Справа № 400/6445/23
Суддя: Ярощук В.Г.
Дата ухвалення: 2023-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2023 р. № 400/6445/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ярощука В.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, вул. Борисенка Олександра, 7, м. Рівне, 33028,

про:визнання протиправним та скасування рішення від 21.04.2023 № 31 в частині; зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

01 червня 2023 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі відповідач) про:

визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 21.04.2023 № 31 в частині відмови у призначені пенсії позивачу за віком на пільгових умовах за списком № 2 та зарахування до загального страхового стажу період роботи на посаді водія кооперативу «Синтез» з 20.12.1989 по 29.08.1990, період роботи на посаді заготівника верху взуття 2 розряду кооперативу «Надія» з 07.07.1991 по 28.12.1992, період роботи на посаді майстра лісу Малого підприємства «Гай» з 01.06.1994 по 27.11.1998;

зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати позивачу пільговий стаж за списком № 2 за час роботи у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» на посаді апаратника гідрометалурга в період з 23.01.1996 по 11.08.2008;

зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати позивачу до загального страхового стажу період роботи на посаді водія у кооперативі «Синтез» з 20.12.1989 по 29.08.1990, період роботи на посаді заготівника верху взуття 2 розряду кооперативу «Надія» з 07.07.1991 по 28.12.1992, період роботи на посаді майстра лісу Малого підприємства «Гай» з 01.06.1994 по 27.11.1998;

зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву позивача від 14.04.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Позов обґрунтовано позивачем тим, що органи Пенсійного фонду України протиправно не включили до його пільгового стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці вищезазначені періоди роботи, а також деякі періоди роботи за загального страхового стажу, на підставі чого прийнято рішення від 21.04.2023 № 31 про відмову в призначені йому пенсії за віком відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 05.06.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку, встановленому статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Позовна заява та ухвала Миколаївського окружного адміністративного суду від 05.06.2023 про відкриття провадження в адміністративній справі надіслані відповідачам в їх електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі та отримані ними, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.

Відповідачі правом на подачу відзиву не скористався. На підставі частини шостої статті 162 КАС України суд вирішив справу за наявними матеріалами.

Розглянувши позовну заяву, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

Позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується його паспортом громадянина України.

Згідно із записами №№ 10-11, 16-17, 20-21, 22-29 у трудовій книжці позивача НОМЕР_1 , виданої 27.08.1984 (далі Трудова книжка), позивач працював відповідно:

з 20.12.1989 по 29.08.1990 водієм 3 класу Кооперативу «Синтез»;

з 07.07.1991 по 28.12.1992 заготівником верху взуття 2 розряду кооперативу «Надія»;

з 01.06.1994 по 27.11.1995 майстром лісу приватного підприємства «Гай»;

з 23.01.1996 по 11.08.2008 апаратником гідрометалурга дільниці вилуговування глиноземного виробництва Миколаївського глиноземного заводу.

Відповідно до записів № 24 і № 27 професія апаратника гідрометалурга за результатами атестації робочих місць визнана такою, що дає право на пенсію за списком № 2 (підстави: накази від 19.01.1995 № 32 і від 08.10.2003 № 685/01).

Згідно з Довідки Товариства з обмеженої відповідальності «Миколаївський глиноземний завод» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 17.09.2021 № НГЗ-ИСХ-05.21-127 позивач дійсно працював повний робочий день в якості апаратника-гідрометалурга дільниці вилуговування з 23.01.1996 по 01.08.2008 (12 років 06 місяців 19 днів), робота яким передбачена розділом VIII підр. 9а списку № 2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36, статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що надає право на пенсію за віком на пільгових умовах та в пільгових розмірах.

14.04.2023 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2, тобто коли йому вже виповнилося 55 років.

У зв`язку з тим, що призначення / перерахунок пенсії здійснюється за екстериторіальним принципом, вищенаведена заява позивача була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області, яке 21.04.2023 прийняло рішення № 31 про відмову у призначенні пенсії.

Вказане рішення про відмову аргументовано тим, що позивач не має право на призначення пенсії, оскільки відсутні необхідні страховий і пільговий стаж. За доданими позивачем документами не зараховано:

до страхового стажу періоди роботи з 07.07.1991 по 28.12.1992, з 01.06.1994 по 27.11.1995 згідно з Трудовою книжкою, оскільки відсутня назва організації, в яку був прийнятий заявник; періоди роботи з 20.12.1989 по 29.08.1990, оскільки в даті наказу на звільнення міститься виправлення.

пільговий стаж роботи за Списком № 2, оскільки пільгова довідка від 17.09.2021 № НГЗ-ИСХ-05.21-127 не відповідає вимога Постанові № 637 (додатку № 5) від 12.08.1993, а саме: в пільговій довідці не зазначено чи перебував заявник у відпустці без збереження заробітної плати.

Вважаючи це рішення протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом. Позивач переконаний, що органи Пенсійного фонду України порушили його право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходив з такого.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 1 частини першої статті 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV) встановлено, що право на отримання пенсії та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідних для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону № 1058-IV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з абзацами першим і другим пункту 2 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовам праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Оскільки на сьогоднішній день в Україні не запроваджено пенсійне забезпечення через професійні та корпоративні фонди, тому порядок призначення пенсії на пільгових умовах визначається нормами Закону № 1058-ІV.

Абзацом першим підпункту 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-ІV встановлено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Отже, загальними умовами для зменшення пенсійного віку чоловіків для отримання пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 є:

досягнення 55 років;

наявність страхового стажу не менше 30 років;

наявність пільгового стажу на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 не менше 12 років 6 місяців.

Абзацом тридцять шостим статті 1 Закону № 1058-IV встановлено, що страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного страхування.

Згідно з абзацом першим пункту 1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV цей Закон набирав чинності з 01.01.2004.

Частиною першою статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Тому страховий стаж за період до 01.01.2004 обчислюється на підставі документів і в порядку, визначених законодавством, що діяло до набрання чинності Законом № 1058-IV, тобто Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Отже, періоди роботи позивача з 20.12.1989 по 29.08.1990, з 07.07.1991 по 28.12.1992 і з 01.06.1994 по 27.11.1995 можуть бути зараховані до страхового стажу лише на підставі документів і в порядку, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до частини першої статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Пунктом «а» частини третьої статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що до стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Тому відповідні періоди роботи позивача з 20.12.1989 по 29.08.1990, з 07.07.1991 по 28.12.1992 і з 01.06.1994 по 27.11.1995 згідно зі статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» можуть бути зарахованими до страхового (трудового) стажу на підставі документів, що їх підтверджують.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відтак у разі наявності трудової книжки страховий стаж за періоди роботи до 01.01.2004 встановлюється на підставі відповідних записів у ній. При цьому на тривалість страхового стажу не впливає юридичний факт отримання чи не отримання застрахованою особою заробітної плати за відповідний період.

Згідно з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про відмову у призначенні пенсії від 21.04.2023 № 31 до страхового стажу позивача періоди роботи:

з 20.12.1989 по 29.08.1990, оскільки у Трудовій книжці в даті наказу на звільнення міститься виправлення (записи №№ 10-11);

з 07.07.1991 по 28.12.1992, з 01.06.1994 по 27.11.1995, оскільки у Трудовій книжці відсутні назви організацій, в які був прийнятий заявник (записи №№ 16-17 і 20-21).

Відповідно до абзацу першого пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Отож, власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для працівника, а отже, й не може впливати на його особисті права.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 06.02.2018 у справі № 677/277/17.

З огляду на вищенаведене суд прийшов до висновку, що трудовою книжкою позивача підтверджується факт про те, що він дійсно в періоди з 20.12.1989 по 29.08.1990, з 07.07.1991 по 28.12.1992 та з 01.06.1994 по 27.11.1995 працював, а наявні недоліки заповнення Трудової книжки не можуть слугувати підставою для незарахування до страхового стажу цих періодів роботи.

При цьому суд врахував, що позивач вчинив усі можливі дії щодо підтвердження вищевказаних періодів його роботи. Але згідно з довідками Державного архіву Миколаївської області від 12.07.2022 № Т-360/03-05 і від 12.07.2022 № Т-361/03-05 документи відповідно Приватного підприємства «Гай» і Кооперативу «Синтез» до архіву на зберігання не надходили, а тому підтвердити факт роботи позивача у 1994-1995 роках і 1989-1990 роках не можливо.

Тому суд прийшов до висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області протиправно не зарахувало до страхового стажу позивача періоди його роботи з 20.12.1989 по 29.08.1990, з 07.07.1991 по 28.12.1992 та з 01.06.1994 по 27.11.1995.

Натомість позовні вимоги щодо зобов`язання орган Пенсійного фонду України зарахувати до страхового стажу період роботи позивача майстром лісу Малого підприємства «Гай» з 28.11.1995 по 27.11.1998 не підлягають задоволенню, оскільки Трудовою книжкою та іншими матеріалами справи не підтверджується цей факт.

Що стосується пільгового стажу роботи позивача із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, суд зазначає наступне.

Порядок застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затверджено наказом Міністерства праці та соціальної політики України №? 383 від 18.11.2005, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за № 1451/11731 (далі Порядок №? 383).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Отже, однією із умов зарахування до пільгового стажу певного періоду роботи на відповідній посаді або за професією є включення цієї посади або професії до Списків, що діяли в період такої роботи.

Таким чином, пільговий стаж позивача на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком№ 2 повинен бути підтверджений:

документами про відповідні умови праці за час виконання роботи до 21.08.1992;

результатами атестації відповідного робочого місця за умовами праці після 21.08.1992.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637).

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

Таким чином, надання уточнюючої довідки підприємств, установ, організації або їх правонаступників потрібно виключно у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Тобто законодавством України встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями у первинних документах.

Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 31.07.2018 у справі № 235/1112/17 та від 11.08.2021 у справі № 172/1079/16-а.

Суд встановив, що відповідно до записів № 24 і № 27 Трудової книжки професія апаратника гідрометалурга за результатами атестації робочих місць визнана такою, що дає право на пенсію за списком № 2 (підстави: накази від 19.01.1995 № 32 і від 08.10.2003 № 685/01).

Крім цього, період роботи позивача з 23.01.1996 по 11.08.2008 на роботах, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, підтверджується Довідкою Товариства з обмеженої відповідальності «Миколаївський глиноземний завод» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 17.09.2021 № НГЗ-ИСХ-05.21-127.

Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області не зарахувало період роботи позивача з 23.01.1996 по 11.08.2008 до пільгового стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці, оскільки у вищенаведеній довідці не зазначено про те, чи перебував позивач у відпустці без збереження заробітної плати. У зв`язку з цим, відповідач прийшов до висновку, що ця довідка не відповідає додатку 5 до Порядку № 637.

Проте, форма довідки про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (додаток 5 до Порядку № 637) не вимагає даних про перебування працівника у відпустці без збереження заробітної плати у відповідний період.

Крім цього, аналіз Довідки Товариства з обмеженої відповідальності «Миколаївський глиноземний завод» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 17.09.2021 № НГЗ-ИСХ-05.21-127 свідчить, що вона за формою і змістом повністю відповідає вимогам додатку до Порядку № 637.

У ній зокрема підтверджено, що позивач у період з 23.01.1996 по 11.08.2008 працював повний робочий день, а також те, що його пільговий стаж роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах та в пільгових розмірах за Списком № 2, становить 12 років 06 місяців 19 днів.

Отже, пільговий стаж позивача на посаді, передбаченої Списком № 2, з 23.01.1996 по 11.08.2008 підтверджується Трудовою книжкою та Довідкою від 17.09.2021 № НГЗ-ИСХ-05.21-127.

Тому Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області протиправно не зарахувало позивачу до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2, період роботи з 23.01.1996 по 11.08.2008.

Оскільки позивач подавав заяву на призначення пенсії за вислугою років до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, і він проживає на території Миколаївської області, тому суд вважає за необхідне зобов`язати саме Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву позивача від 14.04.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно з абзацом першим частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Квитанцією від 01.06.2023 підтверджується понесення позивачкою судових витрат у розмірі 1073,60 грн на сплату судового збору за подачу адміністративного позову. Оскільки цим рішенням позов задоволено, тому за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів необхідно стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме: по 536,80 грн з кожного (1073,60 грн : 2 = 536,80 грн).

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 22, 139, 241-246, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020; код за ), Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Борисенка Олександра, 7, м. Рівне, 33028; ) задовольнити частково.

2. Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 від 21.04.2023 № 31.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020; код за ):

зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, період роботи на посаді апаратника гідрометалурга дільниці вилуговування глиноземного виробництва Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» з 23.01.1996 по 11.08.2008;

зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) до загального страхового стажу періоди роботи на посадах водія у кооперативі «Синтез» з 20.12.1989 по 29.08.1990, заготівника верху взуття 2 розряду кооперативу «Надія» з 07.07.1991 по 28.12.1992 та майстра лісу Малого підприємства «Гай» з 01.06.1994 по 27.11.1995;

повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) від 14.04.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з урахуванням висновків, викладених у цьому рішенні суду.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020; код за ) судовий збір у розмірі 536 (П`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

6. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України вРівненській області (вул. Борисенка Олександра, 7, м. Рівне, 33028; ) судовий збір у розмірі 536 (П`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

7. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

8. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

9. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.Г.Ярощук

Рішення складено в повному обсязі 10 липня 2023 року