Справа № 380/18002/22
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2023-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2023 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сидор Н.Т., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області (далі відповідач-2), в якій позивачка просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову у перерахунку пенсії від 05.12.2022 №19;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок та виплату позивачці пенсії за віком відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ «Про державну службу», п. 10, 12 Закону України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу» на підставі довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавки за вислугу років) за №2603-вих-1681 від 01.12.2022 та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) за №2603-вих-1682 від 01.12.2022, виданих управлінням соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, з часу звернення за перерахунком пенсії, а саме з 01.12.2022, з урахуванням виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про перерахунок пенсії-перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». Однак Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийняло рішення про відмову у зв`язку з відсутністю необхідного стажу на державній службі. Позивачка переконана, що час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування», зараховується до стажу державної служби, відтак звернулась до суду з цим позовом.

Щодо процесуальних дій, вчинених у зв`язку із розглядом цієї справи, суд зазначає, що ухвалою судді від 19.12.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач-1 подав відзив на позовну заяву, у якому проти задоволення позовних вимог заперечує. Вказує, що у позивачки відсутній необхідний стаж роботи на державній службі, тому підстави для призначення їй пенсії, передбаченої Законом України «Про державну службу», відсутні.

Позивачка подала відповідь на відзив, у якій навела доводи, аналогічні тим, що викладені в позовній заяві.

Відповідач-2 проти задоволення позову заперечує, про що зазначає у відзиві на позовну заяву. Стверджує, що оскільки дії Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889 не поширюється на посадових осіб місцевого самоврядування, то підстав для зарахування часу перебування позивачки на посадах в органах місцевого самоврядування до стажу державної служби немає.

Ухвалою суду від 16.03.2023 повернуто Головному управлінню Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області відзив на позовну заяву від 03.03.2023 (вх. №14698) без розгляду.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги і відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Позивачка перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області як отримувач пенсії за віком відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-IV ).

01.12.2022 позивачка звернулась із заявою про перерахунок пенсії відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу», п. п. 10, 12 Закону України від 10.12.2015 № 889-VII «Про державну службу» на підставі довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавна за вислугу років) за № 2603-вих-1681 від 01.12.2022 та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) за № 2603-вих-1682 від 01.12.2022, виданих Управлінням соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, з часу звернення за перерахунком пенсії, а саме з 01.12.2022 року та перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу».

Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 05.12.2022 прийняло рішення №19 про відмову у перерахунку пенсії..

Вважаючи таке рішення протиправним, позивачка звернулась до суду з цим позовом.

Вирішуючи даний спір, суд застосовує такі норми права та виходить з таких мотивів.

Законом України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу» (далі Закон №889-VIII) визначено принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях.

Статтею 90 Закону №889-VIII передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Разом з тим, згідно з пунктом 10 Прикінцевих положень Закону №889-VIII, державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до пункту 12 Прикінцевих положень Закону №889-VIII, для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Статтею 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ (далі Закон №3723-ХІІ) передбачено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (1058-15), за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (1058-15), у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

За наведеного правового регулювання, обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону №3723ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Подібних висновків щодо застосування зазначених норм матеріального права дійшов Верховний Суд у рішенні від 04.04.2018 у зразковій справі №822/524/18, а також у постановах від 01.12.2020 у справі №466/6057/17, від 16.12.2021 у справі №538/804/17, від 22.06.2021 у справі №308/67/17, від 29.09.2022 у справі №234/6967/17 та від 29.11.2022 у справі №431/991/17.

01.12.2022 позивачка звернулась із заявою про перерахунок пенсії відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу», п. п. 10, 12 Закону України від 10.12.2015 № 889-VII «Про державну службу».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 05.12.2022 №19 позивачці відмовлено в перерахунку пенсії за відсутністю страхового стажу по державній службі.

Із записів трудової книжки позивачки встановлено наступне:

- 02.08.1995 31.01.200 інспектор ІІ категорії 2-місячниим випробувальним терміном (спеціаліст 2-ї категорії) відділу субсидій Франківської районної адміністрації м. Львова;

- 01.02.2000 31.12.2001 спеціаліст І-ї категорії відділу субсидій Франківської районної адміністрації;

- 01.01.2002 31.03.2002 головний спеціаліст відділу субсидій управління соціального захисту населення Франківської райадміністрації;

- 01.04.2002 31.12.2003 головний спеціаліст сектору контролю за призначенням субсидій відділу субсидій управління соціального захисту населення Франківської райадміністрації;

- 01.01.2004 03.01.2007 головний спеціаліст відділу персоніфікованого обліку пільг управлення соціального захисту населення Франківської рай адміністрації;

- 04.01.2007 31.12.2007 головний спеціаліст сектора персоніфікованого обліку Франківського соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради;

- 01.01.2008 29.03.2015 завідувач сектора персоніфікованого обліку Франківського відділу соціального захисту;

- 30.03.2015 до моменту звернення до суду заступник начальника Личаківського відділу соціального захисту.

Крім того, з записів трудової книжки позивачки вбачається наступне:

- 01.10.1995 присвоєно 15 ранг державного службовця, VII категорія;

- 10.10.1955 прийняла Присягу державного службовця;

- 01.01.1999 - присвоєно 14 ранг державного службовця;

- 01.01.2001 присвоєно 13 ранг державного службовця;

- 04.07.2001 складено Присягу посадової особи місцевого самоврядування;

- 04.07.2001 присвоєно 13 ранг посадової особи органу місцевого самоврядування, віднесений до VIІ категорії посад органу місцевого самоврядування;

- 01.01.2003 посаду головного спеціаліста сектору контрою за призначенням субсидій віднесено до VI категорії посад органу місцевого самоврядування;

- 01.01.2003 присвоєно 11 ранг посадової особи органу місцевого самоврядування;

- 30.03.2015 присвоєно 10 ранг посадової особи органу місцевого самоврядування;

- 30.03.2017 присвоєно 9 ранг посадової особи місцевого самоврядування в межах V категорії посад.

Отже, посади, які обіймала позивачка за час роботи в органах місцевого самоврядування, відносяться до посад, визначених статтею 14 Закону України від 07.06.2001 №2493-ІІІ «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Відповідно до пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 (діяв до набрання чинності Законом України «Про державну службу» №889), робота на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування зараховується до стажу державної служби.

Згідно із пунктом 4 цього Порядку, до стажу державної служби зараховуються, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Наведеними положенням спростовуються твердження відповідачів щодо того, що час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування не зараховується до стажу державної служби.

Аналогічної позиції притримується Верховний Суд у постанові від 11.04.2003 у справі №1.380.2019.003855.

Відтак, оскільки саме відсутність страхового стажу по державній службі, на переконання відповідача-2, слугувала підставою для прийняття рішення від 05.12.2022 №19, то суд доходить висновку, що таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Крім того, позивачка просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок та виплату пенсії за віком відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ «Про державну службу», п. 10, 12 Закону України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу» на підставі довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавки за вислугу років) за №2603-вих-1681 від 01.12.2022 та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) за №2603-вих-1682 від 01.12.2022, виданих управлінням соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, з часу звернення за перерахунком пенсії, а саме з 01.12.2022, з урахуванням виплачених сум.

З аналізу статті 37 Закону №3723-ХІІ випливає, що право на одержання пенсії державних службовців (для жінок) виникає за сукупності таких умов:

- досягнення пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який становить 60 років.

- наявність страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який становить 30 років;

- наявність не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

З оскаржуваного рішення встановлено, що на момент звернення до відповідача-1 із заявою про перерахунок пенсії, позивачка досягла 60 років, а її страховий стаж становить 42 роки 08 місяців 03 дні. З врахуванням висновку суду щодо необхідності зарахування часу перебування на посадах в органах місцевого самоврядування до стажу державної служби, на момент звернення позивачка мала понад 20 років стажу державної служби.

Наведене свідчить про наявність у позивачки права на одержання пенсії державного службовця у відповідності до ст. 37 Закону №3723-ХІІ.

Притім, суд звертає увагу на те, що позивачка просить зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії за віком відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ «Про державну службу», п. 10, 12 Закону України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу».

Питання переведення (переходу) з одного виду пенсії на інший та питання призначення пенсії було проаналізовано у постановах Верховного Суду України від 31 березня 2015 року в справі №21-612а14, Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року в справі № 317/4184/16-а (2а/317/2/2017), в яких Суд дійшов висновку, що, якщо особа отримувала пенсію на підставі одного закону та виявила бажання перейти на пенсію за іншим законом, це буде нове призначення пенсії. А якщо такий перехід відбувся в рамках одного закону - Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», то це не є призначенням пенсії, а є переведенням на пенсію в рамках одного закону.

Відтак, оскільки позивачка на момент звернення до суду отримувала пенсію, передбачену Законом №1058-IV, і, як зазначається вище, набула право на одержання пенсії державного службовця у відповідності до ст. 37 Закону №3723-ХІІ та п. 10, 12 Закону №889-VIII, то позовна вимога у цій частині підлягає задоволенню у спосіб: зобов`язати відповідача призначити позивачці пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ, п. 10, 12 Закону №889-VIII.

Вирішуючи щодо дати призначення пенсії державного службовця, суд вказує, що відповідно до пунку 4 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 (далі Порядок №622) пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права.

Оскільки із заявою про перехід на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» позивачка звернулась 01.12.2022, то пенсія позивачці має бути призначена саме з цієї дати.

Пунктом 2 Порядку № 622 передбачено, що згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII «Про державну службу» на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII «Про державну службу» мають право особи, які на день набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII «Про державну службу»: мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України; займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.

Відповідно до пункту 5 Порядку №622 форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 17 січня 2017 року № 1-3 (далі Постанова № 1-3) затверджені форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10 грудня 2015 року №889-VIII «Про державну службу» пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII «Про державну службу».

Такими довідками є:

про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років);

про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією);

про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

До заяви про перерахунок пенсії позивачкою долучено довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавки за вислугу років) за №2603-вих-1681 від 01.12.2022 та довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) за №2603-вих-1682 від 01.12.2022, виданих управлінням соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, які мають бути враховані відповідачем-1 при визначенні розміру пенсії позивачці.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 2 ст. 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

До позовної заяви позивачкою долучено квитанцію про сплату судового збору у розмірі 1 984,80 грн.

З цього приводу суд зазначає, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дії чи бездіяльності є однією вимогою.

Відповідна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 02.12.2021 у справі №280/5145/19, від 05.06.2020 року у справі №280/5161/19, від 12.11.2019 року у справі №640/21330/18.

Відтак, за подання цього позову належало сплатити судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Таким чином, поверненню позивачці за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів підлягає сума у розмірі 992,4 грн.

Щодо надміру сплаченого судового збору у розмірі 992,40 грн, суд роз`яснює, що відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Керуючись ст. ст. 2, 72-77, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову у перерахунку пенсії від 05.12.2022 №19;

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ «Про державну службу», п. 10, 12 Закону України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу» на підставі довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавки за вислугу років) за №2603-вих-1681 від 01.12.2022 та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) за №2603-вих-1682 від 01.12.2022, виданих управлінням соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, з часу звернення за перерахунком пенсії, а саме з 01.12.2022, з урахуванням виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 збір у розмірі 496,20 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496,20 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції з урахуванням положень підп. 15.5 п. 15 розд. VII «Перехідні положення» та п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивачка ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач-1 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ).

Відповідач-2 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26; ).

Суддя Сидор Н.Т.