Справа № 580/2867/23
Суддя: Віталіна ГАЙДАШ
Дата ухвалення: 2023-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2023 року справа № 580/2867/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гайдаш В.А.,

розглянувши по суті у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження у залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Черкаської обласної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Черкаської обласної державної адміністрації (далі - відповідач),якому позивач просить:

- визнати протиправним рішення комісії Черкаської обласної державної адміністрації з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, в частині не прийняття рішення про видачу позивачу посвідчення потерпілий від Чорнобильської катастрофи (категорія 1) серія Б (п. 32 Протоколу засідання Комісії від 31.03.2023);

- зобов`язати комісію Черкаської обласної державної адміністрації з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян прийняти рішення про видачу позивачу посвідчення потерпілий від Чорнобильської катастрофи (категорія 1) серія Б синього кольору відповідно до Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 №551.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачем зазначено, що відповідач протиправно не видав позивачу посвідчення потерпілий від Чорнобильської катастрофи (категорія 1) серія Б, оскільки згідно довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серія 12 ААГ №052224, виданої 01.03.2023 Обласною МСЕК №1 м. Черкаси, позивачу встановлено І (першу) групу інвалідності «Б», причина інвалідності «Захворювання пов`язане з впливом аварії на ЧАЕС».

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 09.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Відповідач позовні вимоги не визнав, проти задоволення позову заперечив, надав до суду письмовий відзив на позов, у якому зазначив, що посвідчення «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» катастрофи (категорія 1) серія Б, видаються лише особам з інвалідністю саме з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи, віднесених до категорії 1 щодо яких установлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою. Оскільки станом на момент звернення до відповідача ОСОБА_1 не був віднесений до жодної з категорій потерпілих від Чорнобильської катастрофи, оскільки наявне у позивача «Посвідчення дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи» серії НОМЕР_1 , було дійсне до повноліття позивача, тобто до 07.06.2014, тому позивач після цієї дати не відноситься до потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Дослідивши подані до суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що 16.06.1997 позивачу Черкаською обласною державною адміністрацією було видано посвідчення дитини, яка постраждала від Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_1 , було дійсне до повноліття позивача, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Експертним висновком Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України від 27.01.2023 №2620 встановлено, що захворювання ОСОБА_1 пов`язане з впливом аварії на ЧАЕС.

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серія 12 ААГ №052224, виданої 01.03.2023 Обласною МСЕК №1 м. Черкаси, позивачу встановлено І (першу) групу інвалідності «Б», причина інвалідності «Захворювання пов`язане з впливом аварії на ЧАЕС».

Позивач звернувся до відповідача із заявою про видачу позивачу посвідчення потерпілий від Чорнобильської катастрофи (категорія 1) серія Б синього кольору відповідно до Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 №551.

Згідно з витягом з протоколу засідання комісію Черкаської обласної державної адміністрації з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян від 31.03.2023 №7 (п. 32), позивачу відмовлено у видачі посвідчення потерпілий від Чорнобильської катастрофи (категорія 1) серія Б синього кольору відповідно до Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 №551. Вказано, що ОСОБА_1 на даний час не належить до потерпілих від Чорнобильської катастрофи (посвідчення серії НОМЕР_1 , видане 16.06.1999, було дійсне до повноліття позивача).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-XII від 28.02.1991 (далі - Закон №796-XII).

Згідно ст. 11 Закону №796-XII до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать:

1) евакуйовані із зони відчуження (в тому числі особи, які на момент евакуації перебували у стані внутріутробного розвитку, після досягнення ними повноліття), а також відселені із зон безумовного (обов`язкового) і гарантованого добровільного відселення;

2) особи, які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або прожили за станом на 1 січня 1993 року на території зони безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, та відселені або самостійно переселилися з цих територій;

3) особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років;

4) особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років;

5) особи, які працювали з моменту аварії до 1 липня 1986 року не менше 14 календарних днів або не менше трьох місяців протягом 1986-1987 років за межами зони відчуження на роботах з особливо шкідливими умовами праці (за радіаційним фактором), пов`язаними з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, що виконувалися за урядовими завданнями. Перелік видів робіт і місць, де виконувалися зазначені роботи, встановлюється Кабінетом Міністрів України;

6) особи, які досягли повноліття, з числа зазначених у статті 27 цього Закону, та яким у дитячому віці встановлено причинний зв`язок інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи, за умови проходження переогляду у спеціалізованій медико-соціальній експертній комісії відповідно до частини п`ятої статті 17 цього Закону.

Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать неповнолітні діти, зазначені у статті 27 цього Закону. Після досягнення повноліття (в разі одруження або влаштування на роботу в передбачених чинним законодавством випадках до досягнення повноліття - за їх бажанням відповідно з часу одруження або влаштування на роботу) визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи провадиться на умовах, визначених частиною першою цієї статті, а щодо потерпілих, зазначених у пункті 6 частини першої цієї статті, визначення категорії провадиться відповідно до пункту 1 частини першої статті 14 цього Закону.

11.07.2018 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 551 «Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян», якою затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян (далі - Порядок №551).

Відповідно до п. 2 Порядку №551 посвідчення є документом, що підтверджує статус осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, громадян, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих, дружин (чоловіків) померлих громадян з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (потерпілих), смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою або з участю у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, а також опікунам дітей (на час опікунства) померлих громадян, смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою, і надає право користуватися пільгами та компенсаціями, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», іншими актами законодавства.

Згідно з п. 3 Порядку № 551, особам з інвалідністю з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких установлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, видаються посвідчення Потерпілий від Чорнобильської катастрофи (категорія 1) серії Б синього кольору. Особам з інвалідністю видаються посвідчення категорії 1 із зазначенням групи інвалідності та строку, на який установлено інвалідність. У разі продовження медико-соціальною експертною комісією строку інвалідності чи встановлення іншої групи інвалідності в посвідченні на правій внутрішній стороні робиться запис про період, на який установлено групу інвалідності, цей запис завіряється підписом голови (його заступника) Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій (далі - уповноважені органи), що скріплюється печаткою.

Судом встановлено, що станом на момент звернення ОСОБА_1 до відповідача (06.03.2023), останній не був віднесений до жодної з категорій потерпілих від Чорнобильської катастрофи, оскільки наявне у позивача «Посвідчення дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи» серії НОМЕР_1 , було дійсне до повноліття позивача, тобто до 07.06.2014, тому позивач після цієї дати та станом на 06.03.2023 не відноситься до потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Таким чином, оскільки посвідчення Потерпілий від Чорнобильської катастрофи (категорія 1) серії Б синього кольору, видається особам з інвалідністю саме з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи станом на час звернення за отриманням відповідного посвідчення, тому відповідачем правомірно відмовлено позивачу у видачі відповідного посвідчення.

На підставі вищевикладених обставин суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6, 9, 14, 139, 242-245, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Віталіна ГАЙДАШ