Справа № 191/1565/22
Суддя: Твердохліб А. В.
Дата ухвалення: 2023-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 191/1565/22
Провадження № 2-а/191/8/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого: судді Твердохліб А.В.,

за участю секретаря: Звягінцової А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дії поліції щодо адміністративного затримання,

ВСТАНОВИВ:

05 липня 2022 року, через засоби поштового зв`язку, позивачем ОСОБА_1 направлено до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області позов до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дій поліції щодо адміністративного затримання, проведеного з метою встановлення особи і складення матеріалу про адміністративне правопорушення, що не передбачено КУпАП, застосованого 21 червня 2022 року о 14 год. 15 хв. відносно ОСОБА_1 , про що складено протокол АЗ №122175. Так, 21.06.2022 року, керований ОСОБА_1 транспортний засіб було зупинено поліцією. В порушення ч. 3 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейські не назвали своє прізвище, посаду, спеціальне звання, не проінформували ОСОБА_1 про конкретну причину, підстави зупинки транспортного засобу, не надали доказів порушення ним ПДР України. На вимогу поліцейських позивачем було пред`явлено документи на право керування транспортним засобом. В подальшому ОСОБА_1 був затриманий, без оголошення йому підстав та мотивів і доставлений у службове приміщення ВП ДРУП ГУ НП в Дніпропетровській області, де відносно нього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення Серії БР №420518 від 21.06.2022 року за ч. 1 ст. 122 КУпАП, тобто поза межами місця його вчинення, та протокол про адміністративне правопорушення від 21.06.2022 року Серії ГП №546040. Поліцейські відмовились спілкувати із адвокатом Швачко В.В. в телефонному режимі, чим порушили його право на захист. Внаслідок такої відмови адвокатом Гагарським А.П. було залишено дві скарги на номер «102». Постанова про накладення адміністративного стягнення від 21.06.2022 року серії БР 420518 та протокол про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП України, оскаржені позивачем до суду. В зв`язку із викладеними обставинами, позивач ОСОБА_1 просить суд визнати дії Департаменту патрульної поліції щодо його адміністративного затримання 21.06.2022 року протиправними, а також стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Ухвалою судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 липня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено її до підготовчого розгляду.

У відзиві на позов від 15.09.2022 року, відповідачем, в особі представника Марченко А.О., вказано на заперечення проти позову ОСОБА_1 у повному обсязі, та як останній 21.06.2022 року допустив порушення правил дорожнього руху, внаслідок чого, на підставі п.п 1, 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» був зупинений працівниками поліції та в подальшому затриманий на підставі ч. 1 ст. 260 КУпАП, про що складено відповідний протокол, згідно вимог ст. 261 КУпАП. З приводу стягнення з відповідача судових витрат, представник вказав, що позивачем не надано суду документи, що свідчать про відображення особою, якою такі послуги надані, доходів, отриманих від оплати позивачем відповідних послуг (а.с.62-65).

У судовому засіданні представник позивача Швачко В.В., Гагарський А.П., позовні вимоги підтримав, а також просив повністю стягнути з відповідача усі понесені позивачем судові витрати.

Відповідач у судове засідання не з`явився, але у відзиві на позов представником ОСОБА_2 вказано про розгляд справи без його участі.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив суду, що ОСОБА_1 , будучи за кермом транспортного засобу, допустив порушення дорожнього знаку 5.16 ПДР України. Напарники ОСОБА_3 підійшли до водія і почали розмову в ході якої ОСОБА_1 відмовлявся від пред`явлення документів. ОСОБА_3 почув наявність відмови у наданні водієм документів, підійшов до ного, представився і знов попросив пред`явити документи, а також роз`яснив, що за невиконання вимог ОСОБА_1 буде затриманий. Потім вони проїхали до відділу поліції, ОСОБА_1 поїхав добровільно. По дорозі до відділу поліції позивач зателефонував адвокату і хотів, щоб ОСОБА_3 спілкувався із ним, але такого обов`язку працівник поліції не має, і, взагалі, встановити особу, з якою спілкується в такий спосіб не можливо. Вказані дії було зафіксовано на нагрудну боді-камеру. Також зазначає, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно затриманої особи не здійснювався на місці, оскільки не могли встановити особу.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що займає посаду поліцейського взводу 1 роти 2 батальйону 2 УПП в Дніпропетровській області. 21.06.2022 року працівником поліції ОСОБА_3 було зупинено ОСОБА_1 внаслідок порушення ним ПДР України, протокол складався працівником поліції ОСОБА_3 . На вимогу ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , ОСОБА_1 неодноразово відмовився від пред`явлення документів, вів себе зухвало, внаслідок чого був попереджений про можливе застосування відносно нього адміністративного затримання. Вказані дії було зафіксовано на нагрудну боді-камеру.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень ст.268 КАС України не перешкоджає розгляду справи.

Суд, заслухавши представника позивача, свідків, дослідивши надані сторонами докази, приходить до наступного висновку.

Згідно копії протоколу про адміністративне затримання серії АЗ № 122176 від 21.06.2022 року, поліцейським взводу 1 роти 2 батальйону 2 УПП в Дніпропетровській області Богомазовим В.О. 21 червня 2022 року о 14 год. 15 хв., в службове приміщення ВП ДРУП в Дніпропетровській області за адресою: м. Дніпро, вул. Троїцька, 8А, був доставлений ОСОБА_1 , за відсутності понятих, у зв`язку із вчиненням правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ст. 185 КУпАП, для встановлення особи, складення протоколу про адміністративне правопорушення.

В письмових зауваженнях затриманий ОСОБА_1 вказав, що співробітники патрульної поліції: - не повідомили йому причину зупинки транспортного засобу з посиланням на відповідний Закон України; - не надали докази вчиненого ним правопорушення; - поліцейські не представились, не назвали ПІБ та посади; - поліцейські не починали розглядати справу про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог КУпАП; - не роз`яснені ОСОБА_1 права та не надано можливість скористатись правовою допомогою; - поліцейські відмовилися в телефонному режимі повідомити адвокату Швачко В.В. підставу його зупинки, обставини інкримінованого адміністративного правопорушення та підстави затримання; - ОСОБА_1 були надані документи на вимогу поліцейського (а.с.47).

Згідно наданої суду копії постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2022 року, яка набрала законної сили 23.09.2022 року, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , 1984 року народження, за ст. 185 КУпАП, закрито за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

У вказаній постанові судом встановлено, що особу ОСОБА_1 встановлено за посвідченням водія № НОМЕР_1 , що спростовує суть зазначеної в протоколі події щодо злісної його непокори працівникам поліції на вимогу про надання посвідчення водія та реєстраційних документів на транспортний засіб (а.с.50-51).

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2022 року, яке 14.12.2022 року на підставі постанови Третього апеляційного адміністративного суду, залишеного без змін, скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення від 21.06.2022 року серії БР № 420518 про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. 00 коп. за ч.1 ст.122 КУпАП, провадження у справі закрито.

Під час розгляду справи ні відповідачем, ні працівниками поліції ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , не надано суду доказів відеофіксації проведеного 21.06.2022 року адміністративного затримання ОСОБА_1 , свідки, поняті адміністративного затримання - відсутні, що унеможливлює спростування відповідачем позовних вимог у справі, а покази свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не можуть бути взятими до уваги судом, оскільки ці особи є працівниками поліції, безпосередніми суб`єктами владних повноважень дії яких оскаржуються позивачем.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно зі статтею 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У силу вимог пункту 2 частини третьої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові справи, крім тих, зокрема, які належить розглядати в порядку кримінального судочинства.

Нормативні акти, які регулюють кримінальне судочинство, не містять порядку розгляду справ щодо оскарження дій уповноважених службових осіб.

У силу вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Оскільки законодавством не визначено іншого порядку судового захисту прав та законних інтересів особи у цих публічних правовідносинах, то за загальним принципом, визначеним у статтях 4 та 17 КАС України, такі справи належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведеним конституційним положенням кореспондує частина перша статті 8 Закону України «Про Національну поліцію».

Згідно п. 8, та п.11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання. Також поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 29 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський захід- це дія або комплекс дій превентивного або примусового характеру, що обмежує певні права і свободи людини та застосовується поліцейськими відповідно до закону для забезпечення виконання покладених на поліцію повноважень. Поліцейський захід застосовується виключно для виконання повноважень поліції. Обраний поліцейський захід має бути законним, необхідним, пропорційним та ефективним.

Частина 4 ст. 29 вказаного Закону визначає, що обраний поліцейський захід є необхідним, якщо для виконання повноважень поліції неможливо застосувати інший захід або його застосування буде неефективним, а також якщо такий захід заподіє найменшу шкоду як адресату заходу, так і іншим особам.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 42 Закону України «Про Національну поліцію», поліція під час виконання повноважень, визначених цим Законом, уповноважена застосовувати такі заходи примусу:

1) фізичний вплив (сила);

2) застосування спеціальних засобів;

3) застосування вогнепальної зброї.

Фізичним впливом є застосування будь-якої фізичної сили, а також спеціальних прийомів боротьби з метою припинення протиправних дій правопорушників.

Так, відповідно до статей 42, 43, 44 Закону України «Про національну поліцію», поліція під час виконання повноважень, визначених цим Законом, уповноважена застосовувати заходи примусу, зокрема фізичний вплив (силу), що полягає у застосуванні будь-якої фізичної сили, а також спеціальних прийомів боротьби з метою припинення протиправних дій правопорушників.

Поліцейський зобов`язаний заздалегідь попередити особу про застосування фізичної сили, спеціальних засобів і вогнепальної зброї і надати їй достатньо часу для виконання законної вимоги поліцейського, крім випадку, коли зволікання може спричинити посягання на життя і здоров`я особи чи та/або поліцейського або інші тяжкі наслідки, або в ситуації, що склалася, таке попередження є невиправданим або неможливим. Вид та інтенсивність застосування заходів примусу визначаються з урахуванням конкретної ситуації, характеру правопорушення та індивідуальних особливостей особи, яка вчинила правопорушення. Поліцейський може застосовувати фізичну силу, у тому числі спеціальні прийоми боротьби (рукопашного бою), зокрема, для припинення правопорушення, затримання особи, яка вчинила правопорушення, якщо застосування інших поліцейських заходів не забезпечує виконання поліцейським повноважень, покладених на нього законом.

Відповідно до частини першої статті 260 КУпАП у випадках, прямо передбачених законами України, з метою припинення адміністративних правопорушень, коли вичерпано інші заходи впливу, встановлення особи, складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі неможливості складення його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, забезпечення своєчасного і правильного розгляду справ та виконання постанов по справах про адміністративні правопорушення допускаються адміністративне затримання особи, особистий огляд, огляд речей і вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення водіїв від керування транспортними засобами, річковими і маломірними суднами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно зі статтею 261 КУпАП про адміністративне затримання складається протокол, в якому зазначаються: дата і місце його складення; посада, прізвище, ім`я та по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу затриманого; час і мотиви затримання. Протокол підписується посадовою особою, яка його склала, і затриманим. У разі відмовлення затриманого від підписання протоколу в ньому робиться запис про це.

Про місце перебування особи, затриманої за вчинення адміністративного правопорушення, негайно повідомляються її родичі, а на її прохання також власник відповідного підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган.

Органи (посадові особи), правомочні здійснювати адміністративне затримання, про кожний випадок адміністративного затримання осіб інформують у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги, крім випадків, якщо особа захищає себе особисто чи запросила захисника.

Частиною першою статті 263 КУпАП визначено, що адміністративне затримання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, може тривати не більш як три години.

Так, в даному випадку, поліцейські, діючи від імені органу Національної поліції, повідомляючи позивача, що він затримується за злісну непокору законним вимогам співробітникам поліції, у порушенням вимог закону не фіксують відповідний факт, якщо він дійсно мав місце на місці вчинення правопорушення, не залучають свідків, понятих, і в подальшому, у складеному протоколі адміністративного затримання щодо ОСОБА_1 зазначають іншу підставу його затримання, як необхідність складання адміністративних матеріалів.

Інкримінована ОСОБА_1 злісна непокора працівнику поліції, при розгляді справи про адміністративне правопорушення за ст. 185 КУпАП була спростована встановленими обставинами, в зв`язку із чим провадження у справі є закритим за відсутності в діях ОСОБА_1 події та складу даного адміністративного правопорушення.

Вказана у письмовому доказі (протоколі адміністративного затримання) підстава адміністративного затримання - необхідність складання адміністративних матеріалів, не є зрозуміла суду, враховуючи факт того, що адміністративне затримання відбулося о 14:15 год. 21.06.2022 року, а правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП, за якою винесено постанову про накладення адміністративного стягнення Серії БР №420518, вчинено ОСОБА_1 о 14 год. 10 хв. 21.06.2022 року (а.с.45).

Тобто, враховуючи повідомлену причину адміністративного затримання злісну непокору законній вимозі поліцейського у ненаданні документів, факт вчинення правопорушення та винесення постанови про накладення адміністративного стягнення, який мав місце до застосованого затримання, із вказівкою на встановлені серію та номер посвідчення водія ОСОБА_1 , поліцейські фактично ввели в оману позивача щодо підстав його затримання.

Тобто, в ході судового розгляду не знайшов свого підтвердження факт, що відповідачем правомірно застосовано до позивача міри фізичного впливу, зважаючи не те, що жодних підстав, визначених законом, для застосування фізичної сили щодо позивача з боку співробітників поліції не було, оскільки на момент застосування сили не було встановлено факту вчинення позивачем правопорушення чи продовження його вчинення і факту того, що дії позивача загрожували життю чи здоров`ю поліцейських чи інших громадян.

Під час складання протоколу про адміністративне затримання посадова особа, що здійснює адміністративне затримання, роз`яснює особі, яка вчинила адміністративне правопорушення, її права, передбачені ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Даних про дотримання таких положень матеріали справи не містять.

Стаття 29 Конституції України передбачає, що кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність.

Тобто, аналіз норм статей 23, 37, 42, 44 Закону України «Про Національну поліцію» та встановлених фактичних обставин у даній справі, дає підстави зробити висновок, що відповідачем дійсно було застосовано адміністративне затримання щодо позивача в порушення вимог чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства. Оскільки, в даному випадку жодних підстав визначених законом для обмеження пересування позивача чи застосування міри фізичного впливу і його затримання не було.

Таким чином, проаналізувавши усі матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України щодо застосування адміністративного затримання з 14:15 до 17:10 21.06.2022 року є обґрунтованими, тому підлягають задоволенню, із визнанням відповідних дій протиправними.

За ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За ч. п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу;

Позивачем надано суду копію договору про надання правової допомоги №1 від 30.06.2022 року, додаткову угоду №1 від 30.06.2022 року до вказаного договору, якими визначено обсяг наданих послуг та їх вартість (п.п.1,2, 3) (а.с.25-28, 29), акт виконаних робіт (наданих послуг) послуг №1 від 04.07.2022 року, копії квитанцій, товарного чеку, фіскального чеку, за якими суд встановив понесені витрати на правову допомогу позивачем ОСОБА_1 на загальну суму 5272 грн. 00 коп., без урахування плати адвокату за судові засідання, проведені в порядку ч. 2 ст. 247 КАС України без фіксації технічними засобами.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 19, 29, 55 Конституції України, Законом України «Про національну поліцію», ст. ст. 1, 9, 245, 260-263, 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 5, 20, 72, 77, 139, 159, 205, 229, 238, 241-246, 250, 255, 268, 286, 295, 297 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дії поліції щодо адміністративного затримання, задовольнити.

Визнати дії Департаменту патрульної поліції (), щодо адміністративного затримання 21 червня 2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протиправними.

Стягнути з бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (, 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ,, витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5272 (п`ять тисяч двісті сімдесят дві) грн. 00 коп.

Стягнути з бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (, 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3) на користь держави: отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 Код за Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106), судовий збір в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а щодо рішень по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такого рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 10 липня 2023 року.

СуддяА. В. Твердохліб