Справа № 200/3162/23
Суддя: Зеленов А.С.
Дата ухвалення: 2023-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

07 липня 2023 року Справа №200/3162/23

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Зеленов А.С., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3) про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

04 липня 2023 року до суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із позовом про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом, у якому просила суд:

зобов`язати розпорядника інформації Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надати письмовий помісячний розрахунок недоотриманої пенсії померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 за період з 01 червня 2016 року по день смерті застрахованої особи та повідомити до якої дати (день, місяць, рік) Пенсійним фондом України буде перераховано 225 381, 92 грн нарахованих, проте не отриманих коштів пенсійних виплат, успадкованих ОСОБА_1 згідно свідоцтва про право на спадщину за законом в реєстрі №3076 виданого 21 грудня 2022 року за реквізитами, наданими разом із заявою від 04 січня 2023 року за №238;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області сформувати та направити до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чмирука О.В. для включення до складу спадщини після померлого батька відповідної довідки із врахуванням усієї суми недоотриманої пенсії померлого батька ОСОБА_2 , 1945 року народження, без обмеження будь-яким строком;

стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 недоотриману пенсію за період з 29 грудня 2018 року по 30 вересня 2021 року та склала 225 381,92 грн, яка належала померлому ОСОБА_2 .

Відповідно до пунктів 3, 4 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Адміністративне судочинство - діяльність адміністративних судів щодо розгляду і вирішення адміністративних справ у порядку, встановленому цим Кодексом (пункт 5 статті 1 КАС України).

Адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір (пункт 1 статті 4 КАС України).

Публічно-правовий спір - це спір, в якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (абзаци 1, 2 пункту 2 статті 4 КАС України).

Отже, публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправовий спір вирізняється наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника.

Згідно ст. 52 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

За ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Судом встановлено, що 21 грудня 2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чмирук О.В. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстровано в реєстрі під №3076 відповідно до змісту якого спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна ОСОБА_2 , 1945 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є його дочка ОСОБА_1 . Спадщина на яку видано свідоцтво складається, зокрема, з недоотриманої пенсії в сумі 225 381,92 грн, що належала померлому згідно довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 09 лютого 2022 року № 0500-1520-8/26170.

Листом від 14 квітня 2023 року Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повідомило ОСОБА_1 про наступне. ОСОБА_2 перебував на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області з дислокацією у м. Маріуполь. За матеріалами електронної пенсійної справи виплата пенсійних виплат проведена по 31 травня 2016 року. У лютому 2022 року на запит приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чмирука О.В. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області надана довідка про суму недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 в розмірі 225 381,92 грн за період з 29 грудня 2018 року по 30 вересня 2021 року. 04 січня 2023 року ОСОБА_1 звернулась із заявою №238 щодо виплати недоотриманої пенсії відповідно до статті 52 Закону № 1058. Головним управлінням проведено розрахунок недоотриманої пенсії ОСОБА_2 з урахуванням вимог статті 46 Закону № 1058. Сума недоотриманої пенсії в розмірі 149951,16 грн за період з 03 січня 2020 року по 30 вересня 2021 року облікована в Головному управлінні та включена до Переліку отримувачів пенсії на виконання Порядку №1165.

Листом від 05 травня 2023 року Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повідомило ОСОБА_1 про те, що недоотримана пенсія померлого ОСОБА_2 облікована Головним управлінням та буде виплачуватись відповідно до вимог Порядку №1165 після затвердження відповідних бюджетних призначень

Аналіз змісту позовних вимог в частині : зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області сформувати та направити до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чмирука О.В. для включення до складу спадщини після померлого батька відповідної довідки із врахуванням усієї суми недоотриманої пенсії померлого батька ОСОБА_2 , 1945 року народження, без обмеження будь-яким строком; стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 недоотриману пенсію за період з 29 грудня 2018 року по 30 вересня 2021 року та склала 225 381,92 грн, яка належала померлому ОСОБА_2 , свідчить про те, що адміністративні правовідносини між позивачем та відповідачем відсутні та наявний майновий інтерес, оскільки позивач звернувся за захистом права на спадщину.

З огляду на вказані обставини спір не є публічно-правовим.

При виборі та застосуванні норм права судом врахована правова позиція, викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 286/3516/16-ц, від 03 квітня 2019 року у справі № 808/1346/18.

Згідно з пунктом 10 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) до способів захисту цивільних прав та інтересів належить, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Таким чином, визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень може бути способом захисту цивільного права або інтересу як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності дій.

Отже, цей спір має вирішуватися судами за правилами ЦПК України.

Суд роз`яснює позивачеві, що він має право звернутися з даним позовом в частині зазначених вище позовних вимог в порядку цивільного судочинства до місцевого суду загальної юрисдикції.

Крім того, додана позивачем до позовної заяви судова практика також свідчить про те, що подібні до змісту позовні вимоги вирішуються в порядку цивільного судочинства.

Водночас, позовні вимоги в частині зобов`язання розпорядника інформації Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надати письмовий помісячний розрахунок недоотриманої пенсії померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 за період з 01 червня 2016 року по день смерті застрахованої особи та повідомити до якої дати (день, місяць, рік) Пенсійним фондом України буде перераховано 225 381, 92 грн нарахованих, проте не отриманих коштів пенсійних виплат, успадкованих ОСОБА_1 згідно свідоцтва про право на спадщину за законом в реєстрі №3076 виданого 21 грудня 2022 року за реквізитами, наданими разом із заявою від 04 січня 2023 року за №238, - підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч.4 статті 172 КАС України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

З наведеного вбачається, що при зверненні до суду з даним позовом, позовні вимоги підлягають розгляду в порядку різного судочинства, позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог.

Суд звертає увагу, що рішенням Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 згідно якого положення частини другої статті 55 Конституції України необхідно розуміти так, що конституційне право на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб гарантовано кожному; реалізація цього права забезпечується у відповідному виді судочинства і в порядку, визначеному процесуальним законом.

Таким чином, конституційне право особи на звернення до суду кореспондується з її обов`язком дотримуватися встановлених процесуальним законом механізмів (процедур).

Згідно з висновками Конституційного Суду України, що сформовані у рішенні від 09 вересня 2010 року № 19-рп/2010, забезпечення прав і свобод потребує, зокрема, законодавчого закріплення механізмів (процедур), які створюють реальні можливості для здійснення кожним громадянином прав і свобод (абзац четвертий підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 24 грудня 2004 року № 22-рп/2004). До таких механізмів належить структурована система судів і види судового провадження, встановлені державою. Судовий захист вважається найбільш дієвою гарантією відновлення порушених прав і свобод людини і громадянина.

В Україні систему судів утворено згідно з положеннями статей 6, 124, 125 Конституції України із застосуванням принципу спеціалізації з метою забезпечення найбільш ефективних механізмів захисту прав і свобод людини у відповідних правовідносинах.

Законом України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що судова влада реалізується шляхом здійснення правосуддя у рамках відповідних судових процедур (частина перша статті 5); суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення (частини перша статті 18). Головними критеріями судової спеціалізації визнається предмет спірних правовідносин і властива для його розгляду процедура. Процесуальними кодексами України встановлено неоднакову процедуру судового провадження щодо різних правовідносин.

На підставі положень Конституції України про судову спеціалізацію (частина перша статті 125) і про гарантування кожному права на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (частина друга статті 55) в Україні утворено окрему систему судів адміністративної юрисдикції. Захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень визначено як безпосереднє завдання адміністративного судочинства (частина перша статті 2 КАС України). Адміністративне судочинство як спеціалізований вид судової діяльності стало тим конституційно і законодавчо закріпленим механізмом, що збільшив можливості людини для здійснення права на судовий захист від протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Аналіз вказаних норм Конституції та законів України дає підстави стверджувати, що розмежування юрисдикційних повноважень у межах спеціалізації судів підпорядковано гарантіям права на ефективний судовий захист.

Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24 січня 2020 року у справі №260/723/19.

Відповідно до частини 6 статті 19 КАС України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Пунктом 6 частини 4 статті 169 КАС України визначено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Враховуючи те, що у позовній заяві об`єднано позовні вимоги, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства, наявні підстави для повернення позовної заяви позивачеві.

Аналогічні правові висновки щодо застосування норм процесуального права викладені у постанові Верховного Суду від 13 січня 2022 року у справі №200/3616/21.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом (частина 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 2, 5, 169, 248, 256, 293, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3) про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом - повернути позивачеві.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено та підписано 07 липня 2023 року.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя А.С. Зеленов