Справа № 400/582/23
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2023-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2023 р.м. ОдесаСправа № 400/582/23

Перша інстанція: суддя Мельник О.М.,

повний текст судового рішення

складено 21.04.2023, м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

при секретарі - Філімович І.М.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача Петровського Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа: Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправним та скасування наказу від 21.04.2022 року №263 о/с, наказу від 12.05.2022 року №782 о/с, -

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА

НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

У травні 2022 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , звернулися до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, у якому просили:

- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 21 квітня 2022 року №263 о/с та Наказ №782 о/с від 12 травня 2022 року «Про особовий склад» щодо звільнення поліцейського інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №1 УПП в Миколаївській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 ; поліцейського інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №1 УПП в Миколаївській області ДПП старшого сержанта поліції ОСОБА_1 ; поліцейського інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №1 УПП в Миколаївській області ДПП ОСОБА_3 ; поліцейського інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №1 УПП в Миколаївській області ДПП сержанта поліції ОСОБА_4 ;

- поновити на посаді: поліцейського інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №1 УПП в Миколаївській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 ; поліцейського інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №1 УПП в Миколаївській області ДПП старшого сержанта поліції ОСОБА_1 ; поліцейського інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №1 УПП в Миколаївській області ДПП Чугай Ярослава Вадимовича;поліцейського інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №1 УПП в Миколаївській області ДПП сержанта поліції Маринич Михайла Анатолійовича;

- стягнути з відповідача на користь позивачів суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що за результатами проведення службового розслідування, який було закріплено висновком від 18.04.2022 року УПП в Миколаївській області ДПП видано накази від 12.05.2022 року №782 о/с про звільнення позивачів зі служби в поліції. Позивачі зазначили, що були позбавлені права надати пояснення по суті службового розслідування, розписалися про ознайомлення з матеріалами службового розслідування вже після його завершення та притягнення до відповідальності, з наявністю дисциплінарного правопорушення не погодились, ОСОБА_5 телефонував тільки ОСОБА_6 , а іншим жодних вказівок не поступало, наказу усного також не було.

Ухвалою суду від 06.06.2022 року, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (в письмовому провадженні).

Ухвалою від 21.11.2022 року розгляд справи призначено з викликом сторін у судовому засіданні.

10.04.2023 року від сторін надійшли клопотання про розгляд справи без участі в письмовому провадженні.

Ухвалою від 27.01.2023 року у справі №400/2862/22 суд виділив в окреме провадження з присвоєнням справі нового номера, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування Наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 21 квітня 2022 року №263 та Наказу №782 о/с від 12.05.2022 року «Про особовий склад» щодо звільнення поліцейського інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №1 УПП в Миколаївській області ДПП старшого сержанта поліції ОСОБА_1 ; поновлення на посаді поліцейського інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №1 УПП в Миколаївській області ДПП старшого сержанта поліції ОСОБА_1 .

05.12.2022 року представником відповідача подано відзив на адміністративний позов, у якому зазначено, що на підставі результатів службового розслідування, відповідачем прийнято наказ від 12.05.2022 року №782 о/с «Про звільнення позивачів зі служби в поліції», яким за грубе порушення службової дисципліни, вимог ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року №2337-VIII, наказу Національної поліції України від 19.07.2022 року №507 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції», Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року№1179, інших нормативних та розпорядчих документів МВС України, Національної поліції України, що виразилось у особистій недисциплінованості.

Відповідач наголошує, що за встановлених обставин службового розслідування, з огляду на грубе порушення службової дисципліни, що принижує та дискредитує як самого працівника поліції, так і органи поліції в цілому, застосування такого заходу відповідачем є правомірним.

Відповідач вказує, що згідно приписів статті 14 Дисциплінарного статуту, обставини дисциплінарного проступку підлягають з`ясуванню під час проведення службового розслідування і в разі підтвердження факту його вчинення на поліцейського повинно бути накладене дисциплінарне стягнення, у тому числі, шляхом його звільнення зі служби, що є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

На думку відповідача, підлягають відхиленню доводи позивача про протиправність звільнення через недоведення його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки непритягнення до адміністративної відповідальності за вчинення певних дій не є тотожним із застосуванням дисциплінарної відповідальності за вчинення дій, які несумісні з подальшим проходженням служби, адже працівники поліції власним прикладом та поведінкою зобов`язані зміцнювати авторитет закону серед громадян та неухильно його дотримуватись.

У судовому засіданні позивач та представник позивача заявлені позовні вимоги підтримали, просили адміністративний позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог та просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2023 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 21 квітня 2022 року №263, визнано протиправним та скасовано наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №782 о/с від 12.05.2022 року «По особовому складу» в частині звільнення поліцейського інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №1 УПП в Миколаївській області ДПП старшого сержанта поліції ОСОБА_1 . Поновлено ОСОБА_1 на посаді поліцейського інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №1 УПП в Миколаївській області ДПП.

Стягнуто з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3, ідентифікаційний код за ) на користь ОСОБА_1 (і.п.н НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 13.05.2022 року по 21.04.2023 року (без урахування обов`язкових відрахувань) у сумі 140 431,06 грн. (сто сорок тисяч чотириста тридцять одна гривня 06 коп.).

Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді поліцейського інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №1 УПП в Миколаївській області ДПП допущено до негайного виконання.

Рішення суду в частині стягнення з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3, ідентифікаційний код за ) на користь ОСОБА_1 (і.п.н. НОМЕР_1 ) середнього заробітку за час вимушеного прогулу допущено до негайного виконання щодо стягнення за один місяць у межах загальної суми стягнення у сумі 140 431,06 грн. (сто сорок тисяч чотириста тридцять одна гривня 06 коп.). підлягає негайному виконанню, а саме в сумі 12282,60 грн. (дванадцять тисяч двісті вісімдесят дві гривні 60 копійок) (без урахування обов`язкових відрахувань) допущено до негайного виконання.

Не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням, Департамент патрульної поліції Національної поліції України подав апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2023 року та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Апелянт вважає рішення суду першої інстанції незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи та неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, а тому, на думку апелянта, є всі підстави для скасування рішення.

19.06.2023 року (вх.№13769/23) на адресу суду апеляційної інстанції від представника позивача адвоката Петровського Леоніда Анатолійовича надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 21.04.2023 року без змін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 21.03.2022 року до відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Миколаївській області ДПП надійшов рапорт командира батальйону №1 УПП в Миколаївській області ДПП капітана поліції Руслана Великосільського з відомостями про те, що працівники наряду «КОРВЕТ-305» у повному складі, а саме, інспектор взводу №1 роти №1 батальйону №1 УПП в Миколаївській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_2 , поліцейський взводу №1 роти №1 батальйону №1 УПП в Миколаївській області ДПП старший сержант поліції ОСОБА_1 , поліцейський взводу №1 роти №1 батальйону №1 УПП в Миколаївській області ДПП старший сержант поліції ОСОБА_3 та поліцейський взводу №1 роти №1 батальйону №1 УПП в Миколаївській області ДПП сержант поліції ОСОБА_4 відмовилися виконувати його наказ та заступати для несення служби на блокпост «Баштанське кільце», який був розміщений на виїзді з м. Миколаєва у бік м.Херсону 21.03.2022 року, пояснивши свою відмову відсутністю засобів захисту.

Під час проведення службового розслідування досліджено розстановку сил та засобів батальйону №1 УПП в Миколаївській області ДПП, та встановлено, що з 21.03.2022 року до 22.03.2022 року (нічна зміна) в складі наряду «КОРВЕТ-305» значились інспектор взводу №1 роти №1 батальйону № 1 УПП в Миколаївській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_2 , поліцейський взводу №1 роти №1 батальйону №1 УПП в Миколаївській області ДПП старший сержант поліції ОСОБА_1 , поліцейський взводу №1 роти №1 батальйону №1 УПП в Миколаївській області ДПП старший сержант поліції ОСОБА_3 та поліцейський взводу №1 роти №1 батальйону №1 УПП в Миколаївській області ДПП сержант поліції ОСОБА_4 .

Для всебічного та об`єктивного дослідження обставин справи, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , було запрошено для надання пояснення до відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Миколаївській області ДПП, на що вони через менеджер Telegram повідомили, що нададуть пояснення «після перемоги». Про що було складено акти про відмову від надання пояснень в/н 4/41/16-2022 від 24.03.2022 року, в/н 2/41/16-2022 від 24.03.2022 року, в/н 1/41/16-2022 від 24.03.2022 року, в/н 3/41/16-2022 від 24.03.2022 року.

В ході службового розслідування був опитаний командир роти №1 батальйону №1 УПП в Миколаївській області ДПП капітан поліції ОСОБА_5 , який пояснив, що 21.03.2022 року ним було віддано усний наказ працівникам наряду «КОРВЕТ-305» у складі старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , старшого сержанта поліції ОСОБА_3 та сержанта поліції ОСОБА_4 заступити для несення служби на блокпост «Баштанське кільце», що знаходиться на виїзді з м. Миколаєва у бік м. Херсону. Всі працівники наряду «КОРВЕТ-305» відмовились виконувати наказ, оскільки вважають виданий їм бронежилет 2-го класу ненадійним і недостатнім.

Опитаний командир батальйону №1 УПП в Миколаївській області ДПП капітан поліції ОСОБА_7 пояснив, 21.03.2022 року командир роти №1 батальйону №1 УПП в Миколаївській області ДПП капітан ОСОБА_5 віддав усний наказ працівникам наряду «КОРВЕТ-305» у складі старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , старшого сержанта поліції ОСОБА_3 та сержанта поліції ОСОБА_4 заступити для несення служби на блокпост «Баштанське кільце», що знаходиться на виїзді з м.Миколаєва у бік м. Херсону, усі працівники наряду «КОРВЕТ-305» відмовились виконувати наказ та виконувати свої службові обов`язки. В зв`язку з відмовою заступати на блокпост, вказаний наряд було направлено для несення служби по охороні УПП в Миколаївській області ДПП.

Як вказано у висновку службового розслідування «Під час службового розслідування встановлено, що відповідно до форми №9 за карткою №1 обліку озброєння, що перебуває за поліцейським взводу №1 роти №1 батальйону №1 УПП в Миколаївській області ДПП старшим сержантом поліції ОСОБА_1 було отримано бронежилет «Страж М-ТТ/ПМ».

За грубе порушення службової дисципліни, вимог ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року №2337-VІІІ, наказу Національної поліції України від 19.07.2022 року №507 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції», Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року №1170, інших нормативних та розпорядчих документів МВС України, Національної поліції України, у відповідності до вимог ст.13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, до позивача вирішено застосувати дисциплінарне стягнення - звільнення із служби в поліції.

Відповідно до наказів від 21 квітня 2022 року №263 та Наказ №782 о/с від 12 травня 2022 року «Про особовий склад» щодо звільнення поліцейським взводу №1 роти №1 батальйону №1 УПП в Миколаївській області ДПП старшим сержантом поліції ОСОБА_1 , згідно Закону України «Про Національну поліцію» звільнено з Національної поліції України за п.6 ч.1 ст.77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби).

Не погоджуючись з оскаржуваними наказами, позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає та враховує наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України регулюються Законом України «Про Національну поліцію», Законом України «Про дисциплінарний статут Національної поліції України» та Правилами етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 року №1179.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно з вимогами ч.1 ст.17 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Положеннями частини 1 ст.59 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст.19 Закону України «Про Національну поліцію», у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно з вимогами ст.18 Закону України «Про Національну поліції», поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Відповідно до вимог п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII затверджений Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут (у редакції від 24.11.2021 року, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Цей Статут визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Відповідно до вимог ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року №2337-VIII, службова дисципліна - це дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України, знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки, поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень, безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону, вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника, утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України.

Поняття «службова дисципліна» включає у себе не лише обов`язок особи належним чином виконувати свої службові обов`язки, а і обов`язок дотримуватися положень чинного законодавства України та Присяги працівника поліції.

Дисциплінарним проступком, відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту, є протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно з частинами першою та другою статті 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України. Таким порядком є Порядок №893.

Згідно з частиною п`ятнадцятою статті 15 Дисциплінарного статуту, за результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.

Відповідно до вимог ст.19 Статуту у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.

Відповідно до вимог ч.1 ст.16 Статуту службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

ОБҐРУНТУВАННЯ ДОВОДІВ СТОРІН

З матеріалів справи вбачається, що підставою для висновку про наявність в діях ОСОБА_1 , складу дисциплінарного правопорушення є висновки службового розслідування, яке було проведено співробітниками УПП в Миколаївській області ДПП І.Савченко, ОСОБА_8 , О.Човпан.

22.03.2023 року в судовому засіданні суду першої інстанції відповідачем було заявлено клопотання про допит свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яке було задоволено судом та цього ж дня допитано свідків.

Допитана в якості свідка ОСОБА_11 , пояснила, що 21.03.2022 року надійшов рапорт Великосільського Р., щодо відмови екіпажу «КОРВЕТ-305», до складу якого входив позивач, заступити на блок пост «Баштанське кільце». Відмову позивач обґрунтував відсутністю засобів захисту. З метою отримання пояснень, та з врахуванням ситуації, що склалася вона надіслала повідомлення за допомогою месенджера позивачу та запропонувала надати пояснення, на що отримала відповідь, що пояснення будуть надані в письмовій формі в мирний час, після перемоги. Це було розцінене як відмова в наданні пояснень, складено акт від 24.03.2022 року та зважаючи на стан війни з РФ, переведення на дистанційну форму роботи, більше пропозицій надати особисті пояснення не робила. Строки проведення службового розслідування не були порушені в зв`язку з набуттям з 01.05.2022 року чинності змін до діючого законодавства внесених 15.03.2022 року. Права позивача порушені не були.

Свідок ОСОБА_5 суду першої інстанції пояснив, що 21.03.2022 року зателефонував ОСОБА_6 , та пояснив, що треба їхати на блок-пост «Баштанське кільце», примусити не може, зважаючи на людське ставлення та нещодавні події, оскільки був обстріл цього блок-посту, розстріляно авто поліцейських, попросив поміркувати, оскільки за це може бути відповідальність та передзвонити, або він знайде інших. Через дві хвилини зателефонував та почув відповідь, що вони не забезпечені належними засобами захисту (касками та бронежилетами належного ступеню захисту), тому відмовляються, в разі забезпечення - не проти. Після відмови даного екіпажу, свідок зателефонував іншому екіпажу, і вони погодились.

Зазначені пояснення свідка підтвердив і позивач під час судових засідань в судах першої та апеляційної інстанцій, та пояснив, що не розцінив це як наказ, також зауважив, що вони були забезпечені бронежилетами 2 класу, які не забезпечують належного захисту, після того випадку неодноразово заступав на той «Блок-пост», тому не бачив підстав для службового розслідування.

Колегія суддів зазначає, що Наказ як правовий акт, правовий документ, нормативний акт управління, управлінський акт, носить юридично-владний (імперативний) характер, тобто є обов`язковою вимогою. За допомогою наказів упорядковується і забезпечується завдання державної вертикалі влади.

Як вбачається з матеріалів справи, пояснення свідка не відповідають відомостям, зазначеним в рапорті ОСОБА_12 .

Однак, зважаючи на те, що пояснення свідком були надані з дотриманням усіх вимог щодо надання згоди на дачу пояснень, попередження про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві свідчення, а також той факт, що вони співпадають з поясненнями, наданими позивачем стосовно форми та змісту спілкування між свідком і позивачем, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо надання переваги саме поясненням свідка ОСОБА_12 .

Проаналізувавши пояснення свідка, колегія суддів вважає, що позивачеві не було віддано наказ заступити на блок-пост «Баштанське кільце», оскільки він не мав ознак юридично-владного (імперативного) характеру, тобто не мало характеру обов`язкової вимоги, що не залишає вибору підлеглому.

Крім того, в судовому засіданні суду першої інстанції відповідач підтвердив, що в подальшому жодних проблем з позивачем не виникало, в тому числі щодо забезпечення завдань патрульною поліцією на блок-посту «Баштанське кільце», що жодним чином не було згадано в службовому розслідуванні.

Враховуючи наведене, встановлені судами обставини справи, колегія суддів доходить висновку про відсутність в діях позивача дисциплінарного проступку, а саме протиправної винної дії поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, неналежному виконанні обов`язків поліцейського, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Також, надаючи оцінку доводам позивача, що до нього застосовано найсуворіший вид стягнення - звільнення із займаної посади, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що відповідно до вимог ст.13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер.

Відповідно до вимог ч.3 ст.19 Статуту під час визначення виду стягнення враховується характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Зазначене свідчить про те, що відповідачем не враховано характер проступку позивача, особу порушника, його поведінку, тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що застосований вид дисциплінарного стягнення не відповідає характеру проступку позивача.

Таким чином, на підставі наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наказ відповідача від 21 квітня 2022 року №263 та наказ №782 о/с від 12 травня 2022 року «Про особовий склад» щодо звільнення поліцейського інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №1 УПП в Миколаївській області ДПП старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , прийняті без урахування вимог ст.19 Дисциплінарного статуту, а тому є протиправними та такими, що підлягають скасуванню. Відповідно, позивач підлягає поновленню на посаді та належить стягнути на користь позивача суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

У постанові від 21.05.2014 року у справі №6-33цс14 Верховний Суд України зазначив, що у разі встановлення факту звільнення без законної підстави або з порушенням передбаченого законом порядку суд зобов`язаний поновити працівника на попередній роботі.

Згідно з частинами 2, 3 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.

Частиною 2 ст.235 Кодексу законів про працю України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

У частині 6 цієї правової норми зазначено, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Виплата грошового забезпечення поліцейських регулюється постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі - Постанова №988).

Пунктом 2 Постанови №988 визначено, що виплата грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством внутрішніх справ.

Наказом МВС України від 06.04.2016 року №260 затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі - Порядок №260).

Пунктом 6 розділу ІІІ Порядку №260 передбачено, що поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення. Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

Пунктом 9 розділу І цього ж Порядку встановлено, що при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Зі змісту Порядку №260, який є спеціальним для вирішення даних спірних правовідносин та діяв на час звільнення позивача, вбачається, що грошове забезпечення поліцейських обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів відповідного місяця їх служби.

У свою чергу п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 (далі - Порядок №100), визначено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Таким чином, при визначенні розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який підлягає присудженню на користь позивача з відповідача, правильним є обчислення не робочих, а календарних днів для обрахунку грошового забезпечення.

Згідно з довідкою відповідача бухгалтерією розраховано середньоденну заробітну плату за два останніх місяці також виходячи з 61 одного дня, тобто календарного, середньоденна заробітна плата позивача березень, квітень 2022 року становить 409,42 грн.

Період вимушеного прогулу позивача з 13.05.2022 року (наступний день після звільнення) по 21.04.2023 року включно (дата прийняття судом першої інстанції рішення про поновлення позивача на посаді) складає 343 календарні дні.

Отже, грошове забезпечення за час вимушеного прогулу позивача за період з 13.05.2022 року по 21.04.2023 року складає 343*409,42 грн.=140 431,06 грн.), яке підлягає стягненню з відповідача на користь позивача (без урахування обов`язкових відрахувань).

Таким чином, з урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його задоволення.

Відповідно до вимог ч.2 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За таких обставин колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 8, 9, 10, 73, 74, 77 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що судове рішення підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308; 310; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2023 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 07.07.2023 року.

Суддя-доповідач О.В. Джабурія
Судді К.В. Кравченко Н.В. Вербицька