Справа № 480/8333/22
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2023-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 липня 2023 року Справа № 480/8333/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Павлічек В.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/8333/22 за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до НОМЕР_3 прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_2 ) в яклму просить:
- визнати противоправною бездіяльність НОМЕР_3 прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_2 ) щодо виплати ОСОБА_1 винагороди за бойове чергування (бойову службу) в місяцях фактичної її виплати за період часу: липень 2009, листопад 2009, червень 2010, липень 2010, серпень 2010, вересень 2010, жовтень 2010, грудень 2010, січень 2011, лютий 2011, березень 2011, квітень 2011, травень 2011, червень 2011, липень 2011, серпень 2011, вересень 2011, жовтень 2011, листопад 2011, грудень 2011, січень 2012, липень 2012, серпень2012, вересень 2012, жовтень 2012, листопад 2012, грудень 2012, січень 2013, лютий 2013, березень 2013, квітень 2013, травень 2013, червень 2013, липень 2013, серпень 2013, вересень 2013, жовтень 2013, листопад 2013, грудень 2013, січень 2014, лютий 2014, березень 2014, квітень 2014, травень 2014, червень2014, липень 2014, вересень 2014, жовтень 2014, листопад 2014, лютий 2015, березень 2015, квітень 2015, травень 2015, червень 2015, липень 2015, серпень 2015, вересень 2015, жовтень 2015, листопад 2015, грудень 2015, лютий 2016, травень 2016, червень 2016, липень 2016, серпень 2016, вересень 2016, жовтень 2016, листопад 2016, грудень 2016, січень 2017, лютий 2017, березень 2017, травень 2017, червень 2017, липень 2017, серпень 2017, вересень 2017, жовтень 2017, листопад 2017, грудень 2017, січень 2018, лютий 2018, березень 2018, квітень 2018, травень 2018 червень 2018, липень 2018, серпень 2018, вересень 2018, жовтень 2018, листопад 2018, грудень 2018 у розмірі меншому ніж це встановлено постановою КМУ від 07.11.2007 № 1294 (із розрахунку 4% за бойове чергування в розмірі від 10% до 30% розміру від посадового окладу);
- зобов`язати НОМЕР_3 прикордонний загін Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_2 ) здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням раніше виплачених сум) ОСОБА_1 винагороди за бойове чергування (бойову службу) в місяцях фактичної її виплати за період часу: липень 2009, листопад 2009, червень 2010, липень 2010, серпень 2010, вересень 2010, жовтень 2010, грудень 2010, січень 2011, лютий 2011, березень 2011, квітень 2011, травень 2011, червень 2011, липень 2011, серпень 2011, вересень 2011, жовтень 2011, листопад 2011, грудень 2011, січень 2012, липень 2012, серпень2012, вересень 2012, жовтень 2012, листопад 2012, грудень 2012, січень 2013, лютий 2013, березень 2013, квітень 2013, травень 2013, червень 2013, липень 2013, серпень 2013, вересень 2013, жовтень 2013, листопад 2013, грудень 2013, січень 2014, лютий 2014, березень 2014, квітень 2014, травень 2014, червень2014, липень 2014, вересень 2014, жовтень 2014, листопад 2014, лютий 2015, березень 2015, квітень 2015, травень 2015, червень 2015, липень 2015, серпень 2015, вересень 2015, жовтень 2015, листопад 2015, грудень 2015, лютий 2016, травень 2016, червень 2016, липень 2016, серпень 2016, вересень 2016, жовтень 2016, листопад 2016, грудень 2016, січень 2017, лютий 2017, березень 2017, травень 2017, червень 2017, липень 2017, серпень 2017, вересень 2017, жовтень 2017, листопад 2017, грудень 2017, січень 2018, лютий 2018, березень 2018, квітень 2018, травень 2018 червень 2018, липень 2018, серпень 2018, вересень 2018, жовтень 2018, листопад 2018, грудень 2018 у розмірі меншому ніж це встановлено постановою КМУ від 07.11.2007 № 1294 (із розрахунку 4% за бойове чергування в розмірі від 10% до 30% розміру від посадового окладу).
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач з 11.01.2009 по 14.01.2022 проходив військову службу в лавах Державної прикордонної служби України та в день звільнення зі служби (14.01.2022), відповідачем протиправно не було здійснено в повному обсязі нарахування та виплату йому винагороди за бойове чергування за вказаний у позовних вимогах період часу. Під час служби винагорода за бойове чергування виплачувалася у розмірі меншому ніж це встановлено постановою КМУ від 07.11.2007 № 1294 (із розрахунку 4% за бойове чергування в розмірі від 10% до 30% розміру від посадового окладу (в місяцях фактичної виплати).
Ухвалою суду було відкрито провадження у даній справі та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.
Представник відповідача надав суду відзив на позов, в якому проти позовних вимог заперечує та зазначає, що твердження позивача про порушення прикордонним загоном порядку нарахування йому винагороди за бойове чергування не відповідають фактичним обставинам справи.
Представник відповідача вважає, що позивач просить перерахувати та виплатити надбавку за бойове чергування з липня 2009 по грудень 2018 року, хоча жодного аргументування (не надано жодних підтверджуючих документів) щодо кількості бойових чергувань у оскаржувані місяці не надає, тобто позивач просить суд безпідставно йому перерахувати надбавку за бойові чергування в розмірі від 10% до 30% розміру від посадового окладу.
Позивач надав суду відповідь на відзив, в якій з доводами відповідача не погоджується та наполягає на позовних вимогах.
Відповідач своїм правом щодо надання заперечення на відповідь на відзив не скористався.
Ухвалами суду від 12.04.2023 та від 17.04.2022 були витребуванні додаткові докази у відповідача.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, перевіривши матеріали справи, повно та об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач 03.07.2009 по 14.01.2022 проходив військову службу в лавах Державної прикордонної служби України, що підтверджується витягом з послужного списку (а.с. 12).

14.01.2022 наказом начальника НОМЕР_3 прикордонному загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_2 ) № 24 - о/с позивача було звільнено з військової служби у зв`язку із закінченням терміну дії контракту та виключено зі списків особового складу військової часини (а.с. 13).

Позивач вважає, що під час проходження військової служби йому не в повному обсязі виплачувалось грошове забезпечення, зокрема винагорода за бойове чергування виплачувалася у розмірі меншому, ніж це встановлено Постановою КМУ від 07.11.2007 №1294, в зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

При наданні правової оцінки цьому публічно-правовому спору суд виходить із такого.

Спеціальним законом, який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі є Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ (далі - Закон № 2011-XII).

Частиною першою статті 9 Закону № 2011-XII встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до частин другої та третьої цієї статті до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

За приписами частини четвертої вказаної статті грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям грошового забезпечення в спірний період було регламентовано Постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 7 листопада 2007 р № 1294 (далі Постанова №1274).

Постановою №1294 затверджено, зокрема, додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу в розмірах, які знайшли відображення в додатках 25-28 до цієї постанови.

Додатком 25 до Постанови № 1294 для військовослужбовців, зокрема, встановлено:

- додатковий вид грошового забезпечення - винагорода за бойове чергування (бойову службу), від 10 до 30 відсотків посадового окладу.

Слід зазначити, що п. 2 Постанови №1294 визначено, що виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством транспорту та зв`язку, Міністерством з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, Службою безпеки, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Державним департаментом з питань виконання покарань (далі - державні органи), а п. 11 зазначеної постанови надано вказівку Міністерству праці та соціальної політики, Міністерству фінансів, іншим державним органам (до яких віднесена й Державна прикордонна службу України) упорядкувати у тримісячний строк перелік і розміри виплати додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу.

На виконання вказаної постанови Кабінету Міністрів України Адміністрація державної прикордонної служби України затвердила Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України від 20 травня 2008 року №425 (далі - Інструкція № 425).

Підпунктами 3.17.1 - 3.17.7 пункту 3.17 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України за №425 від 20.05.2008 року впорядковано виплату винагороди за бойове чергування, зокрема визначено, що військовослужбовцям прикордонних застав (відділень відділів прикордонної служби), які входять за розрахунком до складу прикордонних нарядів, що несуть бойову службу з безпосередньої охорони державного кордону на державному кордоні, виплачується винагорода за бойове чергування за час бойового чергування (бойової служби), - 4% посадового окладу за кожне несення служби, але не більше 30% на місяць.

Позивач зазначає, що у спірний період його було залучено до складу прикордонних нарядів, що несуть бойову службу з безпосередньої охорони державного кордону.

Зі змісту архівної довідки від 22.11.2022 № 1540/151/Н-692, суд вбачає, що винагорода за бойове чергування у спірні періоди виплачувалася позивачу у таких розмірах: липень 2009 у розмірі 24 % від посадового окладу; листопад 2009 у розмірі 8 % від посадового окладу; з червня 2010 по жовтень 2010, грудень 2010, з січня 2011 по грудень 2011, січень 2012, з липня 2012 по грудень 2012, з січня 2013 по грудень 2013, з січня 2014 по листопад 2014, з лютого 2015 по грудень 2015, лютий 2016, з травня 2016 по грудень 2016, з січня 2017 по березень 2017, з травня 2017 по грудень 2017, січень 2018 у розмірі 5 % від посадового окладу; інших відомостей не виявлено (а.с. 23 26).

Отже як вбачається із зазначеної архівної довідки від 22.11.2022 № 1540/151/Н-692 позивачу протягом періоду: з червня 2010 жовтень 2010, в грудні 2010, з січня 2011 по грудень 2011, в січні 2012, з липня 2012 по грудень 2012, з січня 2013 по грудень 2013, з січня 2014 по листопад 2014, з лютого 2015 по грудень 2015, в лютому 2016, з травня 2016 по грудень 2016, з січня 2017 по березень 2017, з травня 2017 по грудень 2017, в січні 2018 виплачувалася винагорода за бойове чергування у розмірі 5%, що становить 50% від мінімально встановленого розміру Постановою №1294, а протягом листопада 2009 в розмірі 8%, що також є меншим мінімально встановленого розміру Постановою №1294.

При цьому, суд вважає безпідставним посилання відповідача на п.7 Постанови № 1294, яким передбачено, до упорядкування додаткових видів грошового забезпечення, визначених згідно з додатками 25-28, їх виплата провадиться в межах затвердженого фонду грошового забезпечення в обсязі до 50 відсотків установленого згідно із зазначеними додатками розміру, крім щомісячних виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу льотного та наземного складу авіації, плаваючого складу, військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, які виконують водолазні роботи, проходять службу у високомобільних десантних військах та частинах спеціального призначення, та виплати одноразової винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, які знешкоджують вибухові предмети.

Так, виходячи із буквального тлумачення положень пункту 7 Постанови № 1294 до упорядкування додаткових видів грошового забезпечення їх виплата провадиться в межах затвердженого фонду грошового забезпечення у обсязі до 50 % установленого згідно із зазначеними додатками розміру.

Водночас, суд враховує, що додаткові види грошового забезпечення, визначені згідно з додатками 25-28, зокрема винагорода за бойові чергування, впорядковані приписами Інструкції № 425 на виконання Постанови № 1294.

Таким чином, із дати набрання чинності Інструкції №425, якою упорядковано виплату додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців, підстави для обмеження додаткових видів грошового забезпечення до 50 % нормативно встановленого розміру відпали.

За таких обставин, суд доходить висновків, що виплативши позивачу винагороду за за бойове чергування за період: в листопаді 2009, з червня 2010 по жовтень 2010, в грудні 2010, з січня 2011 по грудень 2011, в січні 2012, з липня 2012 по грудень 2012, з січня 2013 по грудень 2013, з січня 2014 по листопад 2014, з лютого 2015 по грудень 2015, в лютому 2016, з травня 2016 по грудень 2016, з січня 2017 по березень 2017, з травня 2017 по грудень 2017, в січні 2018, у меншому розмірі ніж законодавчо встановлений, відповідач порушив вимоги належної оплати праці.

Разом з тим, суд зазначає, що в позовних вимогах позивач, зокрема, просить визнати протиправними бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати винагороди за бойове чергування у розмірі меншому ніж законодавчо встановлений за період з лютого 2018 по грудень 2018 та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату винагороди за бойове чергування за цей період.

Натомість суд зазначає, що згідно архівної довідки від 22.11.2022 та витягу з розрахунково-платіжної відомості, інформація щодо виплати винагороди за бойові чергування за вказаний період відсутня (а.с. 16-19, 23-26). На вимогу суду, відповідачем було надано пояснення, в яких зазначено, що у відповідача відсутні будь-які відомості про несення бойових чергувань позивачем з березня по грудень 2018 (а.с.95-96).

З метою з`ясування всіх обставин справи, суд запропонував позивачу надати хронологічні пояснення щодо того, коли та де він ніс бойові чергування з лютого по грудень 2018, оскільки відповідачем заперечується факт несення позивачем таких чергувань (а.с. 100). На дату прийняття рішення судом у цій справі будь яких пояснень позивача до суду не надійшло, хоча лист суду позивач отримав 15.06.2022

Отже в матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо несення позивачем бойових чергувань з лютого по грудень 2018. Також суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази того, що в липні 2009 року розмір винагороди за бойові чергування (24%) не відповідає кількості таких чергувань позивача, при тому що розмір винагороди розрахований в межах (від 10% до 30%) встановлених Постановою КМУ №1294.

У контексті наведених вище обставин суд зауважує, що за правилами частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Водночас, у разі надання відповідачем об`єктивних обгрунтувань щодо відсутності доказів залучення позивача до бойових чергувань та за відсутності обов`язку зберігання відповідних доказів на даний час, позивач має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої статті 77 КАС України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

У даному випадку позивач, навіть отримавши лист суду, в якому йому пропонувалося надати відповідні пояснення, фактично проігнорував вимоги частини першої статті 77 КАС України та не надав ані пояснень ані доказів, які б надали можливість суду встановити відповідні факти та обставини. Не вказав позивач і жодних доводів, які б об`єктивно доводили неможливість виконання процесуального обов`язку щодо доведення обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.

Отже суд вважає безпідставним посилання позивача на те, що обов`язок доведення правомірності дій в даному випадку покладається виключно на відповідача, при цьому суд також враховує, що позивач звернувся до суду з цим позов через 5 років після вказаних подій (з початку 2018 року) та через 13 років (з липня 2009 року), тоді коли обов`язок щодо зберігання відповідних доказів у відповідача сплинув.

Тобто суд доходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині є необгрунтованими та задоволенню не підлягають.

Крім того, суд зазначає, що дії - це форма активної поведінки суб`єкта владних повноважень, що виражається у прийнятті рішень, вчиненні активних дій, що призводить до порушення прав позивача за захистом яких він звернувся до суду.

Суд вважає, що зменшуючи позивачу розмір додаткових видів грошового забезпечення, відповідач вчинив саме протиправні дії, а не бездіяльність.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині визнання протиправними дій відповідача щодо нарахування та виплати позивачу винагороди за бойові чергування у розмірі меншому від законодавчо встановленого розміру, в місяцях фактичної виплати за період: в листопаді 2009, з червня 2010 по жовтень 2010, в грудні 2010, з січня 2011 по грудень 2011, в січні 2012, з липня 2012 по грудень 2012, з січня 2013 по грудень 2013, з січня 2014 по листопад 2014, з лютого 2015 по грудень 2015, в лютому 2016, з травня 2016 по грудень 2016, з січня 2017 по березень 2017, з травня 2017 по грудень 2017, в січні 2018 та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок (в місяцях фактичної виплати) та виплату позивачу винагороду за бойові чергуванні з урахуванням виплачених сум, за період: листопад 2009, з червня 2010 по жовтень 2010, грудень 2010, з січня 2011 по грудень 2011, січень 2012, з липня 2012 по грудень 2012, з січня 2013 по грудень 2013, з січня 2014 по листопад 2014, з лютого 2015 по грудень 2015, лютий 2016, з травня 2016 по грудень 2016, з січня 2017 по березень 2017, з травня 2017 по грудень 2017, січень 2018 в розмірі визначеному Постановою №1294.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнання протиправними дії НОМЕР_1 прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_2 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 винагороди за бойові чергування у розмірі меншому від законодавчо встановленого розміру, в місяцях фактичної виплати за період: в листопаді 2009, з червня 2010 по жовтень 2010, в грудні 2010, з січня 2011 по грудень 2011, в січні 2012, з липня 2012 по грудень 2012, з січня 2013 по грудень 2013, з січня 2014 по листопад 2014, з лютого 2015 по грудень 2015, в лютому 2016, з травня 2016 по грудень 2016, з січня 2017 по березень 2017, з травня 2017 по грудень 2017, в січні 2018.

Зобов`язати НОМЕР_4 прикордонний загін Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_2 ) ( АДРЕСА_1 , ) здійснити перерахунок (в місяцях фактичної виплати) та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) винагороду за бойові чергуванні з урахуванням виплачених сум, за період: листопад 2009, з червня 2010 по жовтень 2010, грудень 2010, з січня 2011 по грудень 2011, січень 2012, з липня 2012 по грудень 2012, з січня 2013 по грудень 2013, з січня 2014 по листопад 2014, з лютого 2015 по грудень 2015, лютий 2016, з травня 2016 по грудень 2016, з січня 2017 по березень 2017, з травня 2017 по грудень 2017, січень 2018 в розмірі визначеному Постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 07 листопада 2007 р. № 1294.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Павлічек