Справа № 340/1834/23
Суддя: Р.В. ЖУК
Дата ухвалення: 2023-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2023 року м. Кропивницький Справа № 340/1834/23

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Жука Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 )
до Кропивницької міської ради (25022, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 41, код ЄДРПОУ - 26241020) Управління містобудування та архітектури Кропивницької міської ради (25006, м.Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 41, код ЄДРПОУ - 02498694)
провизнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 через свого представника звернулась до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Кіровоградської міської ради від 17.09.2013 року № 2456 "Про затвердження містобудівної документації "План зонування території міста Кіровограда", в частині затвердження містобудівної документації "План зонування території міста Кіровограда" із віднесенням земельної ділянки, кадастровий номер :46:368:0065 до підзони садибної житлової забудови в межах санітарно-захисної зони (Ж-1с);

- визнати дії Управління містобудування та архітектури Кропивницької міської ради, щодо відмови ОСОБА_1 від 13.10.2022 р. № 22-1789 у видачі будівельного паспорту забудови земельної ділянки розміром 0,1000 га, кадастровий номер :46:368:0065 розташованої за адресою: АДРЕСА_2 -протиправними;

- зобов`язати Управління містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради повторно, з урахуванням встановленого рішенням Кіровоградської міської ради №4051 від 07 жовтня 2010 року цільового та функціонального призначення земельної ділянки (кадастровий номер :46:368:0065), розглянути заяву ОСОБА_1 про видачу будівельного паспорту забудови земельної ділянки, кадастровий номер :46:368:0065 розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .

ІІ. виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування позовних вимог представник позивачки вказує, що відповідно до договору купівлі-продажу від 05.10.2021, ОСОБА_1 набула у власність земельну ділянку площею по 0,1 га по АДРЕСА_2 (кадастровий номер :46:368:0065). Цільове призначення земельної ділянки визначено для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Позивачка в жовтні 2022 року звернулася до управління містобудування та архітектури Кропивницької міської ради з заявою про видачу будівельного паспорту забудови земельної ділянки. Листом від 13.10.2022 Управління у видачі будівельного паспорту їй відмовило зазначивши, що відповідно до Генерального плану міста Кропивницького (Кіровоград) вказана земельна ділянка розташована в межах підзони садибної житлової забудови в межах санітарно-захисної зони.

Представником відповідача 2 подано відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, зазначивши, що приймаючи рішення про затвердження містобудівної документації "План зонування території міста Кіровограда" Кіровоградська міська рада діяла у спосіб, в межах повноважень і компетенції визначеної ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Порядком розроблення містобудівної документації затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 16.11.2011 N290, що як наслідок виключає можливість його скасування з даних підстав.

Також вказав на те, що генеральний план міста Кіровограда, вихідні дані якого використовувались як основа при розробленні плану зонування міста Кіровограда, станом на день прийняття оскаржуваного рішення та станом на час судового розгляду був та є чинним, що свідчить про законність та обґрунтованість прийняття оскаржуваного рішення.

Відповідач 1 відзив або заперечень на позовну заяву суду не надав.

ІІІ. Заяв (клопотання) учасників справи інші процесуальні дій у справі.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02.05.2023 року відкрите спрощене позовне провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

16.05.2023 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву.

Інших заяв чи клопотань учасниками справи до суду не подано.

Частиною 5 статті 262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з частиною 2 статті 262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно ч.4, 5, 6, ст.264 КАС України, у разі відкриття провадження в адміністративній справі щодо оскарження нормативно-правового акта суд зобов`язує відповідача опублікувати оголошення про це у виданні, в якому цей акт був або мав бути офіційно оприлюднений. Оголошення повинно містити вимоги позивача щодо оскаржуваного акта, реквізити нормативно-правового акта, дату, час і місце судового розгляду адміністративної справи. Оголошення має бути опубліковано не пізніш як за сім днів до підготовчого засідання, а у випадку, визначеному частиною десятою цієї статті, - у строк, визначений судом.

На виконання вимог ухвали від 15.05.2023 відповідачем опубліковано відповідне оголошення на офіційному сайті відповідача.

ІV. Обставини встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Розглянувши подані сторонами документи, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши зміст спірних правовідносин з урахуванням доказів судом встановлені відповідні обставини.

12.09.2000 року сімнадцятою сесією Кіровоградської міської ради двадцять третього скликання прийнято рішення № 627, яким затверджено генеральний план м. Кіровограда.

На підставі рішення Кіровоградської міської ради від 07.10.2010 року №4051 видано державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ №105088 на земельну ділянку АДРЕСА_2 , цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Планом зонування території м. Кіровограда, затвердженого рішенням Кіровоградської міської ради від 17.09.2013 року №2456, частину земельної ділянки кадастровий номер :46:368:0065 віднесено до підзони садибної житлової забудови в межах санітарно-захисної зони (Ж-1с) (а.с.7).

Відповідно до п.1.1 договору купівлі-продажу від 15.10.2021, зареєстрований в реєстрі №414 ОСОБА_1 прийняла у власність від ОСОБА_2 у власність земельну ділянку, загальною площею 0,1 га, кадастровий номер земельної ділянки :46:368:0065, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Згідно п.1.2 Договору, земельна ділянка, яка відчужується за цим договором, належить продавцю на праві особистої приватної власності на підставі: договору купівлі-продажу від 24.09.2015.

Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права владності №278075098 від 05.10.2021 р.. цільове призначення земельної ділянки: для будівництва обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Маючи на меті, скористатись своїм конституційним правом вільно користуватись та розпоряджатись приватним майном на власний розсуд, та розпочати будівництво житлового будинку на вищезазначеній земельній ділянці, позивачка звернулася до Управління містобудування та архітектури Кропивницької міської ради.

Позивачка в жовтні 2022 року звернулася з заявою до Управління містобудування та архітектури Кропивницької міської ради заяву про видачу будівельного паспорту забудови земельної ділянки кадастровий номер :46:368:0065 по АДРЕСА_2 та пакет документів.

Управління містобудування та архітектури Кропивницької міської ради листом від 13.10.2021 за №22-1789 повідомило про відмову у видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, з огляду на невідповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, а саме Плану зонування території м. Кропивницького.

Дана відмова мотивована тим, що відповідно до Генерального плану міста Кропивницького (Кіровоград), затвердженого рішенням міської ради від 12.09.2000 р. №267 земельна ділянка відноситься до території присадибної забудови, згідно Плану зонування території м. Кропивницького, затвердженого рішенням міської ради від 17.09.2013 р. №2456 земельна ділянка на якій пропонується будівництво житлового будинку, відноситься до підзони садибної житлової забудови в межах санітарно-захисної зони (Ж-1с). В зазначених зонах не допускається розміщувати житлові будинки з присадибними ділянками».

Представник позивачки вважає, що реалізації права користування земельною ділянкою перешкоджає План зонування території м.Кіровограда, затверджений рішенням Кіровоградської міської ради №2456 від 17 вересня 2013 року, яким придбану позивачкою земельну ділянку, незважаючи на попередні рішення відповідача, віднесено до підзони садибної житлової забудови в межах санітарно-захисної зони (Ж-1с). Єдиним можливим засобом порушеного права є визнання протиправним та нечинним рішення відповідача, а тому звернувся з даною позовною заявою до суду.

V. Оцінка суду.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості аргументам, наведеними учасниками справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до статті 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно положень статті 316 цього Кодексу правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частинами першою, другою статті 375 Цивільного кодексу України визначено, що власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно.

Відповідно до частини четвертої статті 373 Цивільного кодексу України, власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.

Згідно зі статтею 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

У статті 90 Земельного кодексу України встановлені права власників земельних ділянок, згідно якої власники земельних ділянок мають право, зокрема, продавати або іншим шляхом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину; споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди; самостійно господарювати на землі та ін.

Статтею 328 цього Кодексу визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною 1 статті 16 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" передбачено, що планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

Містобудівна документація на місцевому рівні розробляється з урахуванням даних державного земельного кадастру на актуалізованій картографічній основі в цифровій формі як просторово орієнтована інформація в державній системі координат на паперових і електронних носіях.

Згідно з частинами 1, 2, 4 статті 18 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" план зонування території розробляється на основі генерального плану населеного пункту (у його складі або як окремий документ) з метою визначення умов та обмежень використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон.

План зонування території розробляється з метою створення сприятливих умов для життєдіяльності людини, забезпечення захисту територій від надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, запобігання надмірній концентрації населення і об`єктів виробництва, зниження рівня забруднення навколишнього природного середовища, охорони та використання територій з особливим статусом, у тому числі ландшафтів, об`єктів історико-культурної спадщини, а також земель сільськогосподарського призначення і лісів.

План зонування території встановлює функціональне призначення, вимоги до забудови окремих територій (функціональних зон) населеного пункту, їх ландшафтної організації.

Параметри використання території та будівель, запропонованих для розташування у межах декількох земельних ділянок або окремої земельної ділянки, зокрема функціональне призначення, граничні поверховість та площа забудови, можливе розміщення на ділянці, є обов`язковими для врахування під час зонування відповідної території.

Судом установлено, що рішенням Кіровоградської міської ради від 17.09.2013 р. №2456 затверджено містобудівну документацію "План зонування території міста Кіровограда", яка оприлюднена у встановленому порядку. (http://kr-rada.gov.ua/files/content/files/PZ-2013-2635.pdf).

Згідно із зазначеним Планом зонування частина земельної ділянки, кадастровий номер :46:368:0065 віднесено до підзони садибної житлової забудови в межах санітарно-захисної зони (Ж-1с).

Однак, судом встановлено, що на підставі рішень відповідача, зазначена земельна ділянка визначена із цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Згідно з частиною 4 статті 24 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" зміна цільового призначення земельної ділянки, яка не відповідає плану зонування території та/або детальному плану території, забороняється.

Частиною 5 статті 25 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" передбачено, що встановлення режиму забудови територій, визначених для містобудівних потреб, не тягне за собою припинення права власності або права користування земельними ділянками, зміни адміністративно-територіальних меж до моменту вилучення (викупу) земельних ділянок.

Як визначено статтею 1 Закону України "Про землеустрій", цільове призначення земельної ділянки - використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до пункту "б" частини 1 статті 19 Земельного кодексу України одним з видів категорій земель України за основним цільовим призначенням є землі житлової та громадської забудови.

Досліджуючи матеріали справи судом встановлено, що згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку номер НВ-023, сформованого 02.03.2023, придбана позивачем земельна ділянка кадастровий номер :46:368:0065 зареєстрована 11.02.2011 року із наступними характеристиками: цільове призначення-Для будівництва і обслуговування житлово будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); категорія земель - Землі житлової та громадської забудови; Вид використання земельної ділянки -02.01,. форма власності - приватна (а.с.30).

Разом з тим, відповідно до Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05.10.2021 року, земельна ділянка кадастровий номер :46:368:0065 зареєстрована із цільовим призначенням - Для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с.25).

Саме для будівництва і обслуговування житлового будинку мав намір позивачка використовувати дану земельну ділянку без зміни її цільового призначення.

Частинами 1, 5 статті 20 Земельного кодексу України передбачено, що віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.

Види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.

Відповідно до статей 38, 39 Земельного кодексу України до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об`єктів загального користування.

Використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм.

При цьому, як встановлено судом, згідно з матеріалами справи, позивач не вчиняв дій щодо зміни цільового призначення земельної ділянки.

Виходячи з наведених норм права та встановлених по справі дійсних обставин на переконання суду, віднесення належної ОСОБА_1 на праві приватної власності земельної ділянки до підзони садибної житлової забудови в межах санітарно-захисної зони, що забороняє капітальне будівництво, порушує її право приватної власності на землю щодо володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою на власний розсуд, зокрема, будувати житловий будинок та інші будівлі і споруди, самостійно господарювати на землі, тобто, використовувати земельну ділянку відповідно до її цільового призначення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 01.06.2022 року у справі 480/3000/20.

В даному випадку містобудівна документація «Схема проектних планувальних обмежень» та «Схема планувальних обмежень» не відповідають відомостям Державного земельного кадастру.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.10.2011 у справі Рисовський проти України, Суд підкреслив особливу важливість принципу належного урядування. Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (справи Беєлер проти Італії, Москаль проти Польщі).

Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (справи Лелас проти Хорватії від 20.05.2010 року та Тошкуце та інші проти Румунії від 25.11.2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (справа Беєлер проти Італії).

Частиною 4 статті 415 Цивільного кодексу України передбачено, що землекористувач зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до її цільового призначення.

Отже, позивач, як користувач земельної ділянки, за умови використання ним цієї земельної ділянки в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства, а саме для будівництва і обслуговування житлового будинку, не може бути обмежений у праві користуватися цією земельною ділянкою, у тому числі у праві на її забудову.

Наявність декількох рішень відповідала щодо земельної ділянки кадастровий номер :46:368:0065, які протирічать одне одному порушує право позивача на користування земельною ділянкою.

Ураховуючи, що наміри позивачки по забудові земельної ділянки відповідають цільовому призначенню, оскаржуване рішення Кіровоградської міської ради №2456 від 17 вересня 2013 року "Про затвердження містобудівної документації "План зонування території міста Кіровограда" в частині затвердження містобудівної документації "План зонування території міста Кіровограда" із віднесенням земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер до підзони садибної житлової забудови в межах санітарно-захисної зони (Ж-1с), порушує права позивача та є протиправним в цій частині.

Крім того, частиною третьою статті 18 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності передбачено, що зонування території здійснюється з дотриманням, зокрема, вимог урахування попередніх рішень щодо планування і забудови території.

У спірних правовідносинах формування земельної ділянки :46:368:0065 та встановлення її цільового призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), відбулося раніше, аніж Кіровоградською (наразі Кропивницькою) міською радою затверджена містобудівна документація «План зонування території міста Кіровограда».

Про те, що рішення Кіровоградської міської ради від 17 вересня 2013 року № 2456 «Про затвердження містобудівної документації «План зонування території міста Кіровограда», яким, зокрема, належна позивачці земельна ділянка була віднесена до підзони садибної житлової забудови в межах санітарно-захисної зони (Ж-1с), прийняте без врахування частини третьої статті 18 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», дійшов висновку Вищий адміністративний суд України у постанові від 16 серпня 2017 року (провадження № К/800/35694/16).

Відповідно до ч.9 ст.264 КАС України суд може визнати нормативно-правовий акт протиправним (незаконним чи таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили) та нечинним повністю або в окремій його частині.

Згідно з частиною 2 статті 265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

За правилами частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно із частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На переконання Кіровоградського окружного адміністративного суду, позивачем надано суду достатні документальні докази, якими підтверджується протиправність оскаржуваного рішення, в той час, як відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість своїх дій під час прийняття оскаржуваного позивачем рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що рішення Кіровоградської міської ради №2456 від 17 вересня 2013 року "Про затвердження містобудівної документації "План зонування території міста Кіровограда" в частині затвердження містобудівної документації із віднесенням земельної ділянки, кадастровий номер :46:368:0065 до підзони садибної житлової забудови в межах санітарно-захисної зони (Ж-1с) є протиправним та підлягає визнанню нечинним в цій частині.

Стосовно частини позовних вимог про визнання протиправними дії відповідача 2 щодо відмови у видачі будівельного паспорту забудови земельної ділянки та зобов`язання повторно розглянути дане питання, суд зазначає наступне.

Згідно зі п. 2.1, 2.4 Порядку № 103 видача будівельного паспорта здійснюється уповноваженим органом містобудування та архітектури безпосередньо, через центри надання адміністративних послуг та/або через Єдиний державний портал адміністративних послуг. Будівельний паспорт надається уповноваженим органом містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом десяти робочих, днів з дня надходження пакета документів, до якого входять: заява на видачу будівельного паспорта зі згодою замовника на обробку персональних даних за. формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку; засвідчена в установленому порядку копія документа, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, або договір суперфіцію; ескізні наміри забудови (місце розташування будівель та споруд на земельній ділянці, відстані до меж сусідніх земельних ділянок та розташованих на них об`єктів, інженерних мереж і споруд, фасади та плани поверхів об`єктів із зазначенням габаритних розмірів, перелік систем інженерного забезпечення, у тому числі автономного, що плануються до застосування, тощо); проект будівництва (за наявності); засвідчена в установленому порядку згода співвласників земельної ділянки (житлового будинку) на забудову.

Пакет документів для видачі будівельного паспорта повертається уповноваженим органом містобудування та архітектури замовнику з наступних підстав: - неподання повного пакета документів, визначених пунктом 2.1 або 2.2 цього розділу; - невідповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, детальним планам територій, планувальним рішенням проектів садівницьких та дачних товариств, державним будівельним нормам, стандартам і правилам.

Отже, слід звернути увагу, що підставою для відмови у наданні будівельного паспорта може бути неподання повного пакета документів або невідповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, детальним планам територій.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14 травня 2020 року у справі № 640/4417/19.

Як встановлено судом, земельна ділянка стосовно видачі будівельного паспорта забудови якої звернулася позивачка до Управління містобудування та архітектури Кропивницької міської ради, з огляду на План зонування території міста Кіровограда, віднесена до підзони садибної житлової забудови в межах санітарно-захисної зони (Ж-1с). При цьому, на час розгляду справи План зонування території міста Кіровограда, розроблений як окрема містобудівна документація після затвердження генерального плану, є діючим та в силу ч.2 ст.5 Закону №3038 обов`язковим до виконання всіма суб`єктами містобудування.

Зі змісту Переліку переважних, супутніх та допустимих видів забудови пояснювальної записки розроблення Плану зонування території міста встановлено, що зони активного відпочинку призначаються для виконання активних рекреаційних функцій. До них належать міські території загального користування з відповідними об`єктами для активного відпочинку населення та громадські центри. Переважні види використання земельних ділянок: стадіони та фізкультурні майданчики, човнові станції, яхтові клуби; готелі; спеціалізовані спортзали; басейни (криті та відкриті); озеленені території; водно-оздоровчі комплекси; будівлі та споруди адміністративного та господарського призначення. Супутні переважним видам: споруди комунальної та інженерно-технічної інфраструктури, необхідні для обслуговування даної зони; окремі адміністративно-господарські будівлі; відкриті автостоянки для легкових автомобілів; громадські вбиральні; тимчасові павільйони і кіоски для будь-яких видів роздрібної торгівлі і обслуговування; кафе, заклади харчування, торгівлі та сервісного обслуговування; пункти прокату спортивного інвентарю; відповідно обладнані експозиційні зони, що встановлюються адміністрацією. Основні види використання можуть здійснюватися лише за умови, що така діяльність не суперечить цільовому призначенню територій та об`єктів природно-заповідного фонду, встановленим щодо охорони, відтворення та використання їх природних комплексів та окремих об`єктів.

Суд враховує, що при затвердженні проекту землеустрою враховувалися громадські інтереси, оскільки в силу приписів ч.1 ст.21 Закону №3038 план зонування територій підлягає громадському обговоренню.

Отже, за наявності затвердженого плану зонування території, питання щодо видачі будівельного паспорта належить вирішувати із врахуванням встановлених ним умов та обмежень використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон.

Викладене узгоджується з висновком Верховного Суду викладеним у постановах від 16.07.2019 р. у справі №520/8970/18 (провадження №К/9901/15916/19), від 28.10.2019 р. у справі №820/4909/17 (провадження №К/9901/58871/18).

За змістом ст.17 Закону № 3038-VI генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

У складі генерального плану населеного пункту може розроблятися план зонування території цього населеного пункту. План зонування території може розроблятися і як окрема містобудівна документація після затвердження генерального плану.

Таким чином, за наявності затвердженого плану зонування території, вирішення уповноваженим органом питання видачі будівельного паспорта повинно вирішуватись з врахуванням встановлених ним умов та обмежень використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 27.02.2020 року у справі №640/8241/17.

Поряд з цим, суд звертає увагу, що на час відмови позивачці у видачі будівельного паспорту, діяв план зонування території міста Кіровограда, затверджений рішенням двадцять восьмої сесії шостого скликання Кіровоградської міської ради від 17.09.2013 р. №2456 «Про затвердження містобудівної документації «План зонування території міста Кіровограда». Вказаний план зонування є обов`язковим для виконання як позивачем, так і відповідачем.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16 липня 2019 року у справі № 520/8970/18 та від 28 жовтня 2019 року у справі № 820/4909/17.

З вищевикладеного судом вбачається, що оскільки Планом зонування території міста Кіровограда місцевість, де знаходиться земельна ділянка, яка належить позивачці і на якій вона бажає збудувати житловий будинок на час розгляду заяви відповідачем, віднесено до підзони садибної житлової забудови в межах санітарно-захисної зони (Ж-1с), відмовляючи ОСОБА_1 у видачі будівельного паспорта, Управління містобудування та архітектури Кропивницької міської ради діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначений Конституцією та Законами України, обґрунтовано, пропорційно та з дотриманням інших засад визначених ч.2 ст.2 КАС України.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги в даній частині задоволенню не підлягають.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову.

VI. Судові витрати.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, на користь позивача належить стягнути сплачену ним суду судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1610,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Кіровоградської міської ради від 17.09.2013 року № 2456 "Про затвердження містобудівної документації "План зонування території міста Кіровограда", в частині затвердження містобудівної документації "План зонування території міста Кіровограда" із віднесенням земельної ділянки, кадастровий номер :46:368:0065 до підзони садибної житлової забудови в межах санітарно-захисної зони (Ж-1с).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 805,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Кропивницької міської ради (25022, м.Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 41, код ЄДРПОУ - 26241020).

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 805,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Управління містобудування та архітектури Кропивницької міської ради (25006, м.Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 41, код ЄДРПОУ - 02498694).

Копію рішення суду надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 255КАС України.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги, у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Р.В. ЖУК