Справа № 340/673/23
Суддя: Левчук О.А.
Дата ухвалення: 2023-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 340/673/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2023 року Одеський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Левчук О.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до суду та просить суд визнати протиправним та скасувати рішення № 280 Управління державної міграційної служби в Одеській області від 23.08.2022 року про заборону в`їзду в Україну громадянину Туркменістану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зобов`язати Управління державної міграційної служби в Одеській області скасувати дію доручення Державній прикордонній службі України від 23.08.2022 р. № 5100.5.7-6573/51.1-22, щодо заборони в`їзду в Україну, стосовно громадянина ОСОБА_2 , строком до 23.08.2025 р. та повідомити про це Державну прикордонну службу України.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що рішення про заборону в`їзду в Україну приймається виключно на підставі обґрунтованого звернення органів, визначених у п. 4 Інструкції № 1235. При цьому, в оскаржуваному рішенні відсутні обставини, передбачені ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про правовий статус іноземців або осіб без громадянства», оскільки воно не містить доказів того, що перебування позивача на території України впливає на державні інтереси та забезпечення національної безпеки України. Також, в рішенні не вказані відомості про те, що під час перебування на території України позивач не виконав рішення суду або органів державної влади, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або має інші невиконані майнові зобов`язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи пов`язані з попереднім видворенням, у тому числі після закінчення терміну заборони подальшого в`їзду в Україну. Крім того, позивач з об`єктивних причин не може виконати рішення № 489 від 15.07.2022 про примусове повернення, у зв`язку з введенням воєнного стану.

Представником Головного управління ДМС України в Одеській області до суду надано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову та вказує, що позивач перебуває на території України нелегально, у зв`язку з чим на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. В подальшому 15.07.2022 року прийнято рішення № 489 про примусове повернення ОСОБА_1 в країну походження та зобов`язано покинути територію України у термін до 13.08.2022 року. При цьому, підставою для прийняття оскаржуваного рішення від 23.08.2022 року про заборону в`їзду в Україну стало те, що позивач уникає строків і порядку виконання рішення про примусове повернення, подальше незаконне перебування на території впливає на державні інтереси та забезпечення національної безпеки України. ГУ ДМС в Одеській області наділено компетенцією надавати оцінку наявності в діях відповідних суб`єктів загроз (реальних та/або потенційних) законним інтересам громадян України та інших дій, спрямовані на попередження таких загроз, їх локалізацію та усунення. ГУ ДМС в Одеській області є компетентним державним органом, який має право прийняття рішень про заборону в`їзду на територію України навіть без наявності порушень законодавства особами на території України, яким приймається рішення про заборону в`їзду на території України.

Ухвалою суду від 08 травня 2023 року прийнято до провадження справу та призначено спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Вивчивши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином Туркменістану.

15 липня 2022 року ГУ ДМС України в Одеській області винесено постанову ПН МОД № 008539, якою відповідно до ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 грн. (а.с. 58-59).

15 липня 2022 року ГУ ДМС України в Одеській області прийнято рішення № 489 про примусове повернення в країну походження громадянина Туркменістану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язано його покинути територію України у термін до 13.08.2022 року (а.с. 60-63).

23 серпня 2022 року ГУ ДМС України в Одеській області прийнято рішення № 280, яким заборонено громадянину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в`їзд в Україну терміном на 3 роки з 23.08.2022 по 23.08.2025 роки (а.с. 68-69).

На виконання рішення № 280 від 23.08.2023 року ГУ ДМС України в Одеській області надіслано до Державної прикордонної служби України доручення про заборону вїзду в Україну строком на 3 роки громадянину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 70).

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначає Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Згідно ст. 13 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» в`їзд в Україну іноземцю або особі без громадянства не дозволяється: в інтересах забезпечення національної безпеки України або охорони громадського порядку, або боротьби з організованою злочинністю; якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, які проживають в Україні; якщо при клопотанні про в`їзд в Україну така особа подала про себе завідомо неправдиві відомості або підроблені документи; якщо паспортний документ такої особи, віза підроблені, зіпсовані чи не відповідають установленому зразку або належать іншій особі; якщо така особа порушила у пункті пропуску через державний кордон України правила перетинання державного кордону України, митні правила, санітарні норми чи правила або не виконала законних вимог посадових та службових осіб органів охорони державного кордону, митних та інших органів, що здійснюють контроль на державному кордоні; якщо під час попереднього перебування на території України іноземець або особа без громадянства не виконали рішення суду або органів державної влади, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або мають інші не виконані майнові зобов`язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи пов`язані з попереднім видворенням, у тому числі після закінчення терміну заборони подальшого в`їзду в Україну; якщо така особа з порушенням встановленого законодавством України порядку здійснила в`їзд на тимчасово окуповану територію України або до району проведення антитерористичної операції чи виїзд з них або вчинила спробу потрапити на ці території поза контрольними пунктами в`їзду-виїзду. За наявності підстав, зазначених в абзацах другому, сьомому і восьмому частини першої цієї статті, відомості про іноземця або особу без громадянства вносяться до бази даних осіб, яким згідно із законодавством України не дозволяється в`їзд в Україну або тимчасово обмежено право виїзду з України.

Рішення про заборону в`їзду в Україну строком на три роки приймається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, Службою безпеки України або органом охорони державного кордону, або уповноваженим підрозділом Національної поліції України. У разі невиконання рішення про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства забороняється подальший в`їзд в Україну на десять років, що додається до частини строку заборони в`їзду в Україну, який не сплив до моменту прийняття повторного рішення про заборону в`їзду в Україну.

Порядок прийняття Державною міграційною службою України та її територіальними органами рішень про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства (далі - особи), перебування яких на території України не дозволяється визначає Інструкція про порядок прийняття Державною міграційною службою України та її територіальними органами рішень про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.12.2013 № 1235.

Відповідно до п. 3 Інструкції № 1235 рішення про заборону в`їзду в Україну особам приймається ДМС та її територіальними органами за наявності підстав, зазначених в абзацах другому, третьому та сьомому частини першої статті 13 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства".

Згідно п. 4-6 Інструкції № 1235 рішення про заборону в`їзду в Україну особам приймається ДМС та її територіальними органами за ініціативою: а) підрозділів Робочого апарату Укрбюро Інтерполу - у разі встановлення підстав для заборони в`їзду в Україну особам у процесі співробітництва з правоохоронними органами інших держав та міжнародних правоохоронних організацій; б) підрозділів кримінальної поліції - у разі встановлення підстав для заборони в`їзду в Україну особам під час здійснення оперативно-розшукової діяльності; в) органів досудового розслідування поліції - у разі встановлення підстав для заборони в`їзду в Україну особам під час здійснення кримінального провадження; г) підрозділів патрульної поліції - у разі встановлення підстав для заборони в`їзду в Україну особам під час провадження в справах про адміністративні правопорушення, підготовки або здійснення заходів із забезпечення громадського порядку; ґ) органів охорони здоров`я - у разі встановлення підстав для заборони в`їзду в Україну якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, які проживають в Україні; д) за власною ініціативою або за поданням державного, приватного виконавця у разі якщо під час попереднього перебування на території України особа не виконала рішення суду або органів державної влади, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або має інші невиконані майнові зобов`язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи пов`язані з попереднім видворенням, у тому числі після закінчення терміну заборони подальшого в`їзду в Україну.

Після отримання даних, які обґрунтовують необхідність заборони в`їзду в Україну особі, органи та підрозділи, визначені у пункті 4 цієї Інструкції, надсилають до ДМС або її територіальних органів обґрунтоване звернення (довідку, рапорт), в якому зазначають такі відомості про особу: а) громадянство (підданство); б) прізвище, ім`я (імена) та по батькові (за наявності) особи в називному відмінку (для громадян Російської Федерації та Республіки Білорусь - російською мовою з дублюванням латиницею, для інших іноземців та осіб без громадянства - латиницею); в) дата народження (день, місяць, рік); г) стать; ґ) місце проживання; д) серія та номер паспортного документа, коли і ким виданий; е) відомості, які згідно з абзацами другим, третім та сьомим частини першої статті 13 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» дають підстави для прийняття рішення про заборону особі в`їзду в Україну; є) запропонований строк заборони в`їзду та відомості, які обґрунтовують його тривалість (обставини і характер вчинення іноземцем або особою без громадянства суспільно небезпечного діяння; результати перевірки особи за обліками МВС України, обліками правоохоронних органів іноземних держав та міжнародних правоохоронних організацій; наявність в особи не виконаних майнових зобов`язань перед юридичними або фізичними особами в Україні). Рішення про заборону в`їзду в Україну особі приймається на підставі обґрунтованого звернення (довідки, рапорту), зазначеного у пункті 5 цієї Інструкції, шляхом винесення рішення про заборону в`їзду в Україну, за формою, наведеною у додатку 5 до цієї Інструкції.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням про заборону в`їзду № 280 від 23.08.2022 року заборонено громадянину Туркменістану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в`їзд в Україну терміном на 3 роки з 23.08.2022 по 23.08.2025 роки (а.с. 68-69).

Під час прийняття рішення міграційним органом встановлено, що 15.07.2022 року виявлено громадянина Туркменістану ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час проведення процедури ідентифікації встановлено, що іноземець є порушником правил перебування в Україні, тобто ухилився від виїзду після закінчення відповідного терміну перебування, що стало підставою для застосування ст. 203 КУпАП шляхом винесення постанови про накладення адміністративного стягнення серії ПН МОД № 008539 від 15.07.2022 у вигляді 1700 грн. Окрім цього, 15.07.2022 року за № 489 ГУДМС в Одеській області прийнято рішення про примусове повернення в країну походження іноземця або особи без громадянства, іноземець був зобов`язаний залишити територію України строком до 13.08.2022 року включно. Таким чином, через ухилення від виконання в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення від 15.07.2022 року за № 489, у контексті п. 14 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець визнається нелегальним мігрантом, тобто особою, яка законно прибула в Україну, але втратила підстави для подальшого перебування та ухиляється від виїзду з України. Під час проведення перевірки за базою даних інтегрованої міжвідомчої автоматизованої системи обміну інформацією з питань контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон «Аркан», факт перетину кордону в напрямку виїзду з України, громадянином Туркменістану ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не встановлено. Зазначена особа уникає строків і порядку виконання рішення про примусове повернення до країни або третьої країни, враховуючи подальше незаконне перебування особи на території України, що впливає на державні інтереси та забезпечення національної безпеки України, відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», заборонено громадянину Туркменістану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в`їзд в Україну терміном на 3 роки з 23.08.2022 по 23.08.2025 роки.

Тобто, під час прийняття рішення про заборону в`їзду № 280 від 23.08.2022 року було встановлено невиконання громадянином Туркменістану ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рішення про примусове повернення в країну походження від 15.07.2022 року № 489.

Таким чином, з урахуванням приписів Інструкції про порядок прийняття Державною міграційною службою України та її територіальними органами рішень про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.12.2013 № 1235, Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області мало право з власної ініціативи приймати рішення про заборону в`їзду в Україну.

З оскаржуваного рішення вбачається, що його прийнято відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», тобто в інтересах забезпечення національної безпеки України або охорони громадського порядку, або боротьби з організованою злочинністю.

Згідно п.18 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №1 від 25 червня 2009 року «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов`язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні» необхідність заборони в`їзду в інтересах забезпечення безпеки України або охорони громадського порядку визначається компетентними державними органами та має превентивний характер, який не потребує обов`язкової наявності порушень законодавства особами, яким заборонено в`їзд.

Таким чином, посилання представника позивача на те, що рішення не містить доказів того, що перебування позивача на території України впливає на державні інтереси та забезпечення національної безпеки України є неспроможними.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство України з прикордонних питань про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Частиною 2 ст. 26 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першій цієї статті, може супроводжуватися забороною щодо подальшого в`їзду в Україну строком на три роки. Строк заборони щодо подальшого в`їзду в Україну обчислюється з дня винесення такого рішення.

Отже, оскільки 15 липня 2022 року ГУ ДМС України в Одеській області було прийнято рішення № 489 про примусове повернення в країну походження громадянина Туркменістану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язано ОСОБА_1 покинути територію України у термін до 13.08.2022 року, яке ним не виконано, що не заперечується позивачем, суд дійшов висновку, що Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області при прийнятті оскаржуваного рішення від 23.08.2022 року № 280 діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України та з урахуванням усіх обставин, що мають значення для його прийняття, а тому позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення № 280 Управління державної міграційної служби в Одеській області від 23.08.2022 року про заборону в`їзду в Україну громадянину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відповідно до п. 23 ч. 1 ст. 4 КАС України похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Таким чином, оскільки позовні вимоги про зобов`язання Управління державної міграційної служби в Одеській області скасувати дію доручення Державній прикордонній службі України від 23.08.2022 р. № 5100.5.7-6573/51.1-22, щодо заборони в`їзду в Україну, стосовно громадянина ОСОБА_2 , строком до 23.08.2025 р. та повідомити про це Державну прикордонну службу України, є похідними вимогами, тому підстави для їх задоволення також відсутні.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На підставі вищевикладеного, розглянувши справу в межах позовних вимог, з урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 8, 9, 12, 77, 90, 132, 139, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (, адреса місцезнаходження:65045, м. Одеса, вул. Преображенська, 44) про визнання протиправним та скасування рішення № 280 Управління державної міграційної служби в Одеській області від 23.08.2022 року про заборону в`їзду в Україну громадянину Туркменістану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зобов`язання Управління державної міграційної служби в Одеській області скасувати дію доручення Державній прикордонній службі України від 23.08.2022 р. № 5100.5.7-6573/51.1-22, щодо заборони в`їзду в Україну, стосовно громадянина ОСОБА_2 , строком до 23.08.2025 р. та повідомити про це Державну прикордонну службу України, в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 255 КАС України.

Суддя О.А. Левчук

.