Справа № 120/6820/22
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

29 червня 2023 р. Справа № 120/6820/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Поліщук І.М.,

за участі секретаря судового засідання: Зданевич Н.Ю.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: Рябокінь Р.П.

представника відповідача: Костенко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Головне управління Національної поліції у Вінницькій області

про: визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю прийняття відповідачем наказів №692 від 27.07.2022 та №121 о/с від 28.07.2022, в частині звільнення позивача зі служби в поліції.

Ухвалою від 30.08.2022 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження. Підготовче провадження у справі призначено на 29.09.2022.

Ухвалою від 29.09.2022 відкладено судовий розгляд справи до 04.10.2022 за клопотанням представника відповідача.

В судовому засіданні 04.10.2022 оголошено перерву до 20.10.2022, з метою надання представнику позивача часу для ознайомлення із відзивом на позовну заяву.

Судове засідання 20.10.2022 не відбулось, у зв`язку із перебуванням головуючого судді на лікарняному. Наступне судове засідання призначено на 17.11.2022.

Судове засідання 17.11.2022 не відбулось, у зв`язку із перебуванням головуючого судді у відпустці. Наступне судове засідання призначено на 29.11.2022.

Ухвалою від 29.11.2022 задоволено клопотання представника відповідача та вирішено викликати в судове засідання в якості свідка ОСОБА_2 .

Іншою ухвалою від 29.11.2022 задоволено клопотання представника позивача та вирішено викликати в судове засідання в якості свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Також, ухвалою від 29.11.2022, постановленою судом без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні 06.12.2022.

Судове засідання 06.12.2022 не відбулось, у зв`язку із перебуванням головуючого судді на лікарняному. Наступне судове засідання призначено на 13.12.2022.

Судове засідання 13.12.2022 не відбулось у зв`язку із відсутністю в приміщенні суду електропостачання. Наступне судове засідання призначено на 12.01.2023.

В судовому засіданні 12.01.2023 оголошено перерву до 30.01.2023, у зв`язку із необхідністю виклику свідків.

В судовому засіданні 30.01.2023 оголошено перерву до 16.02.2023 у зв`язку із необхідністю повторного виклику свідків, які не зв`явились в судове засідання.

Судове засідання 16.02.2023 не відбулось, у зв`язку із перебуванням головуючого судді на лікарняному. Наступне судове засідання призначено на 21.03.2023.

В судовому засіданні 21.03.2023 оголошено перерву до 04.04.2023 з метою надання представнику позивача часу для з`ясування інформації про місцезнаходження свідків, які не з`явились в судове засідання.

Ухвалою від 04.04.2023 відкладено судовий розгляд справи до 20.04.2023 за клопотанням представника відповідача.

Судове засідання 04.04.2023 не відбулось, у зв`язку із перебуванням головуючого судді у відпустці. Наступне судове засідання призначено на 04.05.2023.

Судове засідання 04.05.2023 не відбулось, у зв`язку із перебуванням головуючого судді у відпустці. Наступне судове засідання призначено на 31.05.2023.

Ухвалою від 31.05.2023 застосовано до свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 захід процесуального примусу у вигляді приводу в судове засідання, яке відбудеться 14.06.2023.

Як наслідок, судовий розгляд справи відкладено до 14.06.2023.

Ухвалою від 14.06.2023 вирішено, з метою усунення причин та умов, що призвели до порушення Вінницьким районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області вимог частини 6 статті 148 КАС України, направити окрему ухвалу до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області для вжиття заходів реагування.

Крім того, іншою ухвалою від 14.06.2023 застосовано до свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 захід процесуального примусу у вигляді приводу в судове засідання, яке відбудеться 29.06.2023.

В судових засіданнях позивач та його представник підтримали вимоги даного позову та просили його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, що викладені у відзиві на позовну заяву та додаткових поясненнях. Зокрема зазначили, що наказ про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії не містить прізвище, ім`я, по-батькові, посаду поліцейського, стосовно якого воно мало бути проведено, а також у ньому не відображено відносно якого саме факту призначено службове розслідування, зазначено лише, що надійшов лист про порушення службової дисципліни. Також вказали, що відповідно до змісту скарги ОСОБА_2 від 19.07.2022, яка стала підставою для призначення службового розслідування, остання зазначала про вчинення неправомірних дій окремих працівників СРПП ВП № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області в стані алкогольного сп`яніння в смт. Турбів Вінницького району 15.07.2022, внаслідок чого скаржниця отримала тілесні ушкодження. Відтак, на переконання позивача та його представника, службове розслідування повинно було стосуватися виключно даного факту. Натомість, в описовій частині наказу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності № 692 від 27.07.2022 зазначено, що він наніс один удар в обличчя ОСОБА_8 та допустив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП. З огляду на викладене зазначили, що члени дисциплінарної комісії та відповідач вийшли за межі предмету службового розслідування та ставлять позивачу в провину факти, які не мали місце в реальності та не були підставою для проведення службового розслідування. Представник позивача додатково зазначив, що Законом України "Про внесення змін до законів України "Про Національну поліцію" та "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі, під час дії воєнного стану" № 2123-ІХ від 15.03.2022, Дисциплінарний статут Національної поліції України було доповнено Розділом V, який регламентує особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану. При цьому зазначив, що відповідно до ч. 2 ст. 29 Дисциплінарного статуту дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції. З огляду на викладене, представник позивача зазначив, що оскільки у позивача були відсутні будь-які діючі дисциплінарні стягнення, відповідач, встановивши наявність дисциплінарного проступку, повинен був обрати найменш суворий вид дисциплінарного стягнення - зауваження, що відповідало б приписам ч. 2 ст. 29 Дисциплінарного статуту.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти задоволення вимог даного позову, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву. Зокрема зазначила, що позивач, будучи поліцейським, мав би утримуватися від дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини, однак незважаючи на це, останній спровокував конфлікт та у подальшому затіяв бійку. Зазначила, що такі дії підривають авторитет Національної поліції серед громадськості та населення. Також вказала, що підставою застосування крайнього виду дисциплінарного заходу було те, що вчинення такого проступку поліцейським засуджується суспільством, тоді як позивач є правоохоронцем, який мав би не тільки утримуватись від таких дій, але і запобігати їх вчиненню іншими.

Крім того, в судовому засіданні 30.01.2023 були допитані в якості свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

ОСОБА_2 в тому числі зазначила, що вона з подругою перебувала в кафе "Лофт". До кафе приїхало авто, з якого вийшов позивача, після чого було гучно та зокрема, вживалась нецензурна лексика, почалась суперечка із відвідувачами та бійка. Зазначила, що приблизно в 22:20 год. вони з подругою пішли додому. При цьому, біля кафе стояло сіре авто, а біля авто стояли чоловіки. Невдовзі їх наздогнало вказане сіре авто та зупинилось. Вони з подругою почали тікати, а позивач із ОСОБА_7 їх наздоганяти, внаслідок чого вона впала і отримала травми та дуже злякалась. Зазначила, що позивач та його друг були в стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_7 зазначив, що 15.07.2022 о 21:00 год. вони із позивачем та ОСОБА_9 прибули до кафе " ІНФОРМАЦІЯ_1 ". Там виник конфлікт між хлопцями, але самої бійки він не бачив. Також вказав, що в стані алкогольного сп`яніння вони не перебували. Зазначив, що після 22:00 год. вони сіли в авто та поїхали. Наздогнавши дівчат та зупинившись, ОСОБА_1 вийшов з авто та запропонував дівчатам випити кави.

ОСОБА_6 (керівник позивача) зазначив, що разом із підлеглими вони прибули до кафе " ІНФОРМАЦІЯ_1 ". Вийшовши з авто він пішов до кафе. Вийшовши з кафе він побачив конфлікт між хлопцями, який полягав у словесній перепалці та смиканні. Зазначив, що з ОСОБА_2 до 15.07.2022 вони не були знайомі. Вказав, що додому він поїхав окремо.

Також, в судовому засіданні 29.06.2023 була допитана в якості свідка ОСОБА_4 , яка зазначила, що вона працює в кафе " ІНФОРМАЦІЯ_1 ". Зазначила, що приблизно о 21:00 год. приїхав позивач із хлопцями. ОСОБА_6 взяв каву. Вказала, що було багато відвідувачів, а тому вона не пам`ятає чи брали вони алкогольні напої. Також зазначила, що про події на вулиці вона не пам`ятає. Вказала, що запаху алкоголю від позивача не чула, а нецензурна лайка в кафе не звучала.

Крім того, судом також було вжито усіх залежних від нього заходів з метою виклику в судове засідання свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_5 . Втім, відповідні особи не могли бути належним чином повідомленими про їх виклик в судове засідання в якості свідків.

При цьому, із пояснень чоловіка ОСОБА_5 слідує, що вона з 05.06.2023 перебуває за кордоном та планує повернутись лише у вересні 2023 року. Крім того, з пояснень позивача та його представника слідує, що ОСОБА_3 також перебуває за кордоном.

При цьому, в матеріалах справи наявні поштові конверти, в яких направлялись судові повістки на адресу ОСОБА_3 , однак вони були повернуті на адресу суду із відміткою поштового відділення зв`язку: "адресат відсутній за вказаною адресою".

З огляду на викладене, суд вважає за можливе здійснювати розгляд даної справи за відсутності показань відповідних свідків.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що ОСОБА_1 проходив службу на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №4 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.

19.07.2023 до Вінницького управління ДВБ НП України надійшла скарга ОСОБА_2 щодо вчинення неправомірних дій окремими працівниками СРПП ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області в стані алкогольного сп`яніння в смт. Турбів 15.07.2022, внаслідок чого вона отримала ушкодження.

Листом Вінницького управління ДВБ НП України від 21.07.2022 матеріали даної скарги надіслано на адресу ГУ НП у Вінницькій області.

З метою перевірки фактів, викладених у даній скарзі, наказом начальника ГУ НП у Вінницькій області №899 від 23.07.2022 "Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії" призначено службове розслідування за вказаним фактом.

За результатом службового розслідування складено Висновок службового розслідування щодо порушення службової дисципліни окремими поліцейськими відділу поліції №4 Вінницького РУП у Вінницькій області від 26.07.2022.

У висновку зазначено, що із зібраних в ході службового розслідування матеріалів вбачається, що старший лейтенант ОСОБА_1 та старший сержант ОСОБА_7 допустили адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

За наведених обставин дисциплінарна комісія дійшла висновку про скоєння позивачем дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні пунктів 1, 3 частини 1, статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", частини 1, пунктів 3, 6, 7 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, статті 173 КУпАП та пункту 3 розділу 4 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, у зв`язку із чим рекомендовано застосувати до інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

27.07.2022 за результатами проведеного службового розслідування начальником ГУНП у Вінницькій області видано наказ №692 "Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських ГУНП у Вінницькій області", згідно із яким за виявлені в ході службового розслідування порушення до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Наказом начальника ГУНП у Вінницькій області №121 о/с від 28.07.2022 інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №4 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції з 28.07.2022.

Разом із тим, не погоджуючись зі своїм звільненням, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України "Про Національну поліцію" №580-VIII від 02 липня 2015 року (надалі - Закон №580-VIII).

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Водночас, згідно із частинами 1, 2 статті 19 Закону №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Законом України №2337-VIII від 15 березня 2018 року затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (надалі - Дисциплінарний статут).

Статтею 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - це дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону №580-VIII, зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Положеннями статті 11 Дисциплінарного статуту передбачено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За приписами частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до приписів статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування.

При цьому, під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій. Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами; 4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою (стаття 18 Дисциплінарного статуту).

Водночас, порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України (частина 10 статті 14 Дисциплінарного статуту).

На реалізацію частини 10 статті 14 Дисциплінарного статуту наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року №893 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (надалі - Порядок №893), яким визначено процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.

Пунктом 1 розділу ІІ Порядку №893 визначено, що службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

При цьому, у наказі про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії визначаються голова та члени дисциплінарної комісії, зазначається підстава проведення службового розслідування, а також прізвище, ім`я, по батькові, посада поліцейського, стосовно якого воно проводитиметься (у разі якщо на час призначення службового розслідування це відомо) (пункт 4 розділу ІІ Порядку №893).

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, під час його проведення має право: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають стосунок до справи; ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, Законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами; подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; брати участь у розгляді справи на відкритому засіданні дисциплінарної комісії; користуватися правничою допомогою, послугами представника (пункт 2 розділу IV Порядку №893).

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень (пункт 3 розділу IV Порядку №893).

Відповідно до пункту 1 розділу V Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

В силу приписів пункту 4 розділу V Порядку №893 службове розслідування має встановити, окрім іншого, наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування.

Відповідно до пункту 2 розділу VI Порядку № 893 підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

У вступній частині висновку службового розслідування викладаються такі відомості: дата і місце складання висновку службового розслідування, прізвище та ініціали, посада і місце служби (роботи) голови (заступника голови) та членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; підстава для проведення службового розслідування; форма розгляду справи дисциплінарною комісією (відкрите засідання чи письмове провадження) (пункт 3 розділу VI Порядку №893).

Згідно з пунктом 4 розділу VI Порядку №893 в описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування, зокрема: обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України "Про захист персональних даних"), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку; обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України; причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення.

У резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються: висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено (у разі неможливості встановлення за результатами службового розслідування факту наявності/відсутності в діях (бездіяльності) поліцейського складу дисциплінарного проступку внаслідок неможливості отримання доступу до необхідних документів такі обставини розцінюються на користь поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування); вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського в разі наявності в його діянні ознак дисциплінарного проступку; відомості про списання чи відновлення використаних, пошкоджених або втрачених матеріальних цінностей, зброї, боєприпасів, службових документів, а також про надсилання матеріалів службового розслідування до відповідних органів для прийняття рішення згідно із законодавством; запропоновані заходи, спрямовані на усунення виявлених під час службового розслідування недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування (пункт 5 розділу VI Порядку №893).

Отже, приписами Порядку №893 передбачено, що службове розслідування має проводитися стосовно конкретного поліцейського з метою встановлення наявності чи відсутності складу дисциплінарного проступку в діянні поліцейського, з приводу якого було призначено вказане розслідування.

Разом із цим, обставини, як і причини, що зумовили проведення розслідування, а також ступінь вини поліцейського з`ясовуються під час службового розслідування, за результатами якого складається висновок, у якому, крім іншого, зазначається підстава для проведення службового розслідування та обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим та зазначається щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації.

В ході судового розгляду встановлено, що підставою для проведення службового розслідування, призначеного наказом №899 від 23.07.2022, слугував лист Вінницького управління ДВБ НП України щодо порушення службової дисципліни окремими поліцейськими відділу поліції №4 Вінницького РУП у Вінницькій області.

Як видно зі змісту даного листа від 21.07.2022, Вінницьким управлінням ДВБ НП України було проведено попередній розгляд скарги ОСОБА_2 від 19.07.2022 щодо вчинення неправомірних дій окремими працівниками СРПП ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області в стані алкогольного сп`яніння в смт. Турбів 15.07.2022, внаслідок чого вона отримала ушкодження.

Вінницьке управління ДВБ НП України зазначило, що з матеріалів попереднього розгляду скарги вбачається порушення поліцейськими правил етичної поведінки поза службою та керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, що вказує на порушення ними службової дисципліни.

Як вбачається із матеріалів справи, дійсно, 19.07.2022 ОСОБА_2 звернулась до Вінницького управління ДВБ НП України зі скаргою на дії працівників поліції ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , які 15.07.2022 близько 22:30 год. в смт. Турбів перебували в цивільному одязі та, на її думку, в стані алкогольного сп`яніння, поводили себе агресивно, чіплялись до перехожих, переслідували її з подругою, внаслідок чого вона впала і отримала травми та дуже злякалась.

Тобто, враховуючи те, що службове розслідування було призначено за фактом подій, які описані у скарзі ОСОБА_2 , воно мало б стосуватись описаних нею обставин щодо агресивної поведінки відповідних поліцейських, які, на її думку, перебували в стані алкогольного сп`яніння та переслідували її з подругою, внаслідок чого ОСОБА_2 отримала травми.

Як уже було зазначено судом вище, у відповідності до пункту 4 розділу ІІ Порядку №893 в наказі про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії визначаються голова та члени дисциплінарної комісії, зазначається підстава проведення службового розслідування, а також прізвище, ім`я, по батькові, посада поліцейського, стосовно якого воно проводитиметься (у разі якщо на час призначення службового розслідування це відомо).

В даному ж випадку, скарга ОСОБА_2 стосувалась дій, які були вчинені конкретними працівниками поліції ОСОБА_1 та ОСОБА_7 .

Втім, службове розслідування в даному випадку, було призначено за фактом подій, а не стосовно конкретних працівників поліції, адже інформація про це в наказі №899 від 23.07.2022, як того вимагає Порядок №893, відсутня.

Більше того, як слідує із наказу №692 від 27.07.2022 "Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських ГУНП у Вінницькій області", підставою для застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції слугували наступні обставини, що були встановлені службовим розслідуванням, а саме:

"15.07.2022 приблизно о 21:00 інспектор сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області старший лейтенант поліції А. Пустовіт та поліцейський сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №4 Вінницького РУП ГУНП Вінницькій області старший сержант поліції І. Крикун перебуваючи поза службою, з ознаками алкогольного сп`яніння в кафе " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", яке розташоване по АДРЕСА_1 , вживаючи слова ненормативної лексики спричинили конфліктну ситуацію з громадянином ОСОБА_11 . У ході конфлікту ОСОБА_12 з невідомих причин наніс удар правою рукою в область обличчя ОСОБА_13 спровокувавши бійку. Такі дії старшого лейтенанта поліції ОСОБА_14 підривають авторитет Національної поліції серед громадськості та населення".

Тобто, із наведеного слідує, що за наслідком проведеного службового розслідування, позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за бійку із ОСОБА_3 .

Разом із тим, суд наголошує, що службове розслідування в даному випадку проводилося саме з метою підтвердження або спростування тих фактів, про які йдеться у скарзі ОСОБА_2 та які стосувались обставин отримання нею травми.

За таких обставин наказ №692 від 27.07.2022 "Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських ГУНП у Вінницькій області", в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності не може вважатися правомірним, адже ґрунтується на висновках службового розслідування, яке, як встановлено судом, було проведене за фактом подій, які не були підставою для його призначення.

На переконання суду, вина позивача у вчиненні дисциплінарного проступку не може вважатися такою, що встановлена у визначеному порядку, а його притягнення до дисциплінарної відповідальності здійснене на підставі висновку службового розслідування, оформленого з порушенням вимог закону.

Окрім того, варто зазначити, що під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби (ч. 3 ст.19 Дисциплінарного статуту).

Таким чином, при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо.

При цьому суд зауважує, що звільнення з органів Національної поліції як вид стягнення є крайнім та найсуворішим заходом дисциплінарного впливу і повинно застосовуватись у виняткових випадках та за вчинення особливих дисциплінарних проступків.

Натомість, у взаємозв`язку з вищенаведеними нормами та обставинами справи, у тому числі зважаючи на різноманітність видів дисциплінарного стягнення, суд приходить до висновку, що відповідач належним чином не встановив, чи дійсно мали місце події, які слугували підставою для звернення ОСОБА_2 із скаргою, в тому числі, на дії позивача, які призвели до отримання нею травми та чи поведінка позивача мала ознаки дисциплінарного проступку у стані алкогольного сп`яніння, а також не врахував: ступінь його тяжкості; наявність/відсутність шкоди; обставини, за яких сталася подія; обставини, які пом`якшують відповідальність; роботу позивача; при цьому застосувавши до позивача крайню міру дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, що за переконанням суду є необґрунтованим та непропорційним.

З огляду на викладене, суд не погоджується з позицією відповідача, що приймаючи оскаржуваний наказ №692 від 27.07.2022 та №121 о/с від 28.07.2022 в частині звільнення позивача зі служби в Національній поліції України він діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття наказів; неупереджено; добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані спірні накази, у зв`язку з чим наявні підстави для скасування спірних наказів та поновлення позивача на службі в поліції.

Крім того, суд також враховує положення статті 29 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, якою встановлено особливості застосування дисциплінарних стягнень у період дії воєнного стану, зокрема, відповідно до частини другої зазначеної статті Статуту дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.

Відтак, враховуючи вище викладене, а також те, що на момент проведення службового розслідування у позивача не було діючих дисциплінарних стягнень, обраний вид дисциплінарного стягнення у виді звільнення є незаконним, непропорційним, необґрунтованим, та таким, що обраний з порушенням положень статті 29 Статуту.

Такий правовий висновок викладено в ухвалі Верховного Суду від 17.04.2023 у справі № 560/8721/22.

При цьому, варто врахувати, що у випадку незаконного звільнення працівника з роботи, його порушене право повинно бути відновлене шляхом поновлення його на посаді, з якої його було незаконно звільнено або на рівнозначній посаді.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема у постановах від 28.02.2018 у справі № 817/280/16, від 28.02.2019 у справі № 817/860/16 та від 03.10.2019 у справі № 826/10460/16.

В даному ж випадку, враховуючи те, що 28.07.2022 є останнім днем служби позивача, то датою, з якої ОСОБА_1 має бути поновлений на посаді, є саме 29.07.2022, а не 28.07.2022, як про це просить позивач.

Що ж до вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд зазначає наступне.

Згідно частини 2 статті 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Частиною 2 статті 235 КЗпП України встановлено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого наказ Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 (далі по тексту Порядок № 260) поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення. Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

Зазначені правові норми є нормами спеціального законодавства і підлягають застосуванню при визначенні структури, порядку та умов грошового забезпечення поліцейських та у випадку виникнення спорів з цього приводу.

Разом з тим, вказані норми не регулюють питання порядку розрахунку та стягнення середнього заробітку поліцейських за вимушений прогул у зв`язку з незаконним звільненням.

Відповідно до пункту 32 Постанови Пленум Верховного Суду України "Про практику розгляду судами трудових спорів" від 06.11.1992 № 9 у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Для працівників, які пропрацювали на даному підприємстві (в установі, організації) менш двох місяців, обчислення проводиться з розрахунку середнього заробітку за фактично пропрацьований час. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100.

Середній заробіток визначається відповідно до частини першої статті 27 Закону України "Про оплату праці" за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 5 Порядку, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно з пунктом 8 Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком (пункт 8 Порядку).

У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

З системного аналізу вищенаведених норм Порядку № 100 та Порядку № 260 можна дійти висновку, що нарахування середнього грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу поліцейським проводиться шляхом множення середньоденного грошового забезпечення на число календарних днів вимушеного прогулу.

За змістом пункту 2 цього Порядку обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток або для виплати компенсації за невикористані відпустки проводиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.

Згідно довідки виданої ГУНП у Вінницькій області, за травень - червень 2022 року позивачу нараховано 22215,24 грн. Отже, середньоденна заробітна плата позивача, обчислена з виплат за останні 2 календарних місяці роботи, становить 364,18 грн. (22215,24 грн. /61 календарний день = 364,18 грн.).

Позивача було звільнено з роботи з 28.07.2022. Таким чином, у період з 29.07.2022 по 29.06.2023 термін перебування у вимушеному прогулі становить 336 календарних днів.

Отже, на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток в сумі 122364,48 (336 днів х 364,18 грн.).

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно зі статтею 90 цього Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єктів владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що позовні вимоги належить задовольнити частково.

Враховуючи відсутність судових витрат у даній справі, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ №692 від 27.07.2022, в частині накладення на інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №4 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Визнати протиправним та скасувати наказ №121 о/с від 28.07.2022, в частині звільнення інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №4 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції.

Поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №4 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області з 29.07.2022.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 29.07.2022 по 29.06.2023 в сумі 122364 (сто двадцять дві тисячі триста шістдесят чотири) гривні 48 копійок з відрахуванням при виплаті встановлених законом податків і зборів.

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць.

В задоволенні решти вимог позову, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Вінницькій області (вул. Театральна, 10, м. Вінниця, )

Повний текст рішення складено 10.07.2023.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна