Справа № 280/2000/23
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
07 липня 2023 року Справа № 280/2000/23

Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Батрак І.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника позивача про поновлення строку та винесення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу по справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Груп Інтрейд»
до Головного управління ДПС у Львівській області
до Державної податкової служби України
про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії
Товариство з обмеженою відповідальністю «Груп Інтрейд» (далі ТОВ «Груп Інтрейд», позивач) звернулось до Головного управління ДПС у Львівській області (далі ГУ ДПС у Львівській області, відповідач 1), до Державної податкової служби України (далі ДПС України, відповідач 2) про визнання протиправними та скасування рішень відповідача 1 про відмову у реєстрації податкових накладних, зобов`язання відповідача 2 зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначені накладні.
Рішенням суду від 21.06.2023 вищевказаний позов ТОВ «Груп Інтрейд» задоволений. Питання про судові витрати позивача на професійну правничу допомогу судом не вирішувалося.

27 червня 2023 року представником направлено поштою до суду заяву (вх. №27055 від 28.06.2023) про поновлення строку та стягнення витрат на правничу допомогу, в якій зазначає, що розгляд справи відбувся в порядку письмового провадження без виклику сторін, а тому про ухвалення рішення у цій справі позивач дізнався 26.06.2023 з Єдиного державного реєстру судових рішень, так як саме 26.06.2023 було оприлюднене рішення суду від 21.06.2023, у зв`язку із чим просить суд поновити строк на подання доказів понесення витрат на правничу допомогу. Також зауважує, що у позовній заяві позивачем був вказаний попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат. На підставі викладеного, зазначає, що заявлений розмір витрат є обґрунтованим та співмірним із ціною позову, такі витрати відносяться до судових витрат і повинні бути стягнуті на користь позивача, оскільки саме внаслідок винної поведінки відповідача позивач вимушений був звертатися за професійною правничою допомогою з метою захисту свого порушеного права, а тому просить стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Частиною 3 статті 143 КАС України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно з частинами 4, 5 статті 143 КАС України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно із частиною 2 статті 252 КАС України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку а виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина 3 статті 252 КАС України).

Справа розглянута судом в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами (в порядку статті 262 КАС України). Отже, додаткове судове рішення ухвалюється в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

На підставі приписів частини 4 статті 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши заяву представника позивача суд дійшов наступних висновків.

Частиною 1 статті 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

В обґрунтування клопотання про поновлення процесуального строку на подачу таких доказів адвокат посилається на те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, про ухвалення рішення він дізнався 26.06.2023.

Вирішуючи вказане клопотання суд бере до уваги, що справа розглядалась за правилами спрощеного провадження без виклику сторін по справі.

У позовній заяві зазначалося про попередній розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 5000,00 грн.

Водночас рішення суду від 21.06.2023 по даній справі в електронному вигляді було доставлено одержувачу ТОВ «Груп Інтрейд» в його електронний кабінет 23.06.2023, 26.06.2023 вказане судове рішення оприлюднене в ЄДРСР та 27.06.2023 через пошту адвокат подав заяву про ухвалення додаткового рішення разом із доказами, якими він обґрунтовує розмір витрат на правничу допомогу.

Таким чином, суд вважає, що клопотання представника позивача про поновлення пропущеного строку є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Вирішуючи заяву про ухвалення додаткового рішення, суд виходить з наступного.

Частинами 1 та 2 статті 16 КАС України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог частин 3-5 статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 7 статті 139 КАС України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

З метою отримання професійної правничої допомоги, позивачем було укладено договір-доручення про надання правової допомоги від 01.02.2023 з адвокатським бюро «Сергія Жечева» (з урахуванням додаткової угоди №1 від 01.02.2021, додаткової угоди №2 від 30.12.2022), що діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №864 від 27.04.2011 та ордеру на надання правової допомоги серія АР №1130360 від 16.03.2023.

Відповідно до акту приймання-передачі №ОУ-0000117 від 27.06.2023 та розрахунку суми гонорару за надану правничу допомогу до Акту, сума наданих послуг (виконаних робіт) складає 5000,00 грн., а саме: підготовка позовної заяви 5000,00 грн.

02 листопада 2020 року адвокатським бюро «Сергія Жечева» виставлено рахунок-фактуру №СФ-0000117 щодо оплати наданих послуг на суму 5000,00 грн, який у той же день сплачений позивачем в повному обсязі, що підтверджується платіжною інструкцією №1261 від 27.06.2023.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Як зазначено у частині 6 статті 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідачем до суду не надано клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, слід керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постановах від 26.06.2019 у справі №200/14113/18-а, від 31.03.2020 у справі №726/549/19, від 21.05.2020 у справі №240/3888/19.

Суд звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені, договором на правову допомогу, актами приймання - передачі наданих послуг, платіжними документи про оплату таких послуг та розрахунком таких витрат.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Водночас, на думку суду, витрати в сумі 5000,00 грн. за підготовку та подання адміністративного позову щодо про визнання протиправними та скасування рішень відповідача 1 про відмову у реєстрації податкових накладних, зобов`язання відповідача 2 зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначені накладні, є завищеними, оскільки ця справа відповідає сталій судовій практиці, а відтак підготовка до вказаної справи не вимагала великого обсягу юридичної та технічної роботи, а тому не потребувала затрат значного часу та коштів, які заявлені позивачем як витрати на правову допомогу.

Отже, суд дійшов висновку, що заявлений представником позивача до відшкодування розмір правничої допомоги є завищеним та таким, що підлягає зменшенню. На думку суду, обґрунтованим, об`єктивним і таким, що підпадає під критерій розумності, є визначення вартості послуг адвоката у сумі 3000,00 грн. за складання та подання до суду адміністративного позову. Аналогічні висновки щодо необхідності застосування критеріїв співмірності при оцінці наданих адвокатом послуг викладено у постанові Верховного Суду від 26.06.2019 по справі №200/14113/18-а.

З огляду на встановлені обставини суд дійшов висновку, що на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Львівській судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3000,00 грн.

Відповідно частини 5 статті 252 КАС України додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Керуючись ст. 132, 134, 139, 143, 241-243, 248, 252 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Груп Інтрейд» (вх. №27055 від 28.06.2023) про поновлення строку та стягнення витрат на правничу допомогу задовольнити частково.

Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «Груп Інтрейд» строк на подання доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалити додаткове рішення в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Груп Інтрейд» (69035, м. Запоріжжя, вул. Брянська, буд.15, офіс 25 ) до Головного управління ДПС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, буд. 35, ), до Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8; ) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії.

Стягнути з Головного управління ДПС у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Груп Інтрейд» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн. (три тисячі гривень 00 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя І.В. Батрак