Справа № 200/2797/23
Суддя: Логойда Т.В.
Дата ухвалення: 2023-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2023 року Справа№200/2797/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Логойди Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

У червні 2023 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 31.01.2023 року № 2316/03-16 про відмову в перерахунку його пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області переглянути його заяву від 25.01.2023 року № 259 про перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», із врахуванням довідки від 16.01.2023 року № 14 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що видана відокремленим підрозділом «Шахта 1-3 «Новогродівська» державного підприємства «Селидіввугілля», та із зарахуванням до страхового та пільгового стажу відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» періодів його роботи на відокремленому підрозділі «Шахта 1-3 «Новогродівська» державного підприємства «Селидіввугілля» з 01.10.2019 року по 30.04.2022 року, з 01.07.2022 року по 31.07.2022 року та з 01.09.2022 року по 16.01.2023 року.

Позов обґрунтовував тим, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області як отримувач пенсії за віком на пільгових умовах (по списку № 1), яка йому призначена з липня 2019 року.

25.01.2023 року звернувся до органу Пенсійного фонду України із заявою від 25.01.2023 року № 259 про перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з урахуванням стажу, набутого після призначення пенсії.

Між тим рішення не отримав, у зв`язку з чим 07.02.2023 року через вебпортал Пенсійного фонду України звернувся із заявою про надання роз`яснень з питання чи розглядалася його заява про перерахунок пенсії.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 09.03.2023 року № 3415-2439/Т-02/8-0500/23 його повідомлено про прийняття Головним управлінням Пенсійного фонду в м. Києві оскарженого рішення від 31.01.2023 року № 2316/03-16 про відмову в перерахунку його пенсії, до якого було додано вказане рішення.

Вказане рішення вважав протиправним, оскільки спірні періоди його роботи, в тому числі пільговий характер його роботи, повністю підтверджений записами в його трудовій книжці та іншими поданими документами; також підтверджений індивідуальними відомостями про застраховану особу реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, які містяться в системі персоніфікованого обліку; крім того відповідачем не враховано те, що відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство страхувальник, на якому працює працівник, а не сам працівник, а сплата єдиного внеску за зазначений в оскарженому рішенні період підтверджується довідкою від 10.03.2023 року №31/03, що видана відокремленим підрозділом «Шахта 1/3 «Новогродівська» державного підприємства «Селидіввугілля».

Вважаючи свої пенсійні права порушеними, звернувся до суду з даним позовом.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подав відзив на позовну заяву, в якому зазначав, що оскільки оскаржене рішення прийнято іншим органом Пенсійного фонду України, тому сама такий орган є належним відповідачем у справі, і у разі скасування його рішення саме такий орган має повторно розглянути заяву позивача. Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області не здійснювало розгляд заяви позивача, не приймало рішення про відмову у зарахуванні певного стажу позивача, а тому відсутні підстави для покладання на нього обов`язку щодо прийняття рішення за заявою позивача. Просив в задоволенні позову до нього відмовити.

Відповідачем Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві відзив на позовну заяву у встановлений строк подано не було.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області як отримувач пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (за списком №1), яка йому призначена з 10.07.2019 року, що підтверджується матеріалами пенсійної справи позивача.

25.01.2023 року він через вебпортал Пенсійного фонду України подав до органу Пенсійного фонду України заяву про перерахунок пенсії відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з урахуванням стажу, набутого після призначення пенсії (заява від 25.01.2023 року № 259).

До заяви додав довідку від 16.01.2023 року № 14 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що видана відокремленим підрозділом «Шахта 1-3 «Новогродівська» державного підприємства «Селидіввугілля» за період роботи з 20.09.2010 року по дату отримання довідки.

Подану заяву за принципом екстериторіальності (відповідно до Порядку, що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 року №25-1) розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 31.01.2023 року № 2316/03-16 (О/р № 61) в перерахунку пенсії відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що подану позивачем довідку направлено на перевірку для підтвердження первинними документами та підтвердження зайнятості на посаді не менше 80 процентів робочого часу, у зв`язку з чим питання щодо проведення перерахунку пенсії з урахуванням наданої довідки можливо розглянути після проведення перевірки первинних документів, на підставі яких вона видана, та надходження сплати внесків. Станом на дату звернення за перерахунком пенсії за даними персоніфікованого обліку відсутня сплата страхових внесків за період з 01.02.2020 року по 31.12.2022 року. Враховуючи зазначене, в перерахунку пенсії із зарахуванням стажу на пільгових умовах на підставі поданої позивачем заяви відмовлено.

Про вказані обставини позивача повідомлено листом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 09.03.2023 року № 3415-2439/Т-02/8-0500/23 на звернення позивача від 07.02.2023 року. У вказаному листі також зазначено, що за матеріалами електронної пенсійної справи позивача страховий стаж враховано по 30.09.2019 року та складає 33 роки 07 місяців 15 днів, в. т.ч. за Списком № 1 - 11 років 11 місяців 28 днів.

Прийняте рішення за вказаним зверненням позивача було надіслано на його електронну адресу разом із зазначеним листом органу Пенсійного фонду України.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 року в справі № І-р/2020) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці жінкам.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 розд. ХІV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 114 вказаного Закону на пільгових умовах пенсія за віком призначається, зокрема працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, або за відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають особи, визначені наступними абзацами п. 1 ч. 2 ст. 114 вказаного Закону.

Таким чином необхідними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є зайнятість особи на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1, які затверджені Кабінетом Міністрів України, така зайнятість повний робочий день, наявність атестації робочих місць та наявність відповідного страхового стажу, в тому числі на зазначених роботах.

Орган Пенсійного фонду України не заперечує, що посади, які займав позивач протягом спірних періодів належать до відповідного списку №1.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 року № 637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Згідно з п.п. 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 3 Порядку визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно зі ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 30.05.2018 року в справі №174/658/16-а (провадження №К/9901/201/17) оцінюватися судом мають саме підстави, тобто, мотиви відмови, з яких виходив відповідач, розглядаючи заяву щодо пенсії.

Щодо записів в трудовій книжці позивача та уточнюючої довідки

Згідно з трудовою книжкою позивача серії НОМЕР_1 , ведення якої розпочато 31.08.1987 року, позивач з 20.09.2010 року по теперішній час працює прохідником підземним п`ятого розряду з повним робочим днем в шахті на відокремленому підрозділі «Шахта 1/3 «Новогродівська» державного підприємства «Селидіввугілля».

З самої назви та безпосередньо з п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, вбачається, що необхідність надання уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників виникає лише при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Записи, що містяться в трудовій книжці про роботу позивача у вказаний період, свідчать про зайнятість позивача повний робочий день, зайнятість на підземних роботах. Іншого, зокрема про скорочений або неповний режим роботи протягом цих періодів, в трудовій книжці не міститься.

В трудовій книжці позивача чітко зазначені відомості щодо характеру роботи позивача у відповідний період на посадах, що віднесені до відповідного списку, що не потребувало надання уточнюючих довідок про пільговий характер роботи.

Додатково позивачем подано довідку від 16.01.2023 року № 14 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що видана відокремленим підрозділом «Шахта 1-3 «Новогродівська» державного підприємства «Селидіввугілля» за період роботи позивача з 20.09.2010 року по дату отримання довідки. В довідці зазначено, що позивач працював та працює на тій же посаді - прохідником підземним з повним робочим днем в шахті, що віднесена до списку №1. Довідка містить посилання на накази про атестацію робочого місця позивача.

З урахуванням наведеного в даному випадку така довідка як неосновний документ була підтвердженням факту продовження роботи позивача після призначення пенсії на посаді, що віднесена до списку №1, в тому числі станом на дату видачі такої довідки (за відсутності запису про це в трудовій книжці).

Крім того, в Індивідуальних відомостях про застраховану особу (форма ОК-5) період роботи позивача після призначення пенсії (протягом 2019 2023 років) обліковується як спецстаж за кодом ЗПЗ014А2.

Отже, відповідач (Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві) дійшов помилкового висновку про те, що подана позивачем довідка підлягає перевірці, без якої неможливо провести перерахунок пенсії позивача.

Щодо страхового стажу

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно з ч. 4 ст. 21 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» до страхового стажу прирівнюється трудовий стаж, набутий працівником за час роботи на умовах трудового договору (контракту) до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" (до 01.01.2001 року), а також періоди, починаючи з 1 січня 2016 року, протягом яких особа не підлягала страхуванню за цим Законом, але нею або роботодавцем за неї сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування відповідно до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

До набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» питання пенсійного забезпечення, в тому числі й порядок обчислення стажу для призначення пенсій, регулювалися Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. Разом з тим, до стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Обов`язок сплати страхових внесків по Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (ч.ч. 6 та 12 ст. 20) та обов`язок сплати єдиного внеску по Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (п. 10 ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 4) покладений на страхувальників (підприємців-роботодавців), які є платниками таких внесків.

Виходячи з положень вказаних Законів найнятий працівник не є самостійним платником таких внесків.

Отже, періоди роботи, за які підприємство-страхувальник нарахувало застрахованій особі - працівнику заробітну плату та утримало з неї відповідні страхові внески (єдиний внесок), повинні зараховуватися до страхового стажу цієї застрахованої особи-працівника незалежно від того, чи сплатило фактично підприємство-страхувальник ці страхові внески, чи ні.

Працівник же не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періоду роботи до страхового стажу за порушення, яке вчинене роботодавцем платником страхових внесків (єдиного внеску).

Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку (в індивідуальних відомостях про застраховану особу заявника (форма Ок-5)) відомостей про сплату підприємством-роботодавцем страхових внесків (єдиного внеску) для нарахування пенсії не є підставою для позбавлення особи права на пенсію.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 27.03.2018 року в справі №208/6680/16-а, від 24.05.2018 року в справі № 490/12392/16-а, від 04.09.2018 року в справі № 482/434/17, Великої Палати Верховного Суду від 10.02.2021 року в справі № 805/3362/17-а, які відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Отже, орган Пенсійного фонду України неправомірно не врахував такі правові висновки Верховного Суду, що призвело до порушення пенсійних прав позивача.

Крім того, позивачем до суду додатково подано довідку від 10.03.2023 року №31/03, що видана відокремленим підрозділом «Шахта 1/3 «Новогродівська» державного підприємства «Селидіввугілля», яка підтверджує як продовження роботи позивача після призначення пенсії на посаді, що віднесена до списку №1, так і те, що позивачу була нарахована та сплачена заробітна плата, нарахований та перерахований єдиний внесок за період з 01.02.2020 року по 31.01.2023 року.

З огляду на це посилання відповідача на відсутність сплати страхових внесків за зазначений період є безпідставними.

Щодо застосування Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Аналогічні положення в аналогічних редакціях містяться в ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Так, ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» визначено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Статтею 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» визначено, що дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

З матеріалів справи (в тому числі з трудової книжки позивача, відповідних довідок, пенсійної справи, рішення про призначення пенсії) вбачається, що позивач належав до працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей. При цьому позивач відпрацював на таких підземних роботах понад 15 років.

Отже, на позивача поширювалися положення Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», з огляду на що орган Пенсійного фонду України зобов`язаний був при перерахунку пенсії позивача застосувати положення абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Незастосування таких положень призвело до заниження розміру пенсії позивача, що порушило його пенсійні права.

Отже, орган Пенсійного фонду України оскарженим рішенням неправомірно відмовив позивачу в перерахунку пенсії із зарахуванням до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, та із застосуванням Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», періоду роботи позивача після призначення пенсії, посилаючись на зазначені ним обставини, чим порушив пенсійні права позивача.

З огляду на наведене порушені прав позивача підлягають захисту та відновленню шляхом визнання протиправним та скасування оскарженого рішення, що прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві, та зобов`язання зазначеного суб`єкта владних повноважень повторно розглянути заяву позивача від 25.01.2023 року № 259 та провести перерахунок його пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до стажу (пільгового та страхового), що дає право на призначення такої пенсії, періоду його роботи, набутого після призначення пенсії (тобто, з 10.07.2019 року по 16.01.2023 року), із врахуванням довідки від 16.01.2023 року № 14, що видана відокремленим підрозділом «Шахта 1-3 «Новогродівська» державного підприємства «Селидіввугілля», із застосуванням положень абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (ч. 2 ст. 9, п. 10 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України).

Позовні вимоги до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (в тому числі щодо оскарження його дій) задоволенню не підлягають, оскільки заява позивача про перерахунок призначення пенсії розглядалася іншим органом Пенсійного фонду України, оскаржене рішення також прийнято іншим органом Пенсійного фонду України, який в разі скасування такого рішення уповноважений вчиняти відповідні дії щодо заяви позивача, яка стала підставою для прийняття такого рішення.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення основних позовних вимог, тому судові витрати у вигляді судового збору, які оплачені позивачем в сумі 858,88 грн., підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - суб`єкта владних повноважень, який вчинив порушення пенсійних прав позивача (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

Решта судового збору в сумі 214,72 грн. такому стягненню не підлягає, оскільки вона зайве сплачена за подання даного позову в електронній формі. Разом з тим такий судовий збір може бути повернутий позивачу з бюджету за його заявою (ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір»).

При обчисленні розміру судового збору судом враховані положення ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3; ), Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16; ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 31.01.2023 року № 2316/03-16 (О/р № 61), прийняте щодо ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.01.2023 року № 259 та провести перерахунок його пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до стажу (пільгового та страхового), що дає право на призначення такої пенсії, періоду його роботи, набутого після призначення пенсії (з 10.07.2019 року по 16.01.2023 року), із врахуванням довідки від 16.01.2023 року № 14, що видана відокремленим підрозділом «Шахта 1-3 «Новогродівська» державного підприємства «Селидіввугілля», із застосуванням положень абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) здійснені ним документально підтверджені судові витрати в розмірі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) грн. 88 (вісімдесят вісім) коп.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення судом складено 10 липня 2023 року.

Суддя Т.В. Логойда