Справа № 157/303/22
Суддя: Тімонова В. М.
Дата ухвалення: 2023-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 157/303/22
Провадження №2-адр/157/2/23
05 липня 2023 року Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Тімонової В.М.,
з участю секретаря судового засідання Кисляка Я.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Національної поліції у Волинській області з позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, у якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 849040 від 13 березня 2022 року, закрити справу про адміністративне правопорушення та стягнути з відповідача понесені ним судові витрати.
Рішенням суду від 15.06.2023 позов задоволено, постанову поліцейського СРПП Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області Мирончука С.Б. від 13.03.2022 серії БАБ №849040 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП скасовано та закрито справу про адміністративне правопорушення. Стягнуто з Головного управління Національної поліції у Волинській області за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 496,20 грн судового збору. Питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу судом не вирішувалося.

19.06.2023 представник позивача адвокат Колєснік Б.В. подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, де просив ухвалити додаткове рішення у даній справі, яким вирішити питання про розподіл судових витрат позивача, стягнувши понесені останнім судові витрати у розмірі 8200 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Волинській області.

На обґрунтування заявлених вимог зазначив, що судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат позивача на професійну правничу допомогу у сумі 8200,00 грн, хоча матеріали справи містять докази понесення позивачем таких витрат і про них було повідомлено належним чином. Зокрема, до позовної заяви було долучено: копію договору № 196 про надання правової допомоги від 15.03.2022 року; акт № 1 про надання правової допомоги від 23.03.2022 року, відповідно до якого позивачу було надано правову допомогу на загальну суму 8200,00 грн; копію прибуткового касового ордера № 88 від 23.03.2022 року та оригінал квитанції до нього, за змістом яких адвокатом Колєсніком Б.В. прийнято від позивача на підставі договору № 196 від 15.03.2022 року та акту № 1 про надання правової допомоги від 23.03.2022 року грошові кошти у сумі 8200,00 грн. Крім того, в самій позовній заяві було також вказано, що судові витрати, які понесені позивачем на момент звернення до суду із позовом, становили 8200 грн. Отже вважає, що стороною позивача було належним чином доведено наявність понесених ОСОБА_1 витрат на правову допомогу на момент звернення із позовом до суду, вказані витрати є співмірними із складністю справи, витраченим адвокатом часом, обсягом наданих послуг та ціною позову, а їх розмір обґрунтованим.

Представником відповідача 04.07.2023 подано до суду клопотання про зменшення судових витрат, де він зазначає, що вважає вимоги адвоката безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення, оскільки сума штрафу, яку мав сплатити ОСОБА_1 згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення, складає 425 грн, а сума адвокатських послуг 8200 грн, що значно перевищує суму, яку мав би сплатити правопорушник відповідно до постанови. Вказана сума є неспівмірною зі складністю справи, оскільки остання не потребує затрат великого проміжку часу для підготовки необхідних матеріалів. В наданих адвокатом документах не зазначено, якими вихідними даними він оперував, роблячи такий розрахунок, а саме: ознайомлення з матеріалами справи, опрацювання нормативно-правових актів та судової практики щодо подібних правовідносин 700 грн за 1 год, складання заяви про видачу копії постанови 500 грн за 1 год, складання заяви про повернення тимчасово вилученого транспортного засобу 500 грн за 1 год, складання та направлення двох запитів по 1000 грн за 1 год, складання, погодження з клієнтом та направлення позовної заяви у даній справі 1500 грн за 3 год.

Просив відмовити у задоволенні заяви адвоката Колєсніка Б.В. про стягнення судових витрат в повному обсязі.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача 04.07.2023 подав до суду заяву, де просив судове засідання провести без участі позивача та його представника, подану заяву підтримав.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, 05.07.2023 подав до суду заяву, де просив справу розглянути у його відсутності, клопотання про зменшення судових витрат підтримує повністю.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що заявлена вимога представника позивача ОСОБА_1 адвоката Колєсніка Б.В. про стягнення понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу підлягає до часткового задоволення, виходячи з такого.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 247 КАС України суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Положеннями ст. 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Для забезпечення права на захист від обвинувачення та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура.

Відповідно до приписів ч. ч. 1-5 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи, витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У позовній заяві позивач вказав, що поніс судові витрати на правничу допомогу у сумі 8200 грн.

Рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 15.06.2023 позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задоволено повністю.

Постанову поліцейського СРПП Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області Мирончука С.Б. від 13.03.2022 серії БАБ №849040 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП скасовано та закрито справу про адміністративне правопорушення. Стягнуто з Головного управління Національної поліції у Волинській області за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 496,20 грн судового збору. В той же час питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу судом не вирішувалося.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду, у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22.12.2018 (справа №826/856/18).

Отже, приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» № 5076-VI від 05.07.2012 визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ч. 2, 3 ст. 30 вищевказаного Закону).

Аналіз вищевикладених норм дає підстави вважати, що при визначені суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію обґрунтованих дій позивача, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та запровадження певних запобіжників від можливих зловживань з боку учасників судового процесу та осіб, які надають правничу допомогу, зокрема, неможливості стягнення необґрунтовано завищених витрат на правничу допомогу.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Але при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited проти України», заява N 19336/04).

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо однак, вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права, однак відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Частиною 7 ст. 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Отже, з аналізу наведених правових норм убачається, що документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, варто зазначити, що склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Також, на підтвердження цих обставин, суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21.03.2018 у справі № 815/4300/17 та від 11.04.2018 у справі № 814/698/16.

Зі змісту вказаних норм вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то зі змісту вказаних норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, яка саме кількість часу витрачена на відповідні дії.

Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 13.12.2018 у справі № 816/2096/17.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У клопотанні про зменшення судових витрат представник відповідача заперечував проти стягнення з відповідача витрат на правову допомогу через відсутність у наданих адвокатом документах вихідних даних, яким він оперував роблячи розрахунок понесених судових витрат.

Так, на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надані наступні докази: договір № 196 про надання правової допомоги від 15.03.2022; акт №1 про надання правової допомоги від 23.03.2022; квитанція до прибуткового касового ордеру № 88 від 23.03.2023; прибутковий касовий ордер №88 від 23.03.2022.

У акті № 1 про надання правової допомоги від 23.03.2022 міститься детальний опис робіт:

1) ознайомлення з матеріалами справи, опрацювання нормативно-правових актів та судової практики щодо подібних правовідносин, формування правової позиції по справі, тривалістю 1 година, вартістю 700,00 грн за годину, всього на суму 700 грн;

2) складення заяви про видачу копії постанови у справі про адміністративне правопорушення та надання для підпису клієнту, тривалістю 1 година, вартістю 500 грн за годину, всього на суму 500 грн;

3) складення заяви про повернення тимчасово вилученого транспортного засобу та надання для підпису клієнту, тривалістю 1 година, вартістю 500 грн за годину, всього на суму 500 грн;

4) складення та направлення запиту № 39 від 16.03.2022 року т.в.о. начальника Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області, тривалістю 1 година, вартістю 1000 грн за годину, всього на суму 1000 грн;

5) складення та направлення запиту № 40 від 23.03.2022 року директору Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Волинській області, тривалістю 1 година, вартістю 1000 грн за годину, всього на суму, 1000 грн;

6) складення, погодження з Клієнтом та направлення до суду позовної заяви про визнання протиправною та скасування постанови поліцейського Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області по справі про адміністративне правопорушення серії БАБ № 849040, тривалістю 3 години, вартістю 1500 грн за годину, всього на суму 4500 грн.

Таким чином, як вказано в акті про надання правової допомоги, вартість наданих адвокатом послуг позивачу становить 8200,00 грн.

Велика Палата Верховного Суду вказала, що витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні, а й у разі вчинення інших дій за його межами. Такий висновок висвітлений у постанові від 17.10.2018 у справі № 301/1894/17.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «East/West Alliance Limited» проти України» зазначено, що оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy), № 34884/97).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відтак, зважаючи на правову позицію, висловлену Верховним Судом у постановах від 22 травня 2018 року у справі № 826/8107/16 та від 28 травня 2019 року у справі № 826/850/18, практику Європейського суду з прав людини, враховуючи достатність та допустимість усіх наданих доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи те, що дана справа є справою незначної складності та була розглянута в порядку спрощеного позовного провадження, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 3000 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Волинській області на користь позивача, які суд вважає співмірними витратами на відшкодування витрат на правову допомогу зі складання адміністративного позову, щодо витраченого часу, складністю справи та розгляду справи судом.

Керуючись статтями 139, 242-246, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

ВИРІШИВ:

Ухвалити додаткове рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Заявлену вимогу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Колєсніка Богдана Володимировича про стягнення понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Волинській області на користь ОСОБА_1 3000 (три тисячі) гривень понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Волинській області, місцезнаходження: вул. Винниченка, 11, м. Луцьк, Волинська область, 43004, .

Повне рішення складено 10 липня 2023 року.

Головуючий: В. М. Тімонова