Справа № 580/3643/22
Суддя: Віталіна ГАЙДАШ
Дата ухвалення: 2023-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2023 року справа № 580/3643/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гайдаш В.А.,

розглянувши по суті у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження у залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області (далі - відповідач), в якому позивачка просить:

- визнати протиправними дії відповідача відносно надання недостовірної інформації у листі від 13.01.2022 про відсутність порушень у діях теплопостачального підприємства УКП «Уманьтеплокомуненерго» щодо від`єднання 6 квартир від централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невжиття заходів реагування на порушення теплопостачального підприємства УКП «Уманьтеплокомуненерго» щодо від`єднання 6 квартир від централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути скаргу від 18.11.2021 позивача щодо від`єднання 6 квартир від централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_1 , з урахуванням висновків суду.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачкою зазначено, що відповідач протиправно за наслідками розгляду скарги позивачки від 18.11.2021 не вжив заходів реагування на порушення теплопостачального підприємства УКП «Уманьтеплокомуненерго» щодо від`єднання 6 квартир від централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 12.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Відповідач позовні вимоги не визнав, проти задоволення позову заперечив, надав до суду письмовий відзив на позов, у якому зазначив, що за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів, Головним управлінням Держпродспоживслужби в Черкаській області складено акт від 12.01.2022 №000002, у якому зазначено про відсутність виявлених порушень вимог законодавства УКП «Уманьтеплокомуненерго». Відповідачем наголошено, що скарга позивачки стосувалась виключно перевірки дотримання законодавства про захист прав споживачів УКП «Уманьтеплокомуненерго» щодо нарахування плати за теплопостачання по о/р 9604, а не законності від`єднання 6 квартир від централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_1 , тому відповідачем і здійснено перевірку у межах дотримання законодавства про захист прав споживачів щодо нарахування плати за теплопостачання.

Дослідивши подані до суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що 18.11.2021 ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області із скаргою, у якій просила:

1. Провести ретельну перевірку щодо дотримання законодавства про захист прав споживачів УКП «Уманьтеплокомуненерго» щодо нарахування плати за теплопостачання по о/р 9604.

2. Доручити проведення перевірки фахівцям Головного управління.

3. Вжити вичерпні заходи реагування.

4. Надати відповідь у передбаченому законодавством порядку.

Головне управління Держпродспоживслужби в Черкаській області листом від 17.12.2021 №07/4986-21 повідомлено, що відповідно до абзацу 4 частини першої статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» підставою для здійснення позапланових заходів є звернення фізичної особи про порушення, що спричинило шкоду її правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави. Позаплановий захід у цьому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю). З урахуванням того, що Головним управлінням Держпродспоживслужби в Черкаській області до Держпродспоживслужи направлено лист про надання погодження на проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) відносно УКП «Уманьтеплокомуненерго» і відповідне погодження станом на 17.12.2021 не було отримано, позивача було повідомлено, що термін розгляду її звернення продовжено на 15 днів.

У подальшому, Головним управлінням Держпродспоживслужби в Черкаській області листом від 30.12.2021 №07/5179-21 повідомлено позивачку про те, що Держпродспоживслужбою надано погодження на проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) УКП «Уманьтеплокомуненерго» і позаплановий захід буде проведено найближчим часом.

Наказом Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області від 04.01.2022 №03-ОД «Про позапланову перевірку» направлено з 05.01.2022 по 14.01.2022, терміном на 7 робочих днів, посадових осіб відповідача на позапланову перевірку щодо дотримання вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів УКП «Уманьтеплокомуненерго» за адресою: м. Умань, вул. Тищика, буд. 12-А.

За результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів, Головним управлінням Держпродспоживслужби в Черкаській області складено акт від 12.01.2022 №000002, у якому зазначено про відсутність виявлених порушень вимог законодавства УКП «Уманьтеплокомуненерго».

На звернення позивачки від 18.11.2021 листом Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області від 13.01.2022 №07/180-22 «Щодо розгляду звернення» повідомлено, що договір про надання послуг з централізованого опалення між ОСОБА_1 та УКП «Уманьтеплокомуненерго» не укладався, відтак, для розрахунків за послугу з централізованого опалення враховується опалювальна площа квартири позивачки. До УКП «Уманьтеплокомуненерго» від позивачки звернень про невідповідність та зміну опалювальної площі квартири не надходило. Щодо загальної опалювальної площі будинку АДРЕСА_1 позивачці було роз`яснено, що порядок обліку та оплати комунальних послуг з централізованого опалення визначається згідно з Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630. Крім цього, позивачці доведено до відома інформацію про те, що у разі надання усіма співвласниками будинку АДРЕСА_1 уточненої інформації з документальним підтвердженням про опалювальну площу квартир, загальну опалювальну площу будинку буде змінено. В ході перевірки пред`явлено акти про зняття показників вузла обліку теплової енергії, засвідчені підписами представників будинку та представником виконавця комунальної послуги. Заперечення щодо недостовірності показників в актах відсутні.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає, що згідно з частиною 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У частині 2 статті 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Цю конституційну норму необхідно застосовувати з урахуванням її офіційного тлумачення, наданого Конституційним Судом України. Зокрема, у справі громадянки ОСОБА_2 щодо права на оскарження в суді неправомірних дій посадової особи, Конституційний Суд України офіційно розтлумачив частину 2 статті 55 Конституції України. Її необхідно розуміти так, що кожен, тобто громадянин України, іноземець, особа без громадянства має гарантоване державою право оскаржити в суді загальної юрисдикції рішення, дії чи бездіяльність будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх рішення, дія чи бездіяльність порушують або ущемляють права і свободи громадянина України, іноземця, особи без громадянства чи перешкоджають їх здійсненню, а тому потребують правового захисту в суді (частина 1 пункту 1 Рішення Конституційного Суду України від 25.11.1997).

Конституційний Суд зазначив, що стаття 55 Конституції України не визначає, які саме рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади і місцевого самоврядування чи посадових і службових осіб можуть бути оскаржені, і встановлюють принцип, відповідно до якого в суді можуть оскаржуватися будь-які рішення, дії та бездіяльність. Тим самим створено механізм реалізації конституційного права особи на судовий захист прав і свобод людини і громадянина. Конституцією України гарантовано і забезпечено кожній людині і громадянину право на звернення до суду за захистом своїх прав чи свобод (частина 9 пункту 2 Рішення Конституційного Суду України від 25.11.1997).

Вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу, встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відповідно до ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Закон України «Про звернення громадян» регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. (ч. 1 ст. 1 Закону України "Про звернення громадян").

Під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб. (ст. 3 Закону України «Про звернення громадян»)

Згідно з нормами ст. 15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Приписами ст. 18 Закону України «Про звернення громадян» встановлено, що громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право, серед іншого, одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.

Відповідно до положень ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги.

Так, згідно ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Слід зазначити, що звернення громадян до відповідного органу мають бути викладені максимально чітко та зрозуміло з метою їх належного та всебічного розгляду. Зрозуміле та чітке викладення вимог сприяє всебічній оцінці, викладених у зверненні фактів, та наданні максимально чіткої відповіді на поставлені питання.

Матеріалами справи підтверджено, що 18.11.2021 ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області із скаргою, у якій просила провести ретельну перевірку щодо дотримання законодавства про захист прав споживачів УКП «Уманьтеплокомуненерго» про нарахування плати за теплопостачання по о/р 9604.

Оскільки звернення позивачки стосувалось виключно дотримання законодавства про захист прав споживачів УКП «Уманьтеплокомуненерго» щодо нарахування плати за теплопостачання по о/р 9604, тому відповідачем здійснено позапланову перевірку із вищезазначеного питання та за результатами проведення позапланового заходу складено акт від 12.01.2022 №000002, у якому зазначено про відсутність виявлених порушень вимог законодавства УКП «Уманьтеплокомуненерго».

На підставі вищевстановлених обставин листом Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області від 13.01.2022 №07/180-22 «Щодо розгляду звернення» щодо дотримання законодавства про захист прав споживачів УКП «Уманьтеплокомуненерго» про нарахування плати за теплопостачання по о/р 9604 повідомлено ОСОБА_1 про те, що договір про надання послуг з централізованого опалення між позивачкою та УКП «Уманьтеплокомуненерго» не укладався, відтак, для розрахунків за послугу з централізованого опалення враховується опалювальна площа квартири позивачки. До УКП «Уманьтеплокомуненерго» від позивача звернень про невідповідність та зміну опалювальної площі квартири не надходило. Щодо загальної опалювальної площі будинку АДРЕСА_1 позивачці було роз`яснено, що порядок обліку та оплати комунальних послуг з централізованого опалення визначається згідно з Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630. Крім цього, позивачці доведено до відома інформацію про те, що у разі надання усіма співвласниками будинку АДРЕСА_1 уточненої інформації з документальним підтвердженням про опалювальну площу квартир, загальну опалювальну площу будинку буде змінено. В ході перевірки пред`явлено акти про зняття показників вузла обліку теплової енергії, засвідчені підписами представників будинку та представником виконавця комунальної послуги. Заперечення щодо недостовірності показників в актах відсутні.

Отже, відповідач, за наслідками розгляду скарги позивачки від 18.11.2021, з дотриманням приписів законодавства України, здійснив позапланових заході державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів та надав ОСОБА_1 повну, всебічну та обґрунтовану відповідь листом від 13.01.2022 №07/180-22 «Щодо розгляду звернення», що вказує на відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Необхідно наголосити, що у скарзі від 18.11.2021 ОСОБА_1 просила провести ретельну перевірку дотримання законодавства про захист прав споживачів УКП «Уманьтеплокомуненерго» саме щодо нарахування плати за теплопостачання по о/р 9604, а не щодо законності від`єднання 6 квартир від централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_1 , тому суд під час розгляду справи не надає правової оцінки вищезазначеним обставина позивачки, які зазначені нею у позовній заяві.

Щодо позовної вимоги позивачки про стягнення з відповідача на її користь моральної шкоди у сумі 20000 грн., то суд зазначає наступне.

Стаття 56 Конституції України передбачає, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Частиною першою статті 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Приписами статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно зі статтею 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади, були сформульовані Верховним Судом у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 464/3789/17, зокрема, Верховний Суд дійшов висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту (п. 49). Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання (п. 52). Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого (п.56). У справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або органом місцевого самоврядування, суд, оцінивши обставин справи, повинен встановити чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, встановити причинно-наслідковий зв`язок та визначити співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам. При цьому, в силу статті 1173 ЦК України шкода відшкодовується незалежно від вини відповідача, а протиправність його дій та рішень презюмується - обов`язок доказування їх правомірності покладається на відповідача (частина друга статті 77 КАС України) (п. 57).

У позовній заяві ОСОБА_1 вказує на факт протиправної поведінки відповідача щодо порушення її прав на отримання запитуваної інформації, що викликає у неї стан постійної тривоги, занепокоєння, розчарування в судовому органі, відчуття несправедливості, психічне напруження, однак нею не доведено, у чому безпосередньо полягає завдана їй моральна шкода, та з яких міркувань вона виходила, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується, оскільки сам по собі факт протиправної поведінки відповідача не свідчить про завдання позивачці моральної шкоди.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на приписи статті 9 КАС України, якою визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відтак, ураховуючи положення статей 72- 74, 77- 78 КАС України, суд зазначає, що у справах про відшкодування моральної шкоди обов`язок доказування покладається на особу, яка заявляє вимогу про відшкодування такої шкоди. Доказами, які дозволять суду встановити наявність моральної шкоди, її характер та обсяг, в даному випадку можуть бути, зокрема, довідки з медичних установ, виписки з історії хвороби, чеки за оплату медичної допомоги та придбання ліків, тощо. Будь-яких допустимих та належних доказів того, що протиправна бездіяльність відповідача вплинула на стан здоров`я позивача та зумовила фізичні, душевні, психічні страждання останнього, позивачем не надано. А самого лише посилання на наявність моральних страждань та причинний зв`язок із оскаржуваними розпорядженнями відповідача недостатньо для задоволення вимог про відшкодування моральної шкоди.

На підставі вищевикладених обставин суд дійшов висновку відмовити у задоволенні позовної вимоги позивачки про стягнення з відповідача на її користь моральної шкоди в сумі 20000 грн.

На підставі вищевикладених обставин суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6, 9, 14, 139, 242-245, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Віталіна ГАЙДАШ