Справа № 160/15370/23
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

10 липня 2023 року Справа № 160/15370/23

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Верба І.О., перевіривши у місті Дніпрі матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

І. ПРОЦЕДУРА

1. 04.07.2023 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов направлений 14.05.2023 адміністративний позов ОСОБА_1 до Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про:

- визнання протиправною бездіяльності відповідача - Дніпропетровського обласного територіального центра комплектування та соціальної підтримки, щодо підготовки та надання до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області довідки про грошове забезпечення позивача станом на 29.01.2020 з визначенням посадового окладу та окладу за військовим званням, обчислених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно з додаткам 1, 12, 13 і 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»;

- зобов`язання відповідача - Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки підготовити та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 29.01.2020 за відповідною посадою, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» з розрахунком посадового окладу та окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року, на відповідні тарифні коефіцієнти згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії відповідно до телеграми Департаменту фінансів Міністерства оборони України № 248/291 від 14.01.2020, для проведення з 01.02.2020 перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_1 ;

- визнання протиправною бездіяльності відповідача - Дніпропетровського обласного територіального центра комплектування та соціальної підтримки, щодо підготовки та надання до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області довідки про грошове забезпечення позивача станом на 01.01.2021 з визначенням посадового окладу та окладу за військовим званням, обчислених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно з додаткам 1, 12, 13 і 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»;

- зобов`язання відповідача - Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки підготовити та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2021 за відповідною посадою, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» з розрахунком посадового окладу та окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2021 року, на відповідні тарифні коефіцієнти згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії відповідно до телеграми Департаменту фінансів Міністерства оборони України № 248/612 від 27.01.2021, для проведення з 01.02.2021 перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_1 ;

- визнання протиправною бездіяльності відповідача - Дніпропетровського обласного територіального центра комплектування та соціальної підтримки, щодо підготовки та надання до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області довідки про грошове забезпечення позивача станом на 01.01.2022 з визначенням посадового окладу та окладу за військовим званням, обчислених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2022 року, на відповідні тарифні коефіцієнти, згідно з додаткам 1, 12, 13 і 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»;

- зобов`язання відповідача - Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки підготовити та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2022 за відповідною посадою, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» з розрахунком посадового окладу та окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2022 року, на відповідні тарифні коефіцієнти згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії відповідно до телеграми Департаменту фінансів Міністерства оборони України № 248/269 від 18.01.2022, для проведення з 01.02.2022 перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_1 .

2. Разом з позовною заявою позивач подав заяву про поновлення строку звернення до суду із цим позовом.

ІІ. ДОВОДИ ПОЗИВАЧА В ОБГРУНТУВАННЯ ЗАЯВИ

3. У вересні 2022 року позивачу стало відомо, що на виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 18.05.2022 у справі № 160/21850/21 та висновків Верховного Суду України, викладених в ухвалі від 02.08.2022 у справі № 160/21850/21, Дніпропетровський обласний ТЦК та СП було зобов`язано оформити та надати оновлені довідки до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області про розмір грошового забезпечення військового пенсіонера станом на 29.01.2020 та 01.01.2021 для перерахунку пенсії.

4. Позивач 22.12.2022 звернувся до відповідача із заявою про видачу довідок про грошове забезпечення станом на 29.01.2020, 01.01.2021 та 01.01.2022.

5. 06.03.2023 позивач отримав лист від 13.02.2023 за вих. No7/11378/11, з якого не отримав вичерпної відповіді на свої запитання. Як було з`ясовано позивачем з даної відповіді, відповідач визнає набуте позивачем право на перерахунок його пенсії після постанови від 29.01.2020 по справі 826/6453/18 і як наслідок - появи у нього (відповідача) обов`язку по виготовленню і наданню до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області довідки, однак відповідачем після отримання ним заяви позивача не було вжито жодних заходів щодо підготовки оновленої довідки про розмір грошового забезпечення.

6. Навпаки, відповідач (орган державної влади, на який покладається обов`язки з підготовки довідок про розмір грошового забезпечення) обґрунтовує таку свою бездіяльність тим, що довідка буде підготовлена після надання Головним управлінням ПФУ в Дніпропетровській області до Дніпропетровського обласного ТЦК та СП списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку.

7. Таким чином, 06.03.2022, коли позивач отримав письмову відповідь від відповідача, то дізнався про порушення своїх конституційних прав на справедливий перерахунок своєї пенсії та позивач вважає таку бездіяльність відповідача протиправною та такою що порушує законні права та інтереси позивача і, позивач не погоджується з такою протиправною бездіяльністю відповідача, що і стало підставою для звернення позивача до суду.

8. З посиланням на статті 3, 22, 46 Конституції України, позивач зазначив, що, право особи на отримання справедливого розміру пенсії, як складова частина права на соціальний захист є і конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

9. Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України відокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави (рішення у справах № 8-рп/99, № 5-рп/2002, № 1-6/2018).

10. У зазначених Рішеннях Конституційний суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей . Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових, економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян, як під час проходження служби, так і після ї закінчення. Виходячи зі змісту вищевикладених Рішень Конституційного суду України, розуміння сутності соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

11. Також, Верховний Суд у постанові від 13.06.2023 у справі № 560/8064/22 зазначив, що за змістом статей 17, 65 Основного Закону України громадяни України, які захищають Вітчизну, незалежність та територіальну цілісність України, виконують конституційно значущі функції, тож держава повинна надавати їм і членам їхніх сімей особливий статус та забезпечувати їх додатковими гарантіями соціального захисту відповідно до частини п`ятої статті 17 Конституції України як під час проходження служби, так і після її закінчення; щодо осіб, на яких покладено обов`язок захищати Україну, ї незалежність та територіальну цілісність, та членів їхніх сімей частиною п`ятою статті 17 Конституції України встановлено особливий соціальний захист, який не обмежено умовами й рівнем, визначеними у статті 46 Основного Закону України.

12. У рішенні Конституційного Суду від 24.06.2020 № 6-p(II)/2020 зазначено, що Конституційний Суд України вважає, що гарантування приписом частини другої статті 55 Конституції України кожному права на доступ до суду з метою оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єктів владних повноважень є вимогою принципу верховенства права. Такий доступ не означає автоматичної незаконності цих рішень, дій або бездіяльності, а спрямований на перевірку у судовому порядку їх законності та правомірності, що не лише забезпечує ефективний захист прав, свобод кожної особи, якої стосується неправомірна діяльність суб`єктів владних повноважень, а й сприяє підтримці законності та правопорядку в цілому шляхом виявлення та усунення нелегітимних проявів у такій діяльності.

13. У постановах Верховного Суду від 24.04.2018 у справі № 646/6250/17, від 19.06.2018 у справі № 646/6250/17 та від 15.09.2020 у справі № 635/7878/16 сформульовано правову позицію, згідно якої пенсія за своєю правовою природою є єдиним джерелом існування пенсіонера, доходом та власністю (матеріальним інтересом, захищеним статтею 1 Першого протоколу до Конвенції), відтак до спірних правовідносин необхідно застосовувати частину першу статті 122 КАС України та при визначенні права позивача на звернення до адміністративного суду керуватися строками, визначеними в інших законах, зокрема, Законах України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

14. Право на соціальний захист відноситься до основоположних прав і свобод, які гарантуються державою, і за жодних умов не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускається, крім випадків, передбачених Конституцією України (статті 22 та 64).

15. При застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави.

16. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25.05.2016 у справі № 164/1904/14-ц, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 у справі № 522/2738/17, від 09.07.2019 у справі № 676/1557/16-ц, у постановах Верховного Суду, зокрема, від 15.09.2020 у справі № 635/7878/16, від 30.10.2018 у справі № 493/1867/17, від 22.01.2019 у справі № 201/9987/17(2-a/201/304/2017) та від 22.11.2019 у справі № 1140/3136/18.

17. Позивач посилається на правову позицію Верховного суду, викладену у рішенні від 15.02.2018 у зразковій справі № 820/6514/17, в якому у пункті 44 зазначено, що відповідно до частин першої та другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

18. Кодекс адміністративного судочинства України є загальним законом, яким врегульовані строки звернення до адміністративного суду за захистом прав. Натомість спеціальним законом, яким врегульовано правовідносини щодо пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та строки перерахунку пенсій є Закон № 2262-XII.

19. Згідно із частиною третьою статті 51 Закону України № 2262-XII (у редакції Закону України від 15.07.2015 № 614, який набрав чинності 01.01.2016) перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

20. Будь-які прогалини, колізії та інші недоліки в законах повинні тлумачитися і використовуватися лише на користь особи.

ІІІ. ОЦІНКА СУДУ

21. Заявляючи клопотання про поновлення строку звернення до суду із цим позовом, позивач наполягає на додержанні таких строків, посилається на те, що дізнався про порушення його права, коли були захищені права іншого пенсіонера постанови суду апеляційної інстанції від 18.05.2022 у справі № 160/21850/21, вказує на правові позиції Верховного Суду, реалізацію права на доступ до суду, заявлення спору щодо пенсії, яка є єдиним джерелом існування, посиланням на закони України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

22. Надаючи оцінку доводам позивача, суд зазначає, що правові висновки щодо застосування норм права, якими врегулювано питання строку звернення до суду та наслідків його недодержання у цій категорії спорів, висловлено Верховним Судом у постанові від 12.04.2023 у справі № 380/14933/22 (ЄДРСР 110187784), застосування яких є обов`язковим для суду відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України.

23. Суд зазначає, що висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 13.06.2023 у справі № 560/8064/22, стосуються питання захисту права учасника бойових дій на отримання щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі, встановленому законом, а не у меншому розмірі визначеному постановою Кабінету Міністрів, питання строку звернення до суду у правовідносинах, які заявлені у цій справі, суд касаційної інстанції не розглядав.

24. Щодо доводів позивача про те, що пенсія за своєю правовою природою є єдиним джерелом існування пенсіонера, доходом та власністю, у зв`язку із чим до спірних правовідносин необхідно застосовувати частину першу статті 122 КАС України та при визначенні права позивача на звернення до адміністративного суду керуватися строками, визначеними в інших законах, зокрема, Законах України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», що зазначено у постановах від 24.04.2018 у справі № 646/6250/17, від 19.06.2018 у справі № 646/6250/17 та від 15.09.2020 у справі № 635/7878/16, суд зазначає про не можливість застосування вказаних правових висновків до строку звернення у цій справі:

- у справі № 646/6250/17: надано оцінку у спорі з органом Пенсійного фонду щодо припинення виплати позивачу як внутрішньо переміщеній особі, тобто обставинам повного позбавлення пенсійних виплат;

- від 15.09.2020 у справі № 635/7878/16-а, розглянуто спір щодо обмеження виплат основної та додаткової пенсій у період з 01.01.2014 особі, яка постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС.

25. У вказаних справах суд касаційної інстанції зазначив, що приписами частини другої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлює, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачується за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

26. Однак, у заявленому спорі не йдеться по нараховані суми пенсії. Отже, не є обґрунтованими доводи позивача про застосування строків, визначених в Законах України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

27. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі N 510/1286/16-а дійшла висновку, що норми, зокрема статей 51, 55 Закону № 2262-XII (щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії), підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов:

1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом;

2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.

Посилання позивача на постанови суду касаційної інстанції стосовно строку звернення до суду - не є застосовними у цій справі, з огляду на те, що суд при застосуванні норм права має керуватися останніми правовими позиціями Верховного Суду, а правовідносини мають бути подібними, крім того у постановах, на які посилається позивач:

- від 25.05.2016 у справі № 164/1904/14-ц: Верховний Суд України надав оцінку у спорі з органом Пенсійного фонду у справі про перерахунок пенсії у зв`язку із підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури;

- від 06.02.2019 у справі № 522/2738/17: надано оцінку у спорі з органом Пенсійного фонду щодо перерахунку пенсії із невключенням певних складових грошового забезпечення військовослужбовця;

- від 03.07.2019 у справі 676/1557/16-ц: розглянуто спір про стягнення збитків, завданих неналежним виконанням постанови суду;

- від 15.09.2020 у справі № 635/7878/16-а, розглянуто спір з органом Пенсійного фонду щодо обмеження виплат основної та додаткової пенсій у період з 01.01.2014 особі, яка постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС, та перерахунок пенсії;

- від 30.10.2018 у справі № 493/1867/17: надано оцінку у спорі з органом Пенсійного фонду щодо перерахунку пенсії на підставі наявної довідки про перерахунок пенсії;

- від 22.01.2019 у справі № 201/9987/17: суд зазначив, що при застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та залишення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в пергу чергу, з боку держави. Однак, в подальшому Верховний Суд у постанові від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19 відступив від вказаної правової позиції;

- від 22.11.2019 у справі № 1140/3136/18: надано оцінку у спорі з органом Пенсійного фонду щодо непроведення перерахунку пенсії з урахуванням надбавок, які були встановлені до виникнення права на перерахунок пенсії.

28. Позивач також посилається на правову позицію Верховного суду, викладену у рішенні від 15.02.2018 у зразковій справі № 820/6514/17, зокрема у пункті 44, однак у вказаній справі предметом спору була бездіяльність органу Пенсійного фонду України, який відмовив пенсіонеру органів внутрішніх справ у здійсненні перерахунку пенсії за наявності відповідної довідки, та суд зазначив, що перерахунок розміру пенсії не проведений з вини державних органів, на яких покладено обов`язок щодо перерахунку та виплати пенсії позивачу, тому право на перерахунок пенсії не може бути обмежено будь-яким строком у силу вимог частини третьої статті 51 Закону України № 2262-ХІІ.

29. Однак, у цій справі позивач не заявляє позовні вимоги до органу Пенсійного фонду про здійснення перерахунку пенсії.

30. Вирішуючи заявлене клопотання, суд виходить із того, що згідно з вимогами статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

31. Законодавством регламентовано шестимісячний строк звернення особи до суду за захистом її прав, свобод та законних інтересів, що обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на суд.

32. Строк звернення до суду обчислюється за загальним правилом з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

33. При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

34. Оскільки початок шестимісячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права, при визначенні початку цього строку суд має з`ясувати момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення, а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

35. Судом встановлено, що позивач звернувся до суду з цим позовом 04.07.2023 та оскаржує дії відповідача щодо відмови підготувати та надати до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області довідки про розмір грошового забезпечення станом на 29.01.2020, 01.01.2021 та 01.01.2022, про складення яких на підставі одержаних списків відповідач повідомив позивача листом від 13.02.2023 у відповідь на заяву позивача від 01.05.2023.

36. Підстави видачі спірної довідки позивач пов`язує з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704 (далі Постанова № 704), відповідно до якого розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

37. Наведена норма вказує на те, що грошове забезпечення військовослужбовців повинно змінюватись щороку з 1 січня, у разі зміни прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

38. Як наслідок, саме з цією датою пов`язується визначення Кабінетом Міністрів України умов та розмірів перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII.

39. Отже, позивач повинен був дізнався про порушення свого права на оформлення довідки 1 січня відповідного року, зокрема, 30.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022.

40. Аналогічного висновку щодо встановлення початку перебігу строку звернення до суду з позовною заявою про зобов`язання відповідача видати довідки про розмір грошового забезпечення станом на 1 січня відповідного календарного року для перерахунку пенсії згідно із Законом № 2262-ХІІ дійшов Верховний Суд у постанові від 12.04.2023 у справі № 380/14933/22.

41. Крім того, суд зазначає, що період застосування такої довідки дорівнює календарному року, оскільки розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб для обчислення розміру грошового забезпечення був змінним щорічно, принаймні до травня 2023 року.

42. Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

43. Отже, обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

44. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про незаявлення позивачем поважних причин пропуску строку звернення до суду із цим позовом, що має наслідком залишення його без руху.

45. Відповідно до частини першої, другої статті 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

46. Керуючись статтями 122, 123, 169, 248 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

47. Визнати неповажними причини пропуску строку звернення до суду із цим позовом.

48. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

49. Надати строк для усунення недоліків позовної заяви, який складає 10 (десять) календарних днів з дня отримання копії цієї ухвали.

50. Недоліки позовної заяви можуть бути усунені шляхом надання: заяви про поновлення строку звернення до суду з відповідним обґрунтуванням підстав для його поновлення.

51. Копію ухвали направити особі, що звернулась із позовною заявою.

52. Якщо недоліки позовної заяви не будуть усунені у зазначений строк, позовна заява буде повернута позивачеві.

53. Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 КАС України та не може бути оскаржена.

Суддя І.О. Верба