Справа № 320/5395/22
Суддя: Єгорова Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/5395/22 Суддя (судді) першої інстанції: Головенко О.Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Єгорової Н.М.,

суддів - Федотова І.В., Чаку Є.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2022 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, яким просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії від 03 червня 2022 року № 75 Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 розділу XIV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 27 травня 2022 року.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2023 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, неповно встановлено обставини справи.

Додатково зазначив, що оскаржуване рішення про відмову в призначенні пенсії прийнято за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області, а тому Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області є неналежним відповідачем.

Також зазначив, що позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах оскільки надані ним довідки для підтвердження пільгового стажу не відповідають додатку 5 постанови Кабінету міністрів України від 12 серпня 1993 року №637.

Позивач подав до суду відзив, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, оскільки позивач з заявою про призначення пенсії звернувся саме до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, оскаржуване рішення направлено разом із супровідним листом та печаткою також Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області.

Додаткового зверну увагу, що записами в трудовій книжці позивача підтверджується трудовий стаж на посаді, що дає право на призначення пільгової пенсії, а тому позивач має право, а не обов`язок надавати уточнюючі довідки.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції позивач, ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 .

Позивач 27 травня 2022 року звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області листом від 07 червня 2022 року №1000-0218-8/50816 направлено позивачу копію рішення від 03 червня 2022 року №75 про відмову у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю пільгового стажу.

Вважаючи протиправним рішення про відмову в призначенні пенсії позивач звернувся до суду з позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку про те, що чинним законодавством України, що регулює питання пенсійного забезпечення громадян, не передбачено будь-яких правових підстав для того щоб не враховувати до страхового стажу працівника періоди його роботи, зазначені у трудовій книжці в зв`язку із певними недоліками у вчиненні записів щодо відомостей про роботу, зокрема про періоди роботи працівника які надають йому право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

У відповідності до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Спеціальний Закон, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам є Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV.

Частиною 1 ст. 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що право на отримання пенсії мають право громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пільгових умовах пенсія за віком призначається чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

За приписами ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" 05 листопада 1991 року № 1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення", до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно з ст. 62 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінет Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено "Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" (далі - Порядок № 637).

Згідно з п. 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Додатково в довідці наводяться такі відомості: стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.

У разі відсутності правонаступника, підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Отже Порядком № 637 передбачено, що у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, підтвердження спеціального трудового стажу здійснюється також уточнюючою довідкою. Водночас законодавством України встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями у первинних документах.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, за змістом п. "в" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", підстави для призначення пенсії за віком на пільгових умовах особі, яка працювала трактористом-машиністом фактично однакові і основною умовою для призначення такої пенсії є встановлення факту того, що особа яка звернулася за отриманням такої пенсії, працюючи трактористом була безпосередньо зайнята у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства.

Порядок призначення пенсій на пільгових умовах зазначеній категорії працівників роз`яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року №7, згідно з яким до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, належать працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в між польовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Єдина назва професії "тракторист-машиніст", запроваджена в 1961 році, охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист.

Отже головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання особою робіт на посаді тракториста, безпосередня зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, досягнення відповідного віку, а також наявність відповідного стажу, встановленого п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до рішення про відмову в призначенні пенсії від 03 червня 2022 року №075 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до . 3 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю пільгового стажу. Крім того зазначено, що до пільгового стажу не зараховано періоди роботи на посаді тракториста-машиніста:

з 03 березня 2004 року по 10 лютого 2005 року, з 03 червня 2005 року по 05 грудня 2005 року - згідно з довідкою виданою Державним підприємством Міністерства оборони України "Білоцерківський військовий торг", оскільки вона не відповідає додатку 5 постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637;

з 09 грудня 2005 року по 01 квітня 2010 року - згідно з довідкою виданою Сквирською філією Державного підприємства "Укрветсанзавод" від 25 травня 2022 року №9, оскільки вона не відповідає додатку 5 постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637;

з 01 квітня 2010 року по 16 січня 2020 року, з 04 березня 2020 року по 07 грудня 2020 року, з 11 березня 2021 року по 16 липня 2021 року, згідно з довідкою виданою фермерським господарством "Добробут-10" від 26 травня 2022 року №41, оскільки вона не відповідає додатку 5 постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637.

Відповідно до копії трудової серія НОМЕР_2 від 22 квітня 1988 року ОСОБА_1 :

- у період з 18 лютого 1993 року по 31 січня 2003 року працював на посаді тракториста у військовому радгоспі " ІНФОРМАЦІЯ_2 ";

- у періоди з 03 червня 2005 року по 05 грудня 2005 року працював на посаді тракториста-машиніста у ДП МОУ "Білоцерківський військ торг";

- у період з 09 грудня 2005 року по 01 квітня 2010 року на посаді тракториста 6 розряду у "Сквирському МКВ";

- у періоди з 01 квітня 2010 року по 16 січня 2020 року, з 04 березня 2020 року по 07 грудня 2020 року та з 11 березня 2021 року по 16 липня 2021 року на посаді тракториста машиніста у ФГ "Добробут -10".

Також позивачем до позовної заяви надано копію посвідчення тракториста-машиніста серія НОМЕР_3 від 24 березня 2002 року.

Відповідно до довідки Державного підприємства міністерства оборони України "Білоцерківський військовий торг" від 04 лютого 2020 року №17 виданої ОСОБА_1 , останній з 03 березня 2004 року по 01 лютого 2005 року та з 03 червня 2005 року по 05 грудня 2005 року працював трактористом-машиністом і був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду або на протязі календарного року в тваринництві.

Згідно з довідкою Сквирської філії Державного підприємства "Укрветсанзавод" від 25 травня 2022 року №20 виданої ОСОБА_1 , останній працював на Сквирському заводі по виробництву МКБ "Ветсанутильзавод" з 09 грудня 2005 року (наказ від 09 грудня 2005 року №310) по 01 квітня 2010 року (наказ від 01 квітня 2010 року №ДП/К-88) на посаді тракториста і був безпосередньо зайнятий на виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду в рослинництві.

Відповідно до довідки Фермерського господарства "Добробут-10" від 26 травня 2022 року №41 виданої ОСОБА_1 , останній працював на ФГ "Добробут-10" з 01 квітня 2010 року (наказ від 01 квітня 2010 року №Д/К00002) по 16 січня 2020 року (наказ від 16 січня 2020 року №ФГ0000004), з 04 березня 2020 року (наказ від 04 березня 2020 року №ФГ000000011) по 07 грудня 2020 року (наказ від 07 грудня 2020 року №ФГ00000029), з 11 березня 2021 року (наказ від 10 березня 2021 року №ФГ00000011) по 16 липня 2021 року (наказ від 16 липня 2021 року №ФГ00000008) трактористом-машиністом і був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду в рослинництві.

Отже, враховуючи встановлені обставини та надані позивачем докази, колегія суддів приходить до висновку про підтвердження позивачем наявності в нього понад 20 років стажу на посаді тракториста-машиніста та зайнятості останнього протягом вказаних періодів у виробництві сільськогосподарської продукції.

Посилання апелянта, як на підставу неврахування зазначених періодів до пільгового стажу позивача, на невідповідність наданих позивачем довідок додатку 5 постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, водночас лише у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, зокрема уточнюючих довідок, що прямо передбачено Порядком № 637. Крім того оскаржуване рішення не містить жодних зауважень стосовно записів у трудовій книжці позивача та неможливості їх врахування.

Оскільки станом на час звернення позивача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах (27 травня 2022 року) позивачу виповнилось 57 років, його загальний страховий стаж, відповідно до оскаржуваного рішення від 03 червня 2022 року №75, становить 35 років 7 місяців 27 днів, та підтверджено наявність більше як 20 років стажу тракториста-машиніста (пільгового), останній має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 27 травня 2022 року.

Щодо доводів апелянта про те, що оскаржуване рішення про відмову в призначенні пенсії прийнято за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області, а тому Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області є неналежним відповідачем, колегія суддів зазначає наступне.

Як встановлено судом Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області листом від 07 червня 2022 року №1000-0218-8/50816 направило позивачу копію рішення від 03 червня 2022 року №75 про відмову у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю пільгового стажу. Крім того копія рішення від 03 червня 2022 року №75 засвідчена Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області та містить жодної інформації про суб`єкта прийняття.

Також суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідачем під час розгляду справи в суді першої інстанції зазначені обставини не повідомлялись, клопотання про заміну неналежного відповідача чи залучення співвідповідача не подавалось, жодних доказів на підтвердження того, що оскаржуване рішення прийнято саме Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області до суду не надано.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області - залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Н.М. Єгорова

Судді І.В. Федотов

Є.В. Чаку