Справа № 580/1332/22
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2023-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/1332/22 Суддя (судді) першої інстанції: Сергій ГАРАНЬ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Єгорової Н.М. та Сорочка Є.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправними лій та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України (далі - відповідач), в якому просила:

- визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України, щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням II групи інвалідності відповідно до вимог ст. 23 Закону України «Про міліцію» та постанови КМУ № 850 від 21.10.2015 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції;

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України (код ЄДРПОУ 0032684) прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення II групи інвалідності 19.11.2020 року, відповідно до статті 23 Закону України Про міліцію та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015 та здійснити її виплату.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2022 року позов було задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 проходила службу в органах внутрішніх справ та наказом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області №313/ос від 06.11.2015 звільнена у запас Збройних Сил України за ст. 64 п. «г» (через скорочення штатів).

Згідно з Довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №776421 від 07.12.2020, при повторному огляді позивачці встановлено ІІ групу інвалідності, захворювання пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Відповідно Довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12 ААА №044367 від 07.12.2020, встановлено 80% втрати професійної працездатності.

13.01.2021 позивач звернулася із заявою до ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області щодо виплати одноразової грошової допомоги встановленого зразка.

18.01.2021 ліквідаційною комісією Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області складено висновок про призначення виплати одноразової грошової допомоги та направлено його до відповідача.

Ліквідаційна комісія управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області листом від 02.03.2021 № К-34 повідомила позивача, що у листі Департаменту фінансово-облікової політики МВС України від 18.02.2021 № 6468/15-2021 зазначено, що під час розгляду матеріалів щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги виявлено, що медико-соціальна експертиза проведена з порушенням п.10 Положення про медико-соціальна експертизу, оскільки представники закладів охорони здоров`я МВС до складу комісії не залучалися. Наявність зазначених недоліків унеможливлює прийняття МВС України рішення за надісланими матеріалами згідно з Порядком, тому матеріали повернуті на доопрацювання.

Наведені обставини стали приводом для звернення до суду.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 31.05.2021 у справі №580/1462/21 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України в особі Департаменту фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України щодо неприйняття рішення у встановленому порядку та спосіб з приводу документів для призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21 жовтня 2015 року. Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути документи ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги, відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21 жовтня 2015 року та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наведеної судом у мотивувальній частині даного рішення.

Листом № К-5 від 19.01.2022 УМВС України в Черкаській області повідомлено, що відповідачем розглянуто матеріали щодо призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850, надісланих на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 31.05.2021 у адміністративній справі № 580/1462/21. Листом ДФОП МВС України від 18.01.2021 № 1893/15-2022 повідомлено наступне. Під час розгляду матеріалів щодо призначення одноразової грошової допомоги, Департаментом охорони здоров`я та реабілітації МВС України вказано на те, що медико-соціальна експертна комісія проведена з порушенням пункту 10 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317 «Питання медико- соціальної експертизи», відповідно до якого медико-соціальну експертизу колишнім працівникам міліції проводять комісії спеціалізованого профілю, до складу яких входять представники закладів охорони здоров`я МВС. Зокрема повідомлено про те, що позивачу направлення на МСЕК в ДУ «ТМО МВС України по Черкаській області» не оформлялося та представники закладів охорони здоров`я МВС при проведенні медико-соціальної експертизи, до складу комісії не залучалися. Наявність зазначеної невідповідності матеріалів вимогам Положення унеможливлює затвердження Міністерством висновку про призначення позивачці одноразової грошової допомоги. Ураховуючи викладене, за результатами опрацювання матеріалів щодо призначення позивачці одноразової грошової допомоги Міністерством внутрішніх справ України прийнято рішення про відмову та 14.01.2022 затверджено відповідний висновок.

Не погоджуючись з діями відповідача, позивач звернулася за захистом своїх прав до суду.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги виходив з того, що відмовляючи у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що до складу комісії, яка проводила зазначену експертизу не був залучений представник закладів охорони здоров`я МВС, Міністерство внутрішніх справ України діяло всупереч нормам чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про міліцію» у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

На виконання ст. 23 Закону України «Про міліцію» постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 затверджено Порядок № 850.

Згідно п. 5 розд. ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» (набрав чинності 07.11.2015) визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про міліцію».

При цьому, відповідно до п. 15 розд. ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону, право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Відповідно до п. 3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії (п. 2 Порядку № 850).

Пунктом 7 Порядку №850 визначено перелік документів, що додаються до заяви (рапорту) про призначення та виплату одноразової грошової допомоги.

Підстави для відмови у призначенні та виплаті такої допомоги наведені у п.14 Порядку №850. При цьому, як вірно зауважив суд першої інстанції вказані підстави є вичерпними та не підлягають розширеному тлумаченню.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, позивачу відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги з тієї підстави, що медико-соціальну експертизу проведено із порушенням пункту 10 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317, зокрема, до складу комісії, яка проводила зазначену експертизу не був залучений представник закладів охорони здоров`я МВС.

Так, колегія судді зауважує, що вказана підстава, а саме незалучення представника закладів охорони здоров`я МВС до проведення медико-соціальної експертизи чи проведення відповідної експертизи з порушенням вимог Положення №1317 нормами Порядку №850 не передбачена, а тому не може бути підставою для прийняття рішення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги позивачу.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що Положення №1317 визначає процедуру проведення медико-соціальної експертизи хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, особам з інвалідністю (далі - особи, що звертаються для встановлення інвалідності) з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності, причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, фізичній, соціальній та психологічній реабілітації.

Пунктом 10 указаного Положення передбачено, що залежно від ступеня, виду захворювання та групи інвалідності утворюються такі комісії: 1) загального профілю; 2) спеціалізованого профілю.

Комісія складається з представників МОЗ, Мінсоцполітики, Міноборони, закладів охорони здоров`я МВС, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, а також військово-медичної служби СБУ та військово-медичного підрозділу Служби зовнішньої розвідки у разі розгляду медичних справ стосовно потерпілих на виробництві чи пенсіонерів з числа військовослужбовців СБУ або Служби зовнішньої розвідки. У проведенні медико-соціальної експертизи беруть участь також представники Пенсійного фонду України, органів державної служби зайнятості і у разі потреби - працівники науково-педагогічної та соціальної сфери.

До складу комісії входить не менше трьох лікарів за спеціальностями, перелік яких затверджується МОЗ з урахуванням профілю комісії, а також спеціаліст з реабілітації, лікар-психолог або психолог.

Порядок участі представників Пенсійного фонду України, органів державної служби зайнятості та інших працівників соціальної сфери затверджується МОЗ за погодженням з Мінсоцполітики.

Аналізуючи зміст пункту 10 Положення №1317 вбачається, що до комісії має входити не менше як з трьох лікарів за спеціальностями, перелік яких затверджується МОЗ з урахуванням профілю комісії, а також спеціаліст з реабілітації, лікар-психолог або психолог. Комісія також складається, зокрема, з представника закладів охорони здоров`я МВС.

Водночас, позивач, як особа, щодо якої проводиться медико-соціальна експертиза, не може впливати на суб`єктний склад комісії. Відтак посилання апелянта на можливі порушення порядку проведення медико-соціальної експертизи щодо позивача не можуть мати негативних наслідків для останнього.

Крім того, як зазначалось вище, такої підстави для відмови у виплаті одноразової грошової допомоги, на яку посилається відповідач, чинним законодавством не перебачено.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, МВС України не було надано належних і допустимих доказів як порушення порядку формування складу комісії, так і відсутності у складі такої комісії представника закладів охорони здоров`я МВС.

Наведене у сукупності свідчить про обгрунтованість висновку суду першої інстанції, з яким погоджується і судова колегія, що відмовляючи у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що до складу комісії, яка проводила зазначену експертизу не був залучений представник закладів охорони здоров`я МВС, Міністерство внутрішніх справ України діяло всупереч нормам чинного законодавства.

При цьому, колегією суддів враховується, що у межах спірних правовідносин праву позивача отримати одноразову грошову допомогу кореспондує обов`язок відповідача прийняти рішення щодо її призначення.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Верховний Суд України неодноразово вказував, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Таким чином, покладення на відповідача обов`язку прийняти рішення щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги не може вважатися втручанням у дискреційні повноваження МВС України.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність зобов`язання Міністерства внутрішніх справ України прийняти рішення про призначення позивачу одноразової грошової допомоги в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення II групи інвалідності 19.11.2020 року, відповідно до статті 23 Закону України Про міліцію та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21 жовтня 2015 року.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, так як суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Враховуючи, що доводи апеляційної скарги висновків суду попередньої інстанції не спростовують, колегія суддів вважає, що вказана апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2022 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. В інших випадках постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя: І.В. Федотов

Судді: Н.М. Єгорова

Є.О. Сорочко