Справа № 420/12011/23
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2023-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місце знаходження: АДРЕСА_2 ) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 24 травня 2023 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місце знаходження: АДРЕСА_2 ), в якій позивач просив:

Визнати дії уповноважених осіб військової частини НОМЕР_2 , які полягають у відмові звільнити з військової служби військовослужбовця ОСОБА_1 - протиправними.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 прийняти рішення (наказ) про звільнення ОСОБА_1 за абзацом 5 підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами у зв`язку з наявністю дружини із числа осіб з інвалідністю III групи.

Ухвалою суду від 29 травня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідно до наказу Командувача військово-морських Сил України від 09.03.2023р. №83, молодшого лейтенанта ОСОБА_1 призначено на посаду Командиром взводу морської піхоти роти морської піхоти 18 окремого батальйону морської піхоти 35 окремої бригади морської піхоти цього самого Командування.

Позивачем було подано до свого командування рапорт про звільнення з військової служби у зв`язку із наявністю дружини із числа осіб з інвалідністю III групи, відповідно до абзацу 5 підпункту г) пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», та долучено всі необхідні документи у нотаріально-посвідчених копіях.

Позивачу відмовлено у задоволенні його рапорту та у відповіді від 04.05.2023р. №605 на поданий адвокатський запит про причини відмови у задоволенні рапорту №2307, посадовими особами військової частини НОМЕР_2 було вказано, що наявність у дружини III групи інвалідності не є підставою для звільнення з військової служби військовослужбовця, а підставою для звільнення з військової служби є І або II група інвалідності.

Позивач зазначив, що він оскаржував цю відмову до вищестоящого органу, але за результатами розгляду вказаних скарг, було отримано відповідь від відповідача військової частини НОМЕР_2 - від 20.04.2023р. №532, та від Командування Військово-Морських Сил України - №154-Б/-1242/378 від 4/21/2023, в яких вказано, знову ж таки про відсутність підстав для звільнення з військової служби через наявність у дружини військовослужбовця саме III групи інвалідності.

Позивач не погоджується з відмовою відповідача у його звільненні та вважає таку відмову протиправною, посилаючись на те, що на підставі абзацу 5 підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу»: військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах: 2) під час воєнного стану: г) через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю І чи II групи.

Позивач звертає увагу, що дана норма є імперативною, вичерпною та не передбачає додаткових умов чи альтернатив окрім вказаних в нормі закону, та аналізуючи її зміст підставою для звільнення є в разі наявності дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю, незалежно від групи інвалідності.

До суду 20 червня 2023 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідача заперечує проти заявлених позовних вимог та просить відмовити у їх задоволенні, посилаючись на те, що приписами ч. 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» не передбачено такої підстави для звільнення військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, військову службу за призовом осіб із числа резервістів - наявність третьої групи інвалідності у дружини (чоловіка) як під час дії особливого періоду так і під час воєнного стану.

Всі підстави для звільнення, які передбачені ч. 4 ст. 26 цього Закону стосовно інвалідності у відповідних категорій осіб, які в свою чергу перебувають у відповідних відносинах з військовослужбовців, ставляться в залежність від наявності саме І чи II групи інвалідності.

Відповідач звертає увагу, що надані позивачем документи, а саме: довідка до акту огляду медико-соціальної експертної комісії №213247 серії 12ААГ, з якої вбачається Ш (третя) група інвалідності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не надає право командуванню військової частини НОМЕР_2 на звільнення молодшого лейтенанта ОСОБА_1 , з Лав Збройних Сил України за сімейними обставинами, з урахуванням вище викладеного.

Приписами ч. 4 статті 26 вказаного Закону не передбачено такої підстави для звільнення військовослужбовців - наявність третьої групи інвалідності у дружини (чоловіка) як під час дії особливого періоду так і під час воєнного стану. Всі підстави для звільнення, які передбачені ч. 4 спи 26 цього Закону стосовно інвалідності у відповідних категорій осіб, які в свою чергу перебувають у відповідних відносинах з військовослужбовцями, ставляться в залежність від наявності саме І чи П групи інвалідності.

У свою чергу позивачем подана відповідь на відзив (вхід. № 20092/23 від 20.06.2023 року), відповідно до якої позивач наполягав на задоволенні позовних вимог.

Заперечення на відповідь на відзив з боку відповідача до суду не надходили.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено паспортом громадянина України.

Суд встановив, що згідно з витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 №357 від 26.12.2022 року матрос військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_1 з 26.12.2022 року зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 .

Згідно з витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 №16 від 15.01.2023 матрос ОСОБА_1 вибув до Військової академії, м. Одеса з метою підготовки рядового, сержантського та старшинського складу у навчальних батальйонах резерву офіцерського складу.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 №82 від 18.03.2023 року молодший лейтенант військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_1 прибув до військової частини НОМЕР_2 та з 20 березня 2023 року зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 .

Також суд встановив, що 24 березня 2023 посадовими особами військової частини НОМЕР_2 зареєстрований за № 2307 рапорт молодшого лейтенанта ОСОБА_1 командира 3 взводу морської піхоти 1 роти морської піхоти військової частини НОМЕР_2 з додатками:

1) ксерокопія АБ-картки № 004283350 виданої 02.12.2019 року органом 8024 на ім`я - громадянина України ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

2) ксерокопія довідки про реєстрацію місця проживання особи Голосіївського РДА, м. Київ на ім`я- ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

3) ксерокопія картки фізичної особи - платника податків на ім`я - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

4) ксерокопію свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_4 , виданого 29.05.2021 року Тернопільським відділом державної реєстрації актів надільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Івано-Франківськ;

5) ксерокопія АЕ)-картки № НОМЕР_5 , виданої 22.06.2021 року органом 6110 на ім`я - громадянки України ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

6) ксерокопію довідки про внесення відомостей до єдиного державного демографічного реєстру № Тернопільський міський відділ Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області ш ім`я ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

7) ксерокопія картки фізичної особи - платника податків на ім`я - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

8) ксерокопію довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії №213247 серії 12ААГ на ім`я - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач зазначив, що лише на адвокатський запит про причини відмови у задоволенні рапорту №2307, у відповіді від 04.05.2023р. №605 військової частини НОМЕР_2 було вказано, що наявність у дружини III групи інвалідності не є підставою для звільнення з військової служби військовослужбовця, а підставою для звільнення з військової служби є І або II група інвалідності.

Матеріалами справи підтверджено, що після вказаного, дружина позивача ОСОБА_1 , діючи на підставі нотаріально-посвідченої довіреності як представник, подала скарги до вищого командування з метою вирішення вказаного спірного питання в досудовому порядку.

За результатами розгляду вказаних скарг, було отримано відповідь від відповідача військової частини НОМЕР_2 - від 20.04.2023р. №532, та від Командування Військово-Морських Сил України, в яких вказано, знову про відсутність підстав для звільнення з військової служби через наявність у дружини військовослужбовця саме III групи інвалідності.

Проаналізувавши положення чинного законодавства, обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі статтею 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан.

Відповідно до пункту 1 статті 1 Указу Президента України від 01.05.2023 № 254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 02.05.2023 № 3057-ІХ, на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX, Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX, Указом від 7 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-IX, та Указом від 6 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 7 лютого 2023 року № 2915-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Статтею 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII (далі Закон № 2232-ХІІ) визначені підстави для звільнення з військової служби, зокрема, підпунктом "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону №2232-XII в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби під час воєнного стану через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи.

Предметом цього позову є відмова військової частини НОМЕР_2 щодо звільнення ОСОБА_1 за підпунктом "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону №2232-XII як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами у зв`язку з наявністю дружини із числа осіб з інвалідністю ІІІ групи.

Системний аналіз підпункту "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону №2232-XII дає підстави для висновку, що під час воєнного стану військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації звільняються за сімейними обставинами (якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу) за таких підстав:

1) в разі наявності дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю, незалежно від групи інвалідності. При цьому вказана норма не ставить звільнення з військової служби у залежність від наявності певної групи інвалідності, а передбачає таку можливість в силу того, що один із подружжя є особою з інвалідністю, без конкретизації якої саме групи є інвалідність;

2) та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи.

Виходячи із філологічного тлумачення, що полягає у з`ясуванні змісту правової норми шляхом аналізу її текстового вираження з точки зору його лексико-семантичних, лексико-граматичних, морфологічних, синтаксичних характеристик, суд вважає, що вживання єднального сполучника "та" вказує на два поняття разом, тоді як використання розділового сполучника "або" вказує на виділення: одне поняття з кількох понять.

У підпункту "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону №2232-XII застосовано два єднальних сполучника «та/або», що означає, як внаслідок наведеного тлумачення, згадану норму права слід розуміти таким чином:

- військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, звільняються з військової служби під час воєнного стану через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо не висловили бажання продовжувати військову службу):

1) у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю, за відсутності одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи;

2) у зв`язку з наявністю одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи, за відсутності дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю;

3) у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та наявністю одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи.

Таким чином, суд доходить висновку, що відповідач неправильно розтлумачив норму абзацу п`ятого підпункту "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону №2232-XII шляхом істотного звуження її змісту, адже фактично замінив вжитий законодавцем комбінований сполучник "та/або" на єднальний "та".

Наслідком такого помилкового тлумачення відповідача є акт правозастосування (відмова у задоволенні рапорту про звільнення з військової служби), що прямо суперечить закону та порушує права позивача.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для звільнення позивача з військової служби за підпунктом "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону №2232-XII, оскільки його дружина є особою з інвалідністю ІІІ групи.

За таких встановлених судом обставин позовні вимоги є обґрунтованими та належать задоволенню шляхом визнання протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 у відмові звільнити з військової служби військовослужбовця ОСОБА_1 та зобов`язання Військову частину НОМЕР_2 прийняти рішення (наказ) про звільнення ОСОБА_1 за абзацом 5 підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами у зв`язку з наявністю дружини із числа осіб з інвалідністю III групи на підставі його рапорту від 24 березня 2023 за № 2307.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладені та встановлені судом обставини, суд доходить висновку, що позовні вимоги є недоведеними, а тому належать задоволенню.

У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору та відсутні докази понесення ним інших судових витрат, жодні судові витрати не належать стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місце знаходження: АДРЕСА_2 ) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місце знаходження: АДРЕСА_2 ) у відмові звільнити з військової служби військовослужбовця ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місце знаходження: 68200, Одеська область, Саратський район, смт. Сарата) прийняти рішення (наказ) про звільнення ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) за абзацом 5 підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами у зв`язку з наявністю дружини із числа осіб з інвалідністю III групи на підставі його рапорту від 24 березня 2023 за № 2307.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням п.15.5 п. 15 ч.1 Перехідних положень КАС України, з урахування п. 3 Розділу УІ Прикінцевих положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко