Справа № 500/1684/23
Суддя: Осташ Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2023-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1684/23

10 липня 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Осташа А. В. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, в якому просив:

- визнати протиправними та скасувати рішення ГУ ПФУ в Тернопільській області №92 від 14.03.2023 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Тернопільській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 01.11.1996 по 30.06.1997, з 01.07.1997 по 31.10.1998, з 02.11.1998 по 21.02.2000, з 05.02.2021 по 06.03.2023 згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 ;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Тернопільській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.144 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 06.03.2023.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено те, що позивач 06.03.2023 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Однак, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, рішенням №92 від 14.03.2023 відмовило у призначенні даної пенсії, у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу. Відмова аргументована тим, що страховий стаж особи становить 47 років 10 місяців 02 дні. Пільговий стаж позивача, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах становить 23 роки 01 місяць 11 днів, що є меншим за необхідний 25 років, отже, підстав для призначення пенсії за віком на пільгових умовах немає.

Позивач не погоджується із прийнятим рішенням відповідача, вказує на те, що він має достатній пільговий стаж роботи, а відповідач періоди роботи з 01.11.1996 по 30.06.1997 та з 01.07.1997 по 31.10.1998 не зарахував.

З огляду на викладене, вважає, що відповідач порушив його право на призначення такої пенсії відповідно до ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та ЗУ "Про пенсійне забезпечення". Тому, позовні вимоги просить задовольнити.

Ухвалою суду від 01.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 17.05.2023 позовні вимоги позивача не визнав та просив відмовити в їх задоволенні з тих підстав, що пільговий стаж позивача не є достатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Ухвалою суду від 25.05.2023 прийнято розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 10.07.2023. Зобов`язано відповідача до 23.06.2023 подати суду письмові пояснення з приводу не зарахування до пільгового стажу періодів роботи позивача з 01.11.1996 по 30.06.1997 та з 01.07.1997 по 31.10.1998.

11.04.2023 відповідачем було надіслано заяву про розгляд справи без їх участі. Просять в позові відмовити.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 06.03.2023 позивач звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до ч.3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Однак, ГУ ПФУ в Тернопільській області від 14.03.2023 прийняло рішення №92 про відмову у призначенні позивачу такої пенсії, у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу.

Зокрема зазначено, що страховий стаж позивача становить - 47 років 10 місяців 02 дні, пільговий стаж становить - 23 роки 01 місяць 11 днів, при необхідному - 25 років.

Позивач обґрунтовує неправомірність дій відповідача тим, що йому не зараховано до пільгового стажу періоди роботи з 01.11.1996 по 30.06.1997 та з 01.07.1997 по 31.10.1998, які повинні були бути зарахованими відповідно до Постанови Кабінету Міністрів Украіни від 31.03.1994 №202.

Органи Пенсійного фонду України з 01.04.2021 застосовують принцип екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення/перерахунки пенсій бек-офісами територіальних органів Фонду в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де прийнято заяву та де проживає пенсіонер.

Територіальний орган фонду, який опрацьовував заяву про призначення пенсії відповідно до екстериторіальності розподілу єдиної черги завдань, визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

За результатами розгляду заяви позивача від 06.03.2023 ГУ ПФУ в Тернопільській області прийняло рішення про відмову у призначенні пенсії №92 від 14.03.2023.

У даному рішенні відповідач вказав, що необхідний пільговий стаж позивача, визначений частиною 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є недостатнім, що і є підставою для прийняття відмови у призначенні пенсії.

Окрім того, як вважає позивач, до його пільгового стажу не зараховано такі періоди:

- з 01.11.1996 по 30.06.1997,переведений учнем машиніста підземних установок;

- з 01.07.1997 по 31.10.1998, прийнятий за переводом, машиністом підземних установок, з повним робочим днем в шахті, 31.10.1998 звільнений за переводом;

- з 02.11.1998 по 21.02.2000, прийнятий машиністом підземних установок, 21.02.2000 звільнений за власним бажанням;

- з 05.02.2001 по 06.03.2023, прийнятий гірничоробочим підземним, з повним робочим днем в шахті, та працює по теперішній час.

Не погоджуючись з такою відмовою відповідача у призначенні пенсії, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 92 Конституції України: основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно Законами України.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-ХІІ) та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV).

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.

Постановою КМУ від 31.03.1994 р. N 202 затверджено Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин),пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років.

Розділом 1 Підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт цього Списку передбачено, що правом на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії терміном не менше 25 років, користуються усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджувальних шахт для видобутку вугілля.

Відповідно до п.10 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 року за №1451/11731, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок).

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на територіях, зазначених в абзаці другому пункту 18 цього Порядку стаж роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Аналіз положень Порядку № 637 свідчить про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Згідно п.1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року № 22-1 (далі - Порядок №22-1), днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Як встановлено судом, і не заперечувалось сторонами, позивач звернувся за призначенням пенсії 06.03.2023.

Відповідно до п.4.7 Порядку №22-1, право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

При цьому, згідно п.п.3) п.4.2 Порядку №22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб до оформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно із ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Отже, записи трудової книжки серії НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_1 , як основний документ який підтверджує стаж роботи в повній мірі, відображають умови праці та характер виконуваної роботи, а тому не потребують додаткового підтвердження чи уточнення довідками.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема у постановах від 07 березня 2018 року в справі № 233/2084/17, від 16 травня 2019 року в справі № 161/17658/16-а, від 27 лютого 2020 року в справі № 577/2688/17, від 31 березня 2020 року в справі № 446/656/17, від 21 травня 2020 року в справі № 550/927/17, від 10 грудня 2020 року в справі № 195/840/17.

Надаючи оцінку правомірності рішення ГУ ПФУ в Тернопільській області від 14.03.2023 №92, суд зазначає наступне.

Причиною відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах стала відсутність у позивача достатнього пільгового стажу, як вбачається з оскаржуваного рішення.

Однак, відповідно до записів трудової книжки, серії НОМЕР_1 , яка належать ОСОБА_1 , вбачається робота в підземних умовах з повним робочим днем під землею, а саме записи:

№№ 3-7, з 01.11.1996 по 30.06.1997, переведений учнем машиніста підземних установок, 30.06.1997, звільнений за переводом. Стаж роботи складає: 8 місяців. Періоди роботи зараховуються до стажу роботи, який передбачений Постановою КМУ від 31.03.1994 р. N 202. Відповідно довідок 26/70 від 20.03.2023;

№№ 8-10, з 01.07.1997 по 31.10.1998, прийнятий за переводом, машиністом підземних установок, з повним робочим днем в шахті, 31.10.1998 звільнений за переводом. Стаж роботи складає: 1 рік 4 місяці 1 день. Періоди роботи зараховуються до стажу роботи, який передбачений Постановою КМУ від 31.03.1994 р. N 202. Відповідно довідок 26/70 від 20.03.2023;

№№11-12, з 02.11.1998 по 21.02.2000, прийнятий машиністом підземних установок, 21.02.2000 звільнений за власним бажанням. Стаж роботи складає: 1 рік 3 місяці 20 днів. Періоди роботи зараховуються до стажу роботи, який передбачений Постановою КМУ від 31.03.1994 р. N 202;

№№13, з 05.02.2001 по 06.03.2023, прийнятий гірничоробочим підземним, з повним робочим днем в шахті, та працює по теперішній час, а саме 06.03.2023. стаж роботи складає: 22 роки 1 місяць 2 дні. Періоди роботи зараховуються до стажу роботи, який передбачений Постановою КМУ від 31.03.1994 р. N 202.

Тому, наведене свідчить, що відповідач протиправно не врахував до пільгового стажу роботи періоди з 01.11.1996 по 30.06.1997, з 01.07.1997 по 31.10.1998, згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 .

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що відповідач ГУ ПФУ в Тернопільській області безпідставно відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, не зарахувавши до пільгового стажу позивача періоди його роботи, зазначені в трудовій книжці НОМЕР_1 .

Враховуючи, зазначене, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення відповідача №92 від 14.03.2023 є протиправним та підлягає скасуванню. Відповідно також підлягають до задоволення похідні позовні вимоги про зарахування вищенаведених періодів роботи до спеціального стажу та відповідно призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, ч.2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками судового розгляду, відповідачі, як суб`єкти владних повноважень, не надали суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються їх заперечення, і не довели правомірності оскаржуваних дій.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на задоволення позовних вимог та згідно із ст.139 КАС України судові витрати позивача в сумі 1073 грн. 60 коп., сплачені згідно квитанції підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 14.03.2023 №92 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 .

3.Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 в пільговий стаж періоди роботи на посадах учня машиніста підземних установок з 01.11.1996 по 30.06.1997; машиніста підземних установок з повним робочим днем в шахті з 01.07.1997 по 31.11.1998; машиніста підземних установок з 05.12.1995 по 31.05.2000; з 02.11.1998 по 21.02.2000; підземного гірничоробочого з повним днем в шахті з 05.02.2001 по 06.03.2023.

4.Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з 06.03.2023.

5.Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 10 липня 2023 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: Майдан Волі, 3,м. Тернопіль,46001 код ЄДРПОУ/РНОКПП 14035769);

Головуючий суддя Осташ А.В.