Справа № 440/9435/23
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2023-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

10 липня 2023 рокум. ПолтаваСправа № 440/9435/23

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Ясиновський І.Г., розглянувши заяву Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" про забезпечення позову у справі за адміністративним позовом Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправними та скасування розпорядження і постанови, -

В С Т А Н О В И В:

07 липня 2023 року Акціонерне товариство "Полтаваобленерго" звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправними та скасування розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 31.05.23 року №143-р «Про усунення порушень АТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» та постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.05.23 року №985 «Про накладення штрафу на АТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» за недотримання вимог нормативно- правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії та порушення Ліцензійних умов з розподілу електричної енергії».

07 липня 2023 року позивачем також подано заяву про забезпечення адміністративного позову, відповідно до якої просить зупинити дію та виконання в повному обсязі розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 31.05.23 року №143-р «Про усунення порушень АТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» та постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 31.05.23 року №985 «Про накладення штрафу на АТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» за недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії».

В обґрунтування зазначено, що оскільки позивач не погоджується з вказаними розпорядженням та постановою, зважаючи, що на даний час існує можливість заподіяння шкоди правам та обов`язкам позивача до ухвалення рішення в даній справі, необхідності докладання значних зусиль та витрат для захисту інтересів у майбутньому, в в разі не вжиття заходів забезпечення позову, оскільки є очевидними ознаки порушення прав та законних інтересів АТ "Полтаваобленерго" внаслідок виконання оскаржуваних розпорядження та постанови, які неможливо буде ефективно поновити у разі невжиття заходів забезпечення позову. Зокрема, позивачу, уразі сплати ним компенсацій замовникам приєднання про яких вказано в оскаржуваному розпорядженні, буде важко, у разі задоволення позову у цій справі, повернути вказані кошти назад. Також, наголошував, що у разі несплати ним в добровільному порядку суми штрафу, визначеного оскаржуваною постановою, йому буде нараховано пеню, що в подальшому буде мати наслідком можливість звернення відповідача із вимогою про стягнення нарахованих грошових коштів.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов наступного висновку.

Частинами першою та другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

З аналізу положень статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що забезпеченням адміністративного позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи, визначених заходів з метою створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Таким чином, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати критеріям розумності, обґрунтованості і адекватності, забезпечення збалансованості інтересів учасників спірних правовідносин, запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів учасників даного судового процесу, а також відповідати змісту позовних вимог.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа звернувшись з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 16.12.2020 у справі №640/6840/20.

Тобто, обов`язковою умовою застосування заходів забезпечення позову є наявність хоча б однієї з таких обставин: очевидність небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; доведення позивачем того, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 826/14951/18 та від 28 жовтня 2020 року у справі № 140/2474/20.

Оцінюючи обґрунтованість клопотання позивача про забезпечення позову, суд враховує, що позивачем не наведено обставин та не надано доказів, які б свідчили, що виконання рішення у справі, у разі задоволення позовних вимог з метою захисту прав, свобод та інтересів позивача, буде ускладненим або неможливим без вжиття заходів забезпечення позову, а також, що для відновлення таких прав і свобод необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Обраний засіб забезпечення позову шляхом зупинення дії та виконання оскаржуваних розпорядження та постанови є фактичним вирішенням справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову, направлений не на саме рішення, а на наслідки його виконання.

В той же час, позивачем до заяви про забезпечення позову не додано беззаперечних доказів в підтвердження ознак протиправності розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 31.05.23 року №143-р «Про усунення порушень АТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» та постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.05.23 року №985 «Про накладення штрафу на АТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» за недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії та порушення Ліцензійних умов з розподілу електричної енергії», які б у сукупності із зазначеними обставинами надавали змогу прийняти рішення про забезпечення позову в спосіб визначений позивачем.

Мотивуючи свою заяву, представник позивача зазначав, що у випадку несплати позивачем у 30-денний строк штрафу підлягає нарахуванню пеня та виникають обов`язки по виплаті компенсацій за недотримання гарантованих стандартів якості надання послуг ОСР. Вказане завдасть AT Полтаваобленерго значних майнових збитків, ускладнить його фінансовий стан, що, в свою чергу, порушить не тільки права позивача, але й права його абонентів.

Наведене, на його думку, свідчить, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду та ефективний захист або поновлення порушених прав AT Полтаваобленерго, за захистом яких товариство звернулося до суду. Зокрема, у разі ймовірного задоволення позову, позивачу необхідно буде докласти значних зусиль та витрат часу для захисту його інтересів у майбутньому.

В той же час, суд звертає увагу заявника, що постанова НКРЕКП не має сили виконавчого документа (крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 13 Закону №1540-VIII), а примусове виконання рішень комісії можливе лише за рішенням суду за зверненням НКРЕКП з відповідним позовом.

Відтак, АТ Полтаваобленерго не позбавлене права відмовитись від добровільного виконання оскаржуваної постанови, якою вирішено накласти на ліцензіата штраф за порушення Ліцензійних умов, якщо між сторонами існує спір.

Так, Верховний Суд у постановах від 09.03.2019 у справі №826/16911/18, від 12.12.2019 у справі №640/19895/18 та від 29.01.2021 у справі №520/10318/19, від 15 червня 2022 року у справі №440/12985/21 вже сформував правову позицію щодо застосування норм права у аналогічних правовідносинах, а саме - статті 14 Закону №1540-VIII.

Посилання заявника на те, що невжиття заходів забезпечення позову зробить неможливим в подальшому виконання судового рішення, не може бути єдиними підставами для забезпечення позову, оскільки у разі вирішення спору на користь позивача по суті, застосовуються відповідні правові механізми, спрямовані на відновлення попереднього становища та виконання вимог законодавства. Інші доводи заяви ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для забезпечення позову.

Заявником не доведені та документально не підтверджені обставини, які б унеможливили захист його прав та інтересів без вжиття відповідних заходів до ухвалення рішення у справі, та на які заявник посилається у заяві про забезпечення позову.

Суд зазначає, що при розгляді клопотання про забезпечення позову не може вирішуватись питання про законність або обґрунтованість позовних вимог по суті.

Їх оцінка в сукупності може бути надана судом лише за наслідками розгляду самої справи, з урахуванням усіх належних та допустимих доказів, які сторони вправі надавати суду саме в ході розгляду адміністративної справи.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а тому заява позивача про забезпечення адміністративного позову залишається судом без задоволення.

Керуючись статтями 150, 154, 241, 243, 248, 256, 294 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" про забезпечення адміністративного позову Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправними та скасування розпорядження і постанови - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення судового рішення шляхом подання апеляційної скарги в порядку, визначеному ч.8 ст. 18, ч.ч. 7-8 ст. 44 та ст. 297 КАС України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підп. 15.5 підп. 15 п. 1 р. VII "Перехідні положення" КАС України.

Суддя І.Г. Ясиновський