Справа № 580/1682/23
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2023-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

07 липня 2023 року справа № 580/1682/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Л.В.Трофімової розглянув у підготовчому провадженні адміністративну справу № 580/1682/23 за позовом першого заступника керівника Звенигородської окружної прокуратури Черкаської області (20202, Черкаська область, м. Звенигородка, вул. Софії Терещенко 40-а, ) в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області (18029, м. Черкаси, вул. Прикордонника Лазаренка 1, ) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, постановив ухвалу.

06.03.2023 вх. № 8372/23 перший заступник керівника Звенигородської окружної прокуратури Черкаської області звернувся в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області, до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , просить:

- визнати протиправною бездіяльність фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в частині невжиття заходів щодо приведення у належний технічний стан та готовність до укриття населення захисної споруди цивільного захисту - протирадіаційного укриття № 90128, що розміщене за адресою: АДРЕСА_2 ;

- зобов`язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 вжити заходів щодо приведення у належний технічний стан та готовність до укриття населення захисної споруди цивільного захисту - протирадіаційного укриття № 90128, що розміщене за адресою: АДРЕСА_2 відповідно до вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного стану, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.07.2018 № 579 «Про затвердження вимог з питань використання та обліку фонду захисних споруд цивільного захисту».

Додатково просить стягнути з ФОП ОСОБА_1 на користь Черкаської обласної прокуратури судовий збір у сумі 5368 грн.

Ухвалами суду від 10.03.2023, 24.03.2023, 04.04.2023, 18.04.2023, 02.05.2023 позовна заява залишена без руху для усунення недоліків/продовжений строк для усунення недоліків позовної заяви (ЄДРСР 109474617,109791986, 110095366, 110287259, 110613850), позаяк ФОП не є балансоутримувачем і власником майна, яке зареєстроване фізичною особою.

Право на судовий захист реалізується особою шляхом подання позовної заяви до суду, форма та зміст якої визначаються статтею 160 КАС України.

Згідно з частиною четвертою статті 5 КАС України суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

15.05.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження в адміністративній справі з метою вирішення у підготовчому судовому засідання завдань ст.180 КАС України (ЄДРСР 110859398).

В ухвалі про відкриття провадження суд роз`яснив про особливості ст.177 КАС України: зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Відповідач, який не є суб`єктом владних повноважень, має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву (ч.1 ст.177 КАС України).

У Рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Верховний Суд у справі № 580/7276/21 ЄДРСР 111663078 наголошує: судам попередніх інстанцій необхідно перевірити доводи прокурора у позовній заяві щодо підстави для представництва інтересів держави, а саме обґрунтування, у чому полягає порушення цих інтересів. Без з`ясування усіх цих обставин і їх доказування у порядку, визначеному процесуальним законом, неможливо встановити, чи наявні у прокурора підстави для звернення до суду з цим позовом відповідно до статті 23 Закону №1697-VІІ та статті 53 КАС України.

Відповідно до частини другої статті 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, що не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Суд неодноразово зазначав, що позивачем не додержано вимог статті 160 КАС України та не викладено обставини, за яких, на його думку, допущені відповідачем - фізичною особою, яка за законодавством не складає фінансової звітності у формі балансу щодо приміщення, яке належить ОСОБА_1 на праві власності.

Під час підготовчого судового засідання відповідач повідомила про нерухоме майно за адресом АДРЕСА_3 , що не є тотожним сформованій прокурорм у позовних вимогах: АДРЕСА_2 . Відповідач стверджує у запереченні на відповідь на відзив: приміщення магазину не експлуатується; не зобовязана нічого і ніяким чином робити відносно споруд захисту, про дбати та за власний рахунок облаштовувати та будувати, тому позов не відноситься до юрисдикції адміністративного суду, де йдеться про адресу об`єкту цивільного захисту: АДРЕСА_3 .

У позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Відповідач у підготовчому засіданні повідомила, що має документи на право власності як фізична особа, є особою з інвалідністю 2 групи і немає коштів та обов`язку приведення у належних стан приміщення зі статусом укриття (що не відповідає адресі зазначеній прокурором), позаяк має приміщення для здіснення торгівельної діяльності і підвально-складське приміщення, яке готовий відчужити (оформлював документи з метою продажу). Пропозицій про викуп для задоволення інтересів громади чи з метою цивільного захисту з метою належного облаштування від селишної ради та/або ДСНС не надходило.

Суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі, зважаючи на таке. У підготовчому судовому засідання відповідач покликалася на договір купівлі земельної ділянки, а прокурор покликалася на право власності держави на земельну ділянку під приміщенням.

Примусове відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені із мотивів суспільної необхідності це перехід права власності на земельні ділянки, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, до держави чи територіальної громади з мотивів суспільної необхідності за рішенням суду (стаття 1 Закону України «Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності» (далі - Закон). Суспільна необхідність - обумовлена загальнодержавними інтересами або інтересами територіальної громади виключна необхідність, для забезпечення якої допускається примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, у встановленому законом порядку.

Викуп чи примусове відчуження допускається на підставі та в порядку, встановлених цим Законом. Згідно із ст. 3 Закону об`єктом відчуження є земельна ділянка (її частина), житловий будинок, інші будівлі, споруди, багаторічні насадження, що на ній розміщені, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб. Право власності на приміщення відповідач як фізична особа підтвердила витягом з реєстру, договорм купівлі-продажу та судовим рішенням Катеринопільського районного суду Черкаської області від 19.09.2008 у справі №2-432, що набрало законної сили 22.10.2008.

Наприклад, позовні вимоги Кобеляцької райдержадміністрації про відчуження тільки частини земельної ділянки площею 0,2655 га із загальної площі земельної ділянки 5,8 га є втручанням держави у право на мирне володіння майном (постанова Верховного Суду від 10 червня 2020 року у справі № 851/25/19 ЄДРСР 89732571).

Відповідно до статті 15 Закону у разі неотримання згоди власника земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з викупом цих об`єктів для суспільних потреб зазначені об`єкти можуть бути примусово відчужені у державну чи комунальну власність лише як виняток з мотивів суспільної необхідності і виключно під розміщення: об`єктів національної безпеки і оборони.

Відповідач згоди на викуп приміщення не надавала, позаяк такі пропозиції від селищної ради (інших суб`єктів владних повноважень) не надходили під час дії режиму воєнного стану до власника - фізичної особи ОСОБА_1 , проте згідно інформації наданої представником прокуратури у судовому засіданні категорія землі житлової та громадської забудови за адресом АДРЕСА_3 площею 0,0512 га кадастровий номер :01:002:0107 є державною власністю.

Згідно з договором купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення продавець Катеринопільська селищна рада на підставі рішення сесії від 18.11.2009 №39-1/V ділянку 0,0512 га :01:002:0107 за адресою АДРЕСА_3 продала фізичній особі ОСОБА_1 за 20500 грн без ПДВ.

Орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування, що прийняв рішення про відчуження земельної ділянки, у разі недосягнення згоди з власником земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, щодо їх викупу для суспільних потреб звертається до адміністративного суду із позовом про примусове відчуження зазначених об`єктів.У разі задоволення позовних вимог рішенням суду визначається викупна ціна та порядок її виплати, а також перелік та порядок надання майна замість відчуженого.

Відповідно до положень Кодексу адміністративного судочинства України адміністративні справи про примусове відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності розглядаються та вирішуються апеляційним адміністративним судом за місцем її розташування. Позивачем у даній категорії справ може бути тільки орган державної влади чи місцевого самоврядування, в межах території здійснення повноважень якого знаходиться земельна ділянка чи інший об`єкт нерухомого майна.

Прокурор як посадова особа державного правоохоронного органу з метою реалізації встановлених для цього органу конституційних функцій вправі звертатися до адміністративного суду із позовною заявою про захист прав, свобод та інтересів громадянина чи держави, але не на загальних підставах, право на звернення за судовим захистом яких гарантовано кожному (стаття 55 Конституції України), а тільки тоді, коли для цього були виняткові умови, і на підставі визначеного законом порядку такого звернення.

Існування інтересу і необхідність його захисту має базуватися на справедливих підставах, які мають бути об`єктивно обґрунтовані (доведені) і переслідувати законну мету. Право на здійснення представництва інтересів держави у суді не є статичним, тобто не має обмежуватися тільки визначенням того, у чиїх інтересах діє прокурор, а спонукає і зобов`язує обґрунтовувати існування права на таке представництво або, інакше кажучи, пояснити (показати, аргументувати), чому в інтересах держави звертається саме прокурор, а не органи державної влади, місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи, які мають компетенцію на звернення до суду, але не роблять цього.

Для представництва у суді інтересів держави прокурор за законом має визначити й описати не просто передумови спору, що потребує судового вирішення, а виокремити ті ознаки, за якими його можна віднести до виняткового випадку, повинен зазначити, що відбулося порушення або існує загроза порушень економічних, політичних та інших державних інтересів унаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

Закон не передбачає право прокурора на представництво інтересів суспільства загалом, у цілому. Із врахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Такі правові висновки та їх обґрунтування містяться у постанові Верховного Суду від 08.11.2018 у справі № 826/3492/18.Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.02.2019 (справа № 826/13768/16) щодо здійснення прокурором процесуального представництва держави в суді зазначила таке. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Велика Палата Верховного Суду у своєму рішенні також послалася на висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17, згідно з яким Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду, зокрема зазначив, що за змістом частини третьої статті 23 Закону № 1697-VІІ прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; 2) у разі відсутності такого органу. Не здійснення захисту виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.Неналежність захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, зокрема, включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Верховний Суд у справі №640/16224/19 (провадження №К/9901/22967/20) зауважує, що як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи.

Прокурор не обгрунтував наявності порушення законних інтересів держави або загрози порушення цих інтересів фізичною особою - власником магазину у контексті втручання у мирне володіння майном особою з інвалідністю.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 171 КАС України суддя з`ясовує відповідність позовної заяви вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до висновку Верховного Суду у справі №9901/35/19 під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, що має сформулюватися максимально чітко і зрозуміло.

Підставами позову розуміють обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Предметом позову є матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, відповідно до яких суд має ухвалити рішення. Похідна позовна вимога вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги) (п. 23 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного в рамках справи № 826/1460/16, адміністративне провадження № К/9901/1815/17 (ЄДРСРУ № 72289138) вказує, що позивач не завжди спроможний правильно визначити відповідача.

Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України, Господарським процесуальним кодексом України, Кримінальним процесуальним кодексом України або Кодексом України про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення.

Верховний Суд у справі № 480/4146/20 зазначив: відповідно до п. 6 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених ч. 2 цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, крім спорів, зокрема, щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності. За правилами п. 8 ст. 19 КАС України на спори щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності поширюється юрисдикція саме адміністративних судів. Відповідно до ст. 267 КАС України особливості провадження передбачено лише для справ за адміністративними позовами про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності. Оскільки для справ щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності не передбачено особливостей провадження, в тому числі щодо їх розгляду та вирішення апеляційним адміністративним судом, такі справи підлягають розгляду та вирішенню в загальному порядку окружним адміністративним судом за загальними правилами інстанційної та територіальної юрисдикції.

Під час підготовчого провадження не були встановлені всі передбачені статтею 180 Кодексу адміністративного судочинства України обставини необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Вимоги щодо змісту позовної заяви встановлені статтею 160 КАС України. Згідно з пунктами 4, 9 частини п`ятої вказаної статті в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Відповідно до пункту 8 частини першої статті 4 КАС України позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду. Позовна заява повинна містити максимально чітко і зрозуміло сформовані позовні вимоги, тому прокурор має зазначити точний адрес розміщення споруди і порушення або загрози порушення інтересів держави фізичною особою.

Вимоги призначені для використання міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування, суб`єктами господарювання - балансоутримувачами захисних споруд. Утримання та експлуатація обладнання споруд фонду захисних споруд здійснюються згідно з вимогами і рекомендаціями, визначеними технічною документацією на них, а також відповідними нормами і правилами. Забезпечення фонду захисних споруд первинними засобами пожежогасіння, обладнання їх системами внутрішнього протипожежного водопостачання, пожежної автоматики і сигналізації здійснюється відповідно до вимог Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30 грудня 2014 року № 1417, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 05 березня 2015 року за № 252/26697, а також державних будівельних норм і національних стандартів, що діють у сфері пожежної безпеки.

Згідно частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Рішенням Конституційного Суду України у справі № 3-рп/2003р від 30.01.2003 визначено, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Органи управління цивільного захисту - органи виконавчої влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, виконавчі органи міських, районних у містах (у разі їх створення), селищних та сільських рад, керівні органи підприємств, установ та організацій, а також їх структурні підрозділи (посадові особи), призначені для здійснення безпосереднього керівництва діяльністю у сфері цивільного захисту відповідно до компетенції. Суб`єктами забезпечення цивільного захисту є центральні органи виконавчої влади, інші державні органи, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання, громадські організації. До повноважень інших центральних органів виконавчої влади у сфері цивільного захисту належить: організація обліку фонду захисних споруд цивільного захисту суб`єктів господарювання, що належать до сфери їх управління, та захисних споруд цивільного захисту державної власності, що перебувають на балансі суб`єктів господарювання приватної форми власності. До повноважень органів місцевого самоврядування у сфері цивільного захисту належить: прийняття рішень про подальше використання захисних споруд цивільного захисту державної та комунальної власності у разі банкрутства (ліквідації) суб`єкта господарювання, на балансі якого вона перебуває, та безхазяйних захисних споруд. Утримання захисних споруд цивільного захисту у готовності до використання за призначенням здійснюється їх власниками, користувачами, юридичними особами, на балансі яких вони перебувають (у тому числі споруд, що не увійшли до їх статутних капіталів у процесі приватизації (корпоратизації), за рахунок власних коштів (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/5403-17#Text; https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/z0879-18# НОМЕР_2 ).

Згідно з Національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженим наказом Мінфіну України від 07.02.2013 р. № 73 (далі НП(С)БО 1), «Баланс (Звіт про фінансовий стан)» (далі Баланс) це форма звіту, що відображає активи, зобов`язання та власний капітал підприємства (п. 7 р. II НП(С)БО 1). Баланс (звіт про фінансовий стан) звіт про фінансовий стан підприємства, який відображає на певну дату його активи, зобов`язання та власний капітал (п. 3 р. І НП(С)БО 1). Баланс підприємства складають на кінець останнього дня звітного періоду.

ФОП ОСОБА_1 є фізичною особою підприємцем, а не юридичною особою - статусу балансоутримувача споруди немає, що помилково ототожнює прокурор у позовній заяві.

Правове становище третіх осіб у процесі посідають особи, які мають юридичний інтерес до справи, але інтерес, який не є рівноцінним інтересам сторін (позивача чи відповідача). В ухвалі про відкриття провадження суд запропонував надати письмову позицію щодо участі у справі органу місцевого самоврядування.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 169, 180, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву першого заступника керівника Звенигородської окружної прокуратури Черкаської області залишити без руху.

Надати позивачеві для усунення недоліків позовної заяви десять днів з дати отримання копії даної ухвали. Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку.

Позивачем недоліки можуть бути усунуті шляхом надання: обґрунтування змісту і характеру якого саме порушеного права позивача чи порушення або загрози порушення інтересу держави з якого часу і у порушення яких нормативно-правових актів допущено відповідачем ОСОБА_1 власником нерухомого майна - фізичною особою, яка має 2 групу інвалідності, яка не є балансоутримувачем, позаяк не є юридичною особою; доказів щодо власника земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0107; переліку заходів для приведення у належний технічний стан та готовність до укриття населення захисної споруди цивільного захисту - протирадіаційного укриття № 90128, що розміщене за адресою: АДРЕСА_2 якою саме особою за рахунок яких коштів на виконання яких саме вимог нормативно-правових актів.

У разі невиконання вимог ухвали позовна заява буде повернута позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з дати підписання та не оскаржується.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Суддя Лариса ТРОФІМОВА