Справа № 400/5274/23
Суддя: Брагар В. С.
Дата ухвалення: 2023-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2023 р. № 400/5274/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Брагар В. С. в порядку письмового провадження розглянув адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2

до відповідача:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1,Миколаїв,54008,

про:визнання протиправним та скасування рішення від 27.06.2022 № 168/0402; визнання дій та бездіяльності протиправними; зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області з вимогами:

Визнати протиправним та скасувати рішення Відповідача від 27 червня 2022 року №168/0402 про припинення виплати пенсії, повідомлене листом №11553-11290/ М-02/8-1400/22 від 15.12.2022 року

Визнати дії та бездіяльність Відповідача по невиплаті пенсії Позивача на визначений ним банківський рахунок протиправними та дискримінаційними;

Зобов`язати Відповідача поновити виплату пенсії Позивачу з листопада 2021 року на визначений ним банківський рахунок відкритий в АТ Державний Ощадний Банк та виплатити всі неотримані пенсійні кошти позивача з урахуванням масових перерахунків та з компенсацією втрати частини доходів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач протиправно припинив виплату пенсії Позивача на визначений ним банківський рахунок відкритий в АТ Ощадбанк та відповідачем було прийнято незаконне рішення про переведення виплати пенсії Позивача з його особистого банківського рахунку на поштове відділення, і оскільки Позивач не знав та не міг знати про виплату його пенсії на поштове відділення, відповідно він не міг її отримати, на підставі чого Відповідач прийняв ще одне незаконне рішення про припинення виплати пенсії Позивачу від 27 червня 2022 року №168/0402.

Відповідач проти позову заперечив, надав відзив, в обґрунтування якого, посилаючись на положення частини третьої статті 35 та статтею 45 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, зазначив про відсутність підстав для поновлення виплати пенсії позивачу, так як не дотримано вимоги порядку звернення за поновленням пенсії, передбаченого Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Крім того, законодавством не передбачено прийняття заяви про поновлення виплати пенсії від особи, яка діє по довіреністю або за дорученням та представляє інтереси іншої особи-пенсіонера. Також відповідач зазначив, що виплата пенсії позивачу проводилася через АТ Державний Ощадний Банк». ОСОБА_1 повідомлено про необхідність особистого звернення до Головного управління для надання заяви про продовження виплати пенсії, проте заяву про продовження виплати пенсії не надав. Виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.11.2021 року переведено на поштове відділення за місцем проживання/перебування, зазначеним в матеріалах пенсійної справи. Згідно звітів поштового відділення про виплату пенсій, пенсія ОСОБА_1 з листопада 2021 по червень 2022 року залишилась невиплаченою. Відповідачем було прийнято рішення про припинення виплати пенсії від 27 червня 2022 року №168/0402. Тому позов не підлягає задоволенню, а відповідач діяв в межах та спосіб визначений нормами чинного законодаства.

Ухвалою суду від 12.05.2023 року адміністративний позов залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліку.

Ухвалою суду від 30.05.2023 року провадження по справі відкрито, та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

З урахуванням зазначеного, суд вважає за необхідне розглянути справу в порядку письмового провадження, без призначення судового засідання та виклику сторін.

Дослідив матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області, як особа якій призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).

Виплата пенсії позивачу здійснювалась шляхом її зарахування на поточний рахунок, відкритий в АТ Державний Ощадний Банк», виплату було припинено на підставі рішення від 27.06.2022 року.

Листом від 08.09.2021 року № 1400-0402-8/58970 ОСОБА_1 повідомлено про необхідність особистого звернення до Головного управління для надання заяви про продовження виплати пенсії, оскільки від АТ Державний Ощадний Банк до відповідача надійшла інформація, що суми пенсії ОСОБА_1 одержувались за довіреністю більш як один рік або не одержувались з поточного рахунка більш як один рік.

Станом на 25.10.2021 року позивач заяву про продовження виплати пенсії не надав. Виплату пенсії позивачу з 01.11.2021 року переведено на поштове відділення 55222 за місцем проживання/перебування, зазначеним в матеріалах пенсійної справи.

Згідно звітів поштового відділення 55222 про виплату пенсій, пенсія позивача з листопада 2021 по червень 2022 року залишилась невиплаченою. Відповідачем було прийнято рішення про припинення виплати пенсії від 27 червня 2022 року №168/0402.

Рішення позивачу було направлено супровідним листом від 06.07.2022 № 14000402- 8/23518 проте повернулось у зв`язку з тим, що адресат відсутній за місцем проживання.

16.11.2022 року позивачем через електронний портал Пенсійного фонду України було направлено Відповідачу апостильовану та нотаріально завірену особисту заяву про поновлення з моменту припинення виплати пенсії з 01.10.2021 року.

15.12.2022 року Відповідач у листі № 11553-11290/М-02/8-1400/22 повідомив, що ним прийнято рішення про припинення виплати пенсії Позивачу від 27 червня 2022 року №168/0402 на тій підставі, що Позивач не отримував пенсію протягом 6 місяців з поштового відділення, на яке Відповідач перевів виплату пенсії з особистого банківського рахунку Позивача.

27.01.2023 представник Позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із апостильованою та нотаріально завіреною особистою заявою позивача про перерахунок пенсії

01.02.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області прийнято рішення № 49 про відмову у перерахунку пенсії, та направлено Позивачу листом від 27.02.2023 № 1300-5213-8/27210.

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг передбачено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-VI (далі - Закон № 1058).

Відповідно до статті 5 Закону № 1058, цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Відповідно до статті 47 Закону № 1058-IV, пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Порядок виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 року №1596, (в редакції станом на день виникнення спірних правовідносин), (далі - Порядок № 1596) визначає механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам управліннями Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, об`єднаними управліннями (далі - органи Пенсійного фонду), головними управліннями Пенсійного фонду України в областях, м. Києві та структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення), а також інших грошових виплат, що фінансуються органами соціального захисту населення за рахунок відповідних бюджетів (далі - пенсія та грошова допомога), шляхом зарахування на поточні рахунки одержувачів пенсії та грошової допомоги (далі - одержувачі) в уповноважених банках.

Згідно з пунктом 6 Порядку №1596, одержувачі самостійно вибирають уповноважений банк для відкриття поточного рахунку.

Відповідно до пункту 16 Порядку №1596, якщо суми пенсії та грошової допомоги одержуються за довіреністю більш як один рік або не одержуються з поточного рахунка більш як один рік, уповноважений банк зобов`язаний повідомити про це відповідному органу Пенсійного фонду або органу соціального захисту населення не пізніше 28 числа місяця, у якому виникли такі обставини, а одержувач - подати нову заяву до органу Пенсійного фонду або органу соціального захисту населення згідно з вимогами, визначеними в пункті 10 цього Порядку.

У разі невиконання одержувачем цієї умови орган Пенсійного фонду або орган соціального захисту населення припиняє перерахування пенсії та грошової допомоги на поточний рахунок у визначену одержувачем установу уповноваженого банку та проводить виплату через національного оператора поштового зв`язку за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті у межах України в установленому порядку.

Разом з цим, частиною першою статті 49 Закону №1058-IV визначено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

Наведений перелік підстав для припинення виплати пенсії за рішенням територіальних органів ПФУ, визначений частиною 1 статті 49 Закону №1058, є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, прямо передбачених законом.

Як вже було зазначено вище, виплата пенсії позивачу на банківський рахунок була припинена саме з урахуванням положень пункту 16 Порядку №1596.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03.05.1996, ратифікована Законом України від 14.09.2006 N 137-V, яка набрала чинності з 01.02.2007, визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (п. 23 ч. I). Ратифікувавши вказану Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині I Хартії.

Право на отримання пенсії є конституційною гарантією. Суми пенсії є власністю позивача, оскільки з його заробітної плати протягом трудової діяльності здійснювалися утримання (страхові внески) з метою подальшої їх виплати у вигляді пенсії при досягненні особою пенсійного віку та набуття страхового трудового стажу.

Статтею 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Матеріали справи свідчать, що виплата пенсії позивачу на банківський рахунок була припинена з листопада 2021 року через те, що пенсія позивача одержувались за довіреністю більш як один рік або не одержувались з поточного рахунка більш як один рік.

Проте матеріали справи не містять повідомлення стосовно позивача від АТ "Ощадбанк" які б дали змогу з`ясувати чи суми пенсій та грошової допомоги одержуються за довіреністю більше як один рік; чи не одержуються з поточного рахунку більше як один рік.

Відмовляючи позивачу у задоволенні заяви від 27.01.2023 року, а саме у перерахунку пенсії відповідач у рішенні від 01.03.2023 року посилається на те, що згідно порядку п. 1.3 заява про призначення пенсії громадянам України, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, або законного представника, або надсилається поштою до органів, що призначають пенсію, визначених постановою правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року Ne 13-4 "Про органи, що здійснюють виплату пенсії та надання соціальних послуг громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя", зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 14 липня 2014 року за N° 804/25581.

У відзиві на позовну заяву позивач зазначає, що пунктом 10 Порядку № 1596 передбачено, що заява про виплату пенсії або грошової допомоги або заява про виплату пенсії або грошової допомоги з відкриттям рахунка (додаток 4) подається одержувачем особисто до органу Пенсійного фонду України або органу соціального захисту населення за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті в межах України.

Пунктом 10 Порядку №1596 передбачає, що заява про виплату пенсії може подаватися до органу Пенсійного фонду України в електронній формі через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України з використанням засобів кваліфікованого електронного підпису.

Відповідно до встановлених у справі обставин, суд доходить висновку, що приймаючи рішення про припинення нарахування пенсії на банківський рахунок та переведення для отримання пенсії у поштове відділення відповідач діяв у порядку та у спосіб визначений законодавством, а тому в цій частині дії відповідача не можуть бути визнаними протиправними.

Щодо визнання протиправним та скасування рішення від 27.06.2022 року суд зазначає, що в цій частині позов також не може бути задоволеним, оскільки прийняття такого рішення є імперативною нормою для відповідача встановленою частиною4 статті 49 Закону №1058-IV.

Право на отримання пенсії є об`єктом захисту за ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Втручання Відповідача у право Позивача на мирне володіння своїм майном у вигляді пенсії слід вважати таким, що не ґрунтується на Законі.

Разом із тим суд вважає за необхідне зазначити, що право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, - в Україні чи за її межами. Також не може бути не розглянуто або відмовлено у розгляді заяви в даному випадку про поновлення виплати пенсії , якщо вона подана не фізично особисто позивачем, а через свого законного представника з належним чином оформленими документами.

Відповідно до пункту 1.5 Порядку №22-1 заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України. При цьому у заяві про виплату частини пенсії непрацездатним членам сім`ї особи, яка знаходиться на повному державному утриманні, вказується адреса одержувача цієї частини пенсії.

Тобто, пунктом 1.5 Порядку №22-1 передбачено можливість подачі заяви як особисто пенсіонером, так і його уповноваженим представником.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.02.2018 у справі № 757/12134/14-а.

Рішення від 18.08.2022 року по справі №420/7176/2 у якому з приводу особистої заяви позивача про виплату пенсії, надісланої як додаток до заяви представника, зазначено наступне: Таким чином, на думку суду, під «особистим зверненням пенсіонера», про що йде мова у п.10 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 року №1596, необхідно розуміти особисте підписання пенсіонером заяви про виплату пенсії, а не фізичне переміщення цієї особистої заяви пенсіонером до відповідача. Суд наголошує, що доводи відповідача про те, що особисто підписана заява пенсіонера може бути передана в пенсійний фонд тільки ним особисто не просто звужує конституційне право на звернення з допомогою через уповноваженого представника відповідно до Закону України «Про звернення громадян», а й взагалі унеможливлює/ нівелює право пенсіонера, який проживає за кордоном, на отримання пенсії.

Також рішення від 07.01.2022 року у справі №420/9905/2 в якому встановлено: "...що пункт 4 Порядку №1596 (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) до цих правовідносин не застосовується, оскільки його положення стосуються осіб, котрі мають фактичне місце проживання в Україні. Відсутність у позивача фактичного місця проживання в Україні не може бути підставою для фактично відмови виплачувати їй нараховану пенсію на відкритий нею рахунок в уповноваженому банку" (див. Постанови Верховного Суду України від 31.10.2019 у справі №160/7699/18, від 31.10.2019 у справі №208/3325/17, від 05.02.2019 у справі №01/28/17, від 20.02.2018 у справі 757/12134/14-а, від 17.07.2018 у справі №211/1789/17, від 18.09.2018 у справі №522/535/17, від 31.01.2019 у справі №520/9721/16-а, від 08.08.2019 у справі №426/7157/16-а, від 12.03.2019 у справі №441/1239/17.

Суд зазначає, що фактично відповідачем не розглянуто по суті апостильовану особисту заяву позивача від 16.11.2022 року, а лише повідомлено, що відповідачем прийнято рішення від 27.06.2022 року про припинення виплати пенсії, тому в цій частині суд визнає дії відповідача протиправними. Та дійшов до висновку про необхідність зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача з урахуванням висновків суду викладених у мотивувальній частині цього рішення.

Стосовно позовних вимог в частині виплати позивачу компенсації втрати частини доходів, та виплати всіх неотриманих пенсійних коштів позивача з урахуванням масових перерахунків суд вважає їх передчасними, оскільки відповідно до ст. 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» №2050 виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Враховуючи відсутність підстав вважати, що право на отримання компенсації при відновленні виплати пенсії буде порушене відповідачем, задоволення позову в цій частині буде свідчити про вирішення спору, який ще відсутній, тобто на майбутнє, що суперечить засадам адміністративного судочинства та його принципам.

Таким чином, на думку суду, належним способом захисту прав позивача у цій справі є визнання протиправної бездіяльності, що полягає у не розгляді апостильованої особистої заяви позивача від 16.11.2022 року щодо поновлення виплати пенсії на банківський рахунок та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву для поновлення виплати пенсії позивача та прийняти обґрунтоване рішення з урахуванням висновків суду.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням викладеного, адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, судові витрати, підлягають розподілу між сторонами пропорційно до розміру задоволених позивних вимог.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 16.11.2022 року про поновлення виплати пенсії.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 16.11.2022 року та прийняти обґрунтоване рішення з урахуванням висновків суду.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 429,44 (чотириста двадцять дев`ять гривень 44 коп.) сплачений квитанцією від 25.05.2023 року № .

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В. С. Брагар