Справа № 380/3978/23
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2023-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/3978/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брильовського Р.М. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, -

Встановив:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , у якій просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування і невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до приписів Постанови Уряду України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168 за період з 01 листопада 2022 року по 29 листопада 2022 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду відповідно до приписів Постанови Уряду України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168 за період з 01 листопада 2022 року по 29 листопада 2022 року у сумі 100 000, 00 грн щомісячно пропорційно відпрацьованому часу;

- стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 виплату військовослужбовцям під час дії воєнного стану, що підлягає сплаті відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 468 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в розмірі 100 000,00 грн (сто тисяч гривень 00 копійок).

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що згідно з довідкою №960 від 01 грудня 2022 року, солдат ОСОБА_1 дійсно в період з 04 березня 2022 року по 29 березня 2022 року, з 30 березня 2022 року по 08 травня 2022 року, з 06 червня 2022 року по 08 серпня 2022 року, з 01 листопада по 29 листопада 2022 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Харківській, Донецькій областях, а отже мав повне право на отримання додаткової грошової винагороди в сумі 100 000, 00 грн (сто тисяч гривень 00 копійок), виплату якої відповідач безпідставно не здійснив. Просив позов задовольнити.

Від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на адміністративний позов, в якому представник позову не визнав та зазначив, що 18 листопада 2022 року за фактом вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України відкрито кримінальне провадження №0001188. Відповідно до наказів №73-РС від 29 листопада 2022 року та №289 від 30 листопада 2022 року солдата ОСОБА_1 увільнено від займаної посади, вважати таким що справи та посаду здав, з 29 листопада 2022 року призупинено виплати грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, з 30 листопада 2022 року виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та направлено до ІНФОРМАЦІЯ_1 . У зв`язку з відсутністю документального підтвердження безпосередньої участі солдата ОСОБА_1 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період з 01 листопада 2022 року по 29 листопада 2022 року та призупинення виплати грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення у зв`язку з відкриттям кримінального провадження №0001188 за фактом вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України, у військової частини НОМЕР_1 відсутні підстави для нарахування та виплати останньому додаткової винагороди визначеної постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану за період з 01 листопада 2022 року по 29 листопада 2022 року до моменту винесення судом вироку в рамках кримінального провадження №0001188. Вважає, що військовою частиною НОМЕР_1 не було порушено жодних вимог чинного законодавства України та інших нормативно-правових актів, а також не порушено жодних прав ОСОБА_1 . Просив у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 2 березня 2023 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні).

З`ясувавши обставини, на які позивач та відповідачі посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень та дослідивши докази, що подані сторонами суд встановив такі правовідносини та відповідне їм правове регулювання.

Суд встановив, що відповідно до наказу військової частини НОМЕР_1 від 02.11.2022 №256 (по стройовій частині) ОСОБА_1 було призначено на посаду Водія-лінійного наглядача відділення зв`язку взводу управління 3 протитанкової батареї та встановлено оклад за посадою 2820,00 гривень на місяць, тарифний розряд 5, штатно-посадової категорії «солдат», а також визначено виплачувати премію у розмірі 240% від посадового окладу, надбавку за особливості проходження військової служби 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років.

Відповідно до інформації наданої військовою частиною на адвокатський запит, а саме згідно з Довідкою про заробітну плату (грошове забезпечення, винагороду за цивільно-правовим договором) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим соціальним страхуванням від 13.02.2023 ОСОБА_1 за листопад 2022 року було нараховано 4912,60грн.

ОСОБА_1 вважає протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування йому додаткової винагороди відповідно до приписів Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 за період з 01 листопада 2022 року по 29 листопада 2022 року зв`язку з чим звернувся з позовом до суду.

Вирішуючи вказаний спір суд керується наступним.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відтак суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Частиною першою статті 2 Закону України від 25.03.1992 №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232-XII) передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Військова служба є особливим видом публічної служби, тому її проходження передбачає особливе регулювання, а саме межі реалізації військовослужбовцями своїх службових прав у зв`язку з специфікою їх правового статусу, а також відносини щодо звільнення та проходження військової служби врегульовані як загальним законодавством України про працю, так і спеціальним законодавством.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII) соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

За частиною другою статті 1-2 Закону №2011-ХІІ, у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до частин другої, третьої статті 9 Закону №2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим перебуванням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, що мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення тривалого залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з частиною четвертою статті 9 Закону №2011-ХІІ, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 2,3 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

Грошове забезпечення складається із: посадового окладу; окладу за військовим званням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії); одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до статті 9 Закону №2011-XII, Постанови №704 наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, далі також Порядок №260.

Приписами абзацу першого розділу XXIX Порядку №260 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовцям, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України усунені від виконання службових обов`язків, відсторонені від виконання службових повноважень або повноважень на посаді, виплачується виходячи з розміру посадового окладу за останньою займаною посадою, окладу за військовим званням і надбавки за вислугу років із дня, наступного після дня усунення від виконання службових обов`язків (відсторонення від виконання службових повноважень або повноважень на посаді), і до дня повернення до виконання службових обов`язків за посадою.

Згідно з пунктом 15 розділу І Порядку №260 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) грошове забезпечення не виплачується, зокрема, за час відсутності на службі без поважних причин одну добу і більше. Військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення.

Приписами пункту 5 розділу XVI Порядку 260 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються в таких випадках, зокрема, за невихід на службу (навчання) без поважних причин - за місяць, у якому здійснено таке порушення.

Пунктом 16 розділу І Порядку №260 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що виплата додаткових видів грошового забезпечення, не передбачених цим Порядком, здійснюється відповідно до чинного законодавства України.

Загальновідомим є факт введення воєнного стану в Україні Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 Про введення воєнного стану в Україні (продовженого указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023).

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв постанову №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168).

Пунктами 1 та 2-1 Постанови №168 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) установлено, зокрема, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Міністр оборони України на виконання делегованих повноважень, які надані Урядом пунктом 2-1 Постанови №168, прийняв окреме доручення (рішення) від 23.06.2022 №912/з/29, далі також Рішення №912/з/29, яким врегулював порядок виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України відповідно до Постанови №168. Рішення №912/з/29 підлягало застосуванню з 24.02.2022 по 31.01.2023.

Пунктом 2 Рішення №912/з/29 встановлено виплачувати на період дії воєнного стану військовослужбовцям (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам вищих військових навчальних закладів і військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти) встановлювати виплату щомісячної додаткової винагороди (пропорційно із розрахунку на місяць) в розмірах:

100 000 гривень - військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (пропорційно часу участі у таких діях або заходах);

300 000 гривень - іншим військовослужбовцям (із дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу військової частини у зв`язку зі звільненням з військової служби.

Виплата зазначеної додаткової винагороди за минулий місяць здійснюється на підставі наказів командирів військових частини, які видаються до 5 числа місяця на підставі рапортів командирів підрозділів (пункти 5, 6 Рішення №912/з/29).

До наказів про виплату додаткової винагороди не включаються військовослужбовці, які:

1) самовільно залишили військові частини, місця служби (дезертирували),- за місяць, у якому здійснено порушення, та за весь період самовільного залишення військової частини або місця служби (дезертирства), включаючи місяць повернення, оголошеного наказом командира (начальника) (підпункт 9.4. пункту 9 Рішення №912/з/29);

2) усунені від виконання службових обов`язків, відсторонені від виконання службових повноважень або відсторонені від посади,- з дня усунення або відсторонення, оголошеного наказом командира (начальника), до дня фактичного завершення усунення або відсторонення, оголошеного наказом командира (начальника) (підпункт 9.6. пункту 9 Рішення №912/з/29);

3) відмовились виконувати бойові накази (розпорядження),- за місяць, у якому здійснено таке порушення, оголошене наказом командира (начальника) (підпункт 9.7. пункту 9 Рішення №912/з/29).

Суд встановив, що 18 листопада 2022 року за фактом вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України відкрито кримінальне провадження №0001188.

Відповідно до частини 2 статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", пунктів 144-1, 144-22,144-3 "Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України" затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 144-1, для військовослужбовця, який самовільно залишив військову частину або місце служби, військова служба призупиняється з дня внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Військовослужбовці, військову службу яким призупинено, звільняються з посад та вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби. Виплата грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення таким військовослужбовцям призупиняються. На них не поширюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.

Військовослужбовці, військову службу яким призупинено, не входять до чисельності Збройних Сил України.

Командир (начальник) військової частини на підставі наказу по особовому складу про звільнення військовослужбовця, військову службу якого призупинено, звільняє з посади, а також видає наказ по стройовій частині про призупинення виплати грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення військовослужбовця та виключення його із списків особового складу військової частини.

Згідно з наказами військової частини НОМЕР_1 від 30 листопада 2022 року №289 солдата ОСОБА_1 , водія - лінійного наглядача відділення зв`язку взводу управління 3 протитанкової батареї військової частини НОМЕР_1 , увільнено від займаної посади, вважати таким що справи та посаду здав, з 29 листопада 2022 року призупинено виплати грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, з 30 листопада 2022 року виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та направлено до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Отже, позивачу правомірно не нарахована та невиплачена відповідачем додаткова винагорода на період дії воєнного стану з 1.11.2022 по 29.11.2022 року у зв`язку з відсутністю документального підтвердження безпосередньої участі солдата ОСОБА_1 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період з 01 листопада 2022 року по 29 листопада 2022 року та призупинення виплати грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення у зв`язку з відкриттям кримінального провадження №0001188 за фактом вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України.

Факт закриття провадження кримінального провадження №0001188 зовсім не впливає на питання виплати позивачу додаткової грошової винагороди з 1.11.2022 по 29.11.2022 з огляду на вищевказані норми законодавства та факт відсутністю документального підтвердження безпосередньої участі солдата ОСОБА_1 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.

Враховуючи вищенаведене суд дійшов висновку, що позовна вимога про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування додаткової грошової винагороди з 1.11.2022 по 29.11.2022 року задоволенню не підлягає.

Оскільки суд відмовляє в задоволенні позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 не нарахування додаткової грошової винагороди з 1.11.2022 по 29.11.2022 року, тому відповідно не підлягає до задоволення і похідні від первісної позовні вимоги, а саме зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду з 1.11.2022 по 29.11.2022 року та стягнення з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди в розмірі 100 000,00 грн .

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.М. Брильовський