Справа № 380/1538/23
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2023-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 року справа №380/1538/23

11 год. 23 хв. м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П., за участю секретаря судового засідання Нарок Т. Р., позивачки ОСОБА_1 , представника позивачки Орлова Ю. С., представника відповідача Тістечка Ю. Я. розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної митної служби України про визнання протиправними і скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивачка, ОСОБА_1 ) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Львівської митниці Державної митної служби України, у якій з урахуванням заяви від 14.03.2023 в порядку ст.. 47 КАС України, просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ «Про звільнення ОСОБА_1 » від 17.01.2023 року № 52-О;

- визнати протиправним та скасувати наказ «Про застосування дисциплінарного стягнення» від 26.12.2022 року № 330-дс;

- зобов`язати відповідача поновити позивачку на державній службі на посаді державного інспектора відділу митного оформлення № 3 митного поста «Львів-аеропорт» Львівської митниці з 18.01.2023;

- стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня звільнення по день винесення рішення судом першої інстанції.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що висновки службового розслідування ґрунтуються виключно на інформації, викладеній у Поданні Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону за результатами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000193 від 04.05.2022, де підозрюваними є і інші особи. Обвинувального вироку за результатами розгляду зазначеного кримінального провадження станом на день проведення службового розслідування, дисциплінарного провадження та оскарження зазначених вище наказів немає. Таке, на думку позивачки, суперечить Конституції України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закону України "Про державну службу". Вказала, що висновок службового розслідування та дисциплінарного провадження про вчинення ОСОБА_1 злочину, у вчиненні якого їй, станом на день звільнення, оголошено підозру, є безпідставним та передчасним, так як у відповідності до принципу презумпції невинуватості, закріпленому у ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду та п. 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод: "кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку". У зазначеному вище кримінальному провадженні вирок суду, яким ОСОБА_1 визнано винною не виносився, а відтак згадані посилання відповідача є суттєвими порушеннями основоположних прав ОСОБА_1 .

Позивачка вважає наказ Львівської митниці Державної митної служби України від 26.12.2022 № 330-ос "Про застосування дисциплінарного стягнення" та від 17.01.2023 № 52-О "Про звільнення" такими, що прийняті безпідставно, а тому є протиправними і підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 30.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання у справі.

Ухвалою від 14.03.2023 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечив, з підстав, викладених у відзиві на позов. Вказав, що рішення у кримінальному провадженні не може свідчити про наявність чи відсутність вини особи у скоєнні дисциплінарного проступку або самого факту скоєння такого проступку, так як у цьому випадку надається правова кваліфікація діям (бездіяльності) особи на підставі Кримінального кодексу України.

Звернув увагу суду на те, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини не є порушенням статті 6 Конвенції притягнення до дисциплінарної відповідальності на основі відомостей про факти, що встановлені у кримінальному провадженні, якщо такі відомості аналізувалися під кутом зору правил службової етики, навіть якщо особа була у кримінальному провадженні виправданою (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 06.10.1982 у справі "Х.v.Austria" про неприйнятність заяви № 9295/81) чи таке провадження було закрите (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 07.10.1987 у справі "С.v. the United Kingdom" про неприйнятність заяви № 11882/85).

Гарантована пунктом 2 статті 6 Конвенції презумпція невинуватості застосовується до процедури, яка за своєю суттю є кримінальною, і в межах якої суд робить висновок про вину особи саме у кримінально-правовому сенсі (рішення Європейського суду з прав людини від 11.02.2003 у справі "Ringvold v. Norway", заява № 34964/97). Відтак вважає, що зазначена гарантія не може бути поширена на дисциплінарні та інші провадження, які згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції, охоплюються поняттям спору щодо прав та обов`язків цивільного характеру. Також вказав про те, що позивачка вважає необґрунтованими висновки відповідача про грубе порушення службової дисципліни, Присяги державного службовця, правил етичної поведінки державних службовців, скоєння вчинку, що підриває та дискредитує авторитет державної служби, з огляду на те, що на момент закінчення службового розслідування обвинувального вироку стосовно ОСОБА_1 судом не винесено, ступінь вини не визначена.

Також звернув увагу на те, що звільнення державного службовця за порушення присяги може мати місце лише коли державний службовець скоїв проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків. Також вказав, що інформація про відповідну подію мала широке висвітлення в різних інформаційних ресурсах, зокрема, але не виключно на сторінках інтернет: zaxid.net (заголовок: «У Львові працівники митниці та ДПС організували схему втечі ухилянтів за кордон»), ukr.net (заголовок: «Працівниці митниці та прикордонної служби переправляли ухилянтів за кордон»), portal.lviv (заголовок: «На Львівщині судитимуть митничку та прикордонників, які переправляли чоловіків за кордон»). Просив відмовити у задоволенні позову.

Суд заслухав пояснення повноважних представників сторін, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, РНОКПП НОМЕР_1 .

Львівською митницею, як відокремленим підрозділом Державної митної служби України та ОСОБА_1 20.07.2021 укладено Контракт про проходження державної служби № 457/2022 на посаді державного інспектора відділу митного оформлення № 3 митного поста "Угринів" Львівської митниці.

Відповідно до наказу Львівської митниці від 25.10.2011 № 177 "Про проведення службового розслідування" проведено службове розслідування з виявлення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення або невиконання вимог Закону України " Про запобігання корупції" в інший спосіб державним інспектором відділу митного оформлення № 3 митного поста "Львів-аеропорт" Львівської митниці Боднарюк Т. М. (державним інспектором митного поста "Угринів" Львівської митниці).

Згідно з Поданням в порядку ст. 651 Закону України "Про запобігання корупції" (лист Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону від 13.10.2022 № 2854вих-22), Львівською спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері Західного регіону здійснювалось процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000193 від 04.05.2022 відносно ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 369-2 КК України, досудове розслідування у якому проводилось слідчими Першого слідчого відділу (з дислокацією в місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_1 наказом в.о. начальника Львівської митниці від 08.07.2021 № 104-о призначена на посаду державного інспектора відділу митного оформлення № 3 митного поста "Угринів" Львівської митниці, діючи як організатор у створеній та очолюваній нею та ОСОБА_2 організованій групі у складі: інспектора прикордонної служби 2 категорії 4 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_2 " (тип Б) прикордонного Карпатського загону ОСОБА_3 , молодшого інспектора прикордонної служби 1 категорії 2 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_2 " прикордонного Карпатського загону ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, спрямованого на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, керівництві такими діями, сприянню їх вчинення порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, та з корисливих мотивів, 20 травня 2022 о 01 годині 16 хвилин забезпечили перетин державного кордону України в напрямку Республіки Польща ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , через пункт пропуску "Угринів-Долгобичув", за що отримали грошові кошти у сумі 12000 доларів США після безпосереднього перетину державного кордону України, останніми, чим порушили вимоги ст.ст. 19, 68 Конституції України, ст. 2 ч. 1 ст. 15 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", який затверджено рішенням Верховної ради України та дію якого відповідними указами продовжено до 23.08.2022, ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Правил перетину державного кордону громадянами України" № 57 від 27.01.1995, ст.ст. 22, 23, 24 Закону України "Про запобігання корупції", Технологічної схеми пропуску осіб, транспортних засобів та вантажів через державний кордон у міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення "Угринів-Долгобичув", яка розроблена відповідно до статті 25 Закону України "Про прикордонний контроль", Митного кодексу України від 13.05.2012 № 4495-VI, постанов Кабінету Міністрів України від 18.08.2010 № 751 та від 21.05.2012 № 451 та затверджена наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 11.11.2021 № 217-Од, ст. 7-10 Закону України "Про прикордонний контроль", наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 05 червня 2012 року № 407 "Про затвердження інструкції з організації і здійснення перевірки документів громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 червня 2012 року за № 1083/21395.

Також встановлено, що позивачка діючи як організатор у створеній та очолюваній нею та ОСОБА_2 організованій групі у складі: інспектора прикордонної служби 2 категорії 4 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_5 загону ОСОБА_3 , молодшого інспектора прикордонної служби 1 категорії 2 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, спрямованого на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, керівництві такими діями, сприянню їх вчинення порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, вчинене щодо кількох осіб, повторно, та з корисливих мотивів, а також у прийнятті пропозиції та одержанні неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, 26 травня 2022 року о 00 годин 33 хвилини, забезпечила незаконний перетин державного кордону України в напрямку Республіки Польща ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , через пункт пропуску «Угринів-Долгобичув», за що отримали грошові кошти у сумі 12000 доларів США після безпосереднього перетину державного кордону України останніми та 26.05.2022 за місцем свого проживання, в будинку АДРЕСА_1 одержала від ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 4700 доларів США, за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави - інспектором прикордонної служби 2 категорії 4 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) НОМЕР_2 прикордонного загону ОСОБА_3 та молодшим інспектором прикордонної служби 1 категорії 2 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 , щодо незаконного перетину державного кордону гр. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а саме щодо не проведення заходів прикордонного контролю - перевірки паспортів гр. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , та подальшого надання відмови у перетині державного кордону на виїзд з України останніми, чим порушили вимоги ст. ст. 19, 68 Конституції України, ст. 2, ч. 1 ст. 15 Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу», Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено рішенням Верховної ради України, та дію якого відповідними указами продовжено до 23.08.2022, ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» №57 від 27.01.1995, ст. 22, 23, 24 Закону України «Про запобігання корупції», Технологічної схеми пропуску осіб, транспортних засобів та вантажів через державний кордон у міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Угринів - Долгобичув» (надалі - Технологічна схема), яка розроблена відповідно до статті 25 ЗУ «Про прикордонний контроль», Митного кодексу України від 13.05.2012 № 4495-VІ, постанов Кабінету Міністрів України від 18.08.2010 № 751 та від 21.05.2012 № 451, та затверджена наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 11.11.2021 № 217-Од, ст. 7-10 Закону України «Про прикордонний контроль», наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 05 червня 2012 року №407 «Про затвердження Інструкція з організації і здійснення перевірки документів громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон» зареєстрованого в міністерстві юстиції України 27 червня 2012 року за № 1083/21395.

Обвинувальний акт у вищевказаному кримінальному провадженні 30.09.2022 скеровано до Мостиського районного суду Львівської області.

Дисциплінарною комісією опрацьовано долучені до матеріалів службового розслідування копії Журналу виходу на роботу (розподілу функціональних обов`язків) працівників відділів митного оформлення № 1-4 митного поста «Угринів» та встановлено наступне.

20.05.2022 з 09:00 год. по 21.05.2022 09:00 год. службову діяльність на митному посту «Угринів» Львівської митниці виконували посадові особи відділу митного оформлення № 2 митного поста «Угринів» Львівської митниці (керівник Березовський В.Р.), державний інспектор Боднарюк Тетяна Миколаївна посадові обов`язки 20.05.2022 о 01:16 год. у зоні діяльності митного поста «Угринів» Львівської митниці не здійснювала;

21.05.2022 з 09:00 год. по 22.05.2022 09:00 год. державний інспектор відділу митного оформлення № 3 митного поста «Угринів» Львівської митниці ОСОБА_1 виконувала свої посадові обов`язки на ділянці роботи «в`їзд в Україну - зелений коридор, червоний коридор». При виконанні посадових обов`язків ОСОБА_1 використовувала закріплену ОНП № 291 Львівської митниці та штамп ПМК № 291 Львівської митниці;

25.05.2022 з 09:00 год. по 26.05.2022 09:00 год. державний інспектор відділу митного оформлення № 3 митного поста «Угринів» Львівської митниці ОСОБА_1 виконувала свої посадові обов`язки на ділянці роботи «в`їзд в Україну - зелений коридор, червоний коридор». При виконанні посадових обов`язків ОСОБА_1 використовувала закріплену ОНП № 291 Львівської митниці та штамп ПМК № 291 Львівської митниці.

Безпосереднє керівництво особовим складом відділу митного оформлення № 3 митного поста «Угринів» Львівської митниці 21.05.2022 з 09:00 год. по 22.05.2022 09:00 год., 25.05.2022 з 09:00 год. по 26.05.2022 09:00 год. виконував в.о. начальника відділу митного оформлення № 3 митного поста «Угринів» Львівської митниці Байдалка Орест Тарасович.

Згідно з наданими документами, з особовим складом відділу митного оформлення № 3 митного поста «Угринів» Львівської митниці, в тому числі з ОСОБА_1 , керівником митного поста «Угринів» та керівником відділу митного оформлення № 3 митного поста «Угринів» на постійній основі та у визначеному законодавством та актами Держмитслужби та Львівської митниці у повному обсязі проводились заходи, направлені на запобігання та профілактику вчинення посадовими особами митниці корупційних та пов`язаних з корупцією правопорушень, недотримання етики поведінки державних службовців.

Отримані в ході проведення службового розслідування фактичні дані, на думку Комісії, свідчать про обізнаність (під особистий підпис) державного інспектора відділу митного оформлення № 3 митного поста «Львів-аеропорт» Львівської митниці ОСОБА_1 станом на 20.05.2022 та 26.05.2022 з вимогами Закону України «Про державну службу», Закону України «Про запобігання корупції», обізнаність з правилами етичної поведінки в митних органах України у тому числі, в частині запобігання одержанню неправомірної вигоди або подарунка та поводження з ними, а також з тим, як діяти у разі спроби надання посадовій особі Львівської митниці неправомірної вигоди.

Також комісією встановлено, на виконання пункту 1.3. Розділу 1 наказу Львівської митниці від 30.07.2021 № 112 фактів інформування керівника Львівської митниці керівництвом митного поста «Угринів» Львівської митниці, керівництвом відділу митного оформлення № 3 митного поста «Угринів» Львівської митниці стосовно «групи ризику» (можливої схильності до вчинення правопорушень під час виконання службових обов`язків) з числа працівників відділу митного оформлення № 3 митного поста «Угринів» Львівської митниці, не надходило.

Виходячи з вказаних у Поданні Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону в порядку ст. 651 Закону України «Про запобігання корупції» від 13.10.2022 № 2854вих-22, державний інспектор відділу митного оформлення № 3 митного поста «Львів-аеропорт» Львівської митниці Боднарюк Тетяна Миколаївна не дотрималась вимог: п. 1 ч. 1 ст. 62 Закону України від 10.12.2015 «Про державну службу», ч.1 ст. 22, ч.1 ст. 23, ч. 1 ст. 24, ч. 1 ст. 38, ч. 1 ст. 39, ч. 1 ст. 54 Закону України від 14.10.2014 «Про запобігання корупції», п. 2 розділу 3 Загальних правил етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, затверджених Національним агентством України з питань державної служби від 05.08.2016 № 158, у редакції наказу НАДС від 28.04.2021 № 72-21, пп. 3.1.1, 3.1.3 п. 3.1 розділу 3, п. 5.3 розділу 5 наказу Державної митної служби України від 02.09.2021 № 668 «Про затвердження Кодексу та правил етичної поведінки працівників Державної митної служби України».

Також під час здійснення дисциплінарного провадження встановлено, що Комісія з проведення службового розслідування дійшла до висновку, що причинами і умовами, що сприяли можливому вчиненню корупційного правопорушення, невиконання вимог Закону України «Про запобігання корупції» державним інспектором відділу митного оформлення № 3 митного поста «Львів-аеропорт» Львівської митниці Боднарюк Тетяною Миколаївною, вказаних у Поданні Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону в порядку ст. 651 Закону України «Про запобігання корупції» від 13.10.2022 № 2854вих-22, є превалювання приватного інтересу над державними (стосовно дотримання законодавства України, у тому числі антикорупційного), свідоме ігнорування вимог чинного законодавства України, в тому числі вимог Закону України «Про державну службу» та Закону України «Про запобігання корупції», відомчих наказів Державної митної служби України, Львівської митниці.

Наказом Львівської митниці № 330-дс Про застосування дисциплінарного стягнення застосовано до державного інспектора відділу митного оформлення № 3 митного поста "Львів-аеропорт" Львівської митниці ОСОБА_1 за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого пунктами 1, 2, 4 частини 2 статті 65 Закону України "Про державну службу", дисциплінарне стягнення - звільнення з посади державної служби.

Наказом Львівської митниці Державної митної служби України № 52-о від 17.01.2023 "Про звільнення ОСОБА_1 " припинено державну службу та звільнено 17 січня 2023 року ОСОБА_1 , державного інспектора відділу митного оформлення № 3 митного поста "Львів-аеропорт" Львівської митниці із займаної посади, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 83, пункту 4 частини 1 статті 87 Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого пунктами 1, 2, 4 частини 2 статті 65 Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, зі змінами.

Підставою для прийняття наказу вказано наказ Львівської митниці від 26.12.2022 № 330-дс "Про застосування дисциплінарного стягнення".

Позивачка вважає вказані накази протиправними і такими, що слід скасувати, тому звернулася із позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

За правилами предметної підсудності встановленими ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби (п. 2 ч. 1).

Відповідно до частини першої статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Спірні правовідносини, які склались у цій справі, врегульовано Конституцією України, Митним кодексом України, Законом України "Про державну службу".

Статтею 8 Конституції України установлено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до статті 38 Конституції України громадяни користуються рівним правом доступу до державної служби, а також до служби в органах місцевого самоврядування.

Згідно з статтею 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, визначає Закон України «Про державну службу» (далі- Закон № 889-VIII).

Згідно ст. 1 Закону № 889 державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо: 1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів;

2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів;

3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг;

4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства;

5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням;

6) управління персоналом державних органів;

7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону № 889-VIII цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.

Згідно ст. 4 Закону № 889 державна служба здійснюється з дотриманням таких принципів: 1) верховенства права - забезпечення пріоритету прав і свобод людини і громадянина відповідно до Конституції України, що визначають зміст та спрямованість діяльності державного службовця під час виконання завдань і функцій держави;

2) законності - обов`язок державного службовця діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

3) професіоналізму - компетентне, об`єктивне і неупереджене виконання посадових обов`язків, постійне підвищення державним службовцем рівня своєї професійної компетентності, вільне володіння державною мовою і, за потреби, регіональною мовою або мовою національних меншин, визначеною відповідно до закону;

4) патріотизму - відданість та вірне служіння Українському народові;

5) доброчесності - спрямованість дій державного службовця на захист публічних інтересів та відмова державного службовця від превалювання приватного інтересу під час здійснення наданих йому повноважень;

6) ефективності - раціональне і результативне використання ресурсів для досягнення цілей державної політики;

7) забезпечення рівного доступу до державної служби - заборона всіх форм та проявів дискримінації, відсутність необґрунтованих обмежень або надання необґрунтованих переваг певним категоріям громадян під час вступу на державну службу та її проходження;

8) політичної неупередженості - недопущення впливу політичних поглядів на дії та рішення державного службовця, а також утримання від демонстрації свого ставлення до політичних партій, демонстрації власних політичних поглядів під час виконання посадових обов`язків;

9) прозорості - відкритість інформації про діяльність державного службовця, крім випадків, визначених Конституцією та законами України;

10) стабільності - призначення державних службовців безстроково, крім випадків, визначених законом, незалежність персонального складу державної служби від змін політичного керівництва держави та державних органів.

За змістом частини третьої статті 5 Закону № 889-VIII дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Згідно із ч. 1 ст. 64 Закон № 889-VIII за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Для державних службовців можуть встановлюватися особливості притягнення до дисциплінарної відповідальності у випадках, визначених законом (ч. 2 ст. 64 Закону № 889-VIII).

Частиною 1 ст. 65 Закону № 889-VІІІ передбачено, що підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Дисциплінарними проступками є:

1) порушення Присяги державного службовця;

2) порушення правил етичної поведінки державних службовців;

3) вияв неповаги до держави, державних символів України, Українського народу;

4) дії, що шкодять авторитету державної служби;

5) невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень;

6) недотримання правил внутрішнього службового розпорядку;

7) перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу кримінального або адміністративного правопорушення;

8) невиконання вимог щодо політичної неупередженості державного службовця;

9) використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб;

9-1) порушення вимог Закону України "Про запобігання загрозам національній безпеці, пов`язаним із надмірним впливом осіб, які мають значну економічну та політичну вагу в суспільному житті (олігархів)" у частині подання, дотримання строків подання декларації про контакти державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії "А" або "Б";

10) подання під час вступу на державну службу недостовірної інформації про обставини, що перешкоджають реалізації права на державну службу, а також неподання необхідної інформації про такі обставини, що виникли під час проходження служби;

11) неповідомлення керівнику державної служби про виникнення відносин прямої підпорядкованості між державним службовцем та близькими особами у 15-денний строк з дня їх виникнення;

12) прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин;

13) поява державного службовця на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння;

14) прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну, якщо такі дії не містять складу кримінального або адміністративного правопорушення;

15) прийняття державним службовцем рішення, що суперечить закону або висновкам щодо застосування відповідної норми права, викладеним у постановах Верховного Суду, щодо якого судом винесено окрему ухвалу.

Позивачку притягнуто до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого пунктами 1, 2, 4 частини 2 статті 65 Закону № 889-VIII, а саме, порушення Присяги державного службовця, порушення правил етичної поведінки державних службовців, дії, що шкодять авторитету державної служби.

Статтею 66 Закону № 889-VIII визначено види дисциплінарних стягнень, що можуть застосовуватися до державних службовців, серед яких: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

За правилами встановленими ч .5 ст. 66 Закону України «Про державну службу», звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9-11, 13, 14 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 цього Закону.

Частиною 1 ст. 67 Закону № 889-VIII визначено, що дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

Нормами ст. 69 Закону № 889-VIII передбачено, що з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку стосовно державного службовця дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарних справ здійснюється дисциплінарне провадження.

Відповідно до положень ст. 73 Закону № 889-VIII, з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 Закону № 889-VIII, дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця.

Із матеріалів дисциплінарної справи видно, що за результатами службового розслідування встановлено наявність в діях позивача дисциплінарного проступку передбаченого пп. 1, 2, 4 ч. 2 ст. 65 Закону № 889-VIII.

Вказані висновки ґрунтуються на відомостях, отриманих дисциплінарною комісією під час дослідження матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000193 від 04.05.2022 за підозрою у вчиненні ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 369-2 КК України, які надані Львівською спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері Західного регіону.

Так, в основі поведінки державного службовця закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги державного службовця слід розуміти скоєння ним проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Суд зазначає, що в цьому випадку, особою було вчинено діяння, несумісне з її посадою. Так, позивачем вчинений проступок, який проявився у недотриманні вимог ст. 19 Конституції України, п. 1 ч. 1 ст. 62 Закону України від 10.12.2015 «Про державну службу», ч.1 ст. 22, ч.1 ст. 23, ч. 1 ст. 24, ч. 1 ст. 38, ч. 1 ст. 39, ч. 1 ст. 54 Закону України від 14.10.2014 «Про запобігання корупції», п. 2 розділу 3 Загальних правил етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, затверджених Національним агентством України з питань державної служби від 05.08.2016 № 158, у редакції наказу НАДС від 28.04.2021 № 72-21, пп. 3.1.1, 3.1.3 п. 3.1 розділу 3, п. 5.3 розділу 5 наказу Державної митної служби України від 02.09.2021 № 668 «Про затвердження Кодексу та правил етичної поведінки працівників Державної митної служби України», що свідчить про порушення Присяги державного службовця. Тим самим, позивачка скоїла проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на неї обов`язкам, підриває довіру до неї як до носія влади та унеможливлює подальше виконання нею своїх обов`язків.

Суд критично ставиться до доводів позивачки, що під час службового розслідування відповідач фактично оцінював докази в рамках кримінального провадження, подані на підтвердження винуватості позивачки у вчиненні кримінального правопорушення. Разом з тим, рішення про захід впливу у вигляді звільнення вжито до позивачки за вчинення корупційного правопорушення (отримання неправомірної вигоди), що підриває авторитет митниці і її працівників в очах громадськості і порушує етики поведінки працівника митної служби. Тобто, наказ про притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності ґрунтується на самостійних підставах, натомість, встановлення вини позивачки у скоєнні злочину є компетенцією кримінального суду.

Суд також зазначає, що реалізація дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби за порушення присяги державного службовця є окремою підставою для звільнення, яка не пов`язана із порушенням кримінальної справи та набрання чинності вироком суду. А наявність кримінального провадження, відкритого стосовно особи, яка проходить службу в митному органі, не виключає можливості застосування стосовно цієї особи наслідків, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 66 Закону України «Про державну службу», у разі встановлення під час службового розслідування невиконання або неналежного виконання державним службовцем своїх посадових обов`язків.

Отже, доводи позивачки про те, що підставою для звільнення позивачки був лише факт повідомлення позивачці про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, суд вважає помилковими, оскільки позивачку звільнено не за вчинення злочину, а за порушення присяги державного службовця, яка передбачає обов`язок дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права, свободи і законні інтереси людини і громадянина, честь держави, з гідністю нести високе звання державного службовця та сумлінно виконувати свої обов`язки.

Рішення у кримінальному провадженні не може свідчити про наявність чи відсутність вини особи у скоєнні дисциплінарного проступку або самого факту скоєння такого проступку, так як у цьому випадку надається правова кваліфікація діям (бездіяльності) особи на підставі Кримінального кодексу України. Предметом цього спору є невиконання позивачкою, як державним службовцем, своїх посадових обов`язків.

Також суд враховує, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини не є порушенням статті 6 Конвенції притягнення до дисциплінарної відповідальності на основі відомостей про факти, що встановлені у кримінальному провадженні, якщо такі відомості аналізувалися під кутом зору правил службової етики, навіть якщо особа була у кримінальному провадженні виправданою (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 06.10.1982 у справі «X. v. Austria» про неприйнятність заяви № 9295/81) чи таке провадження було закрите (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 07.10.1987 у справі «C. v. the United Kingdom» про неприйнятність заяви № 11882/85).

Гарантована пунктом 2 статті 6 Конвенції презумпція невинуватості застосовується до процедури, яка за своєю суттю є кримінальною, і в межах якої суд робить висновок про вину особи саме у кримінально-правовому сенсі (рішення Європейського суду з прав людини від 11.02.2003 у справі «Ringvold v. Norway», заява № 34964/97). Відтак, зазначена гарантія не може бути поширена на дисциплінарні й інші провадження, які, згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції, охоплюються поняттям спору щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

Аналогічний правовий висновок висловив Верховний Суд у постанові від 30.08.2022 року у справі № 120/8381/20, який в силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України.

Крім того, суд враховує доводи відповідача про те, що інформація про відповідну подію (яка була предметом дослідження дисциплінарною комісією) мала широке висвітлення в різних інформаційних ресурсах, зокрема, але не виключно на сторінках інтернет: zaxid.net (заголовок: «У Львові працівники митниці та ДПС організували схему втечі ухилянтів за кордон»), ukr.net (заголовок: «Працівниці митниці та прикордонної служби переправляли ухилянтів за кордон»), portal.lviv (заголовок: «На Львівщині судитимуть митничку та прикордонників, які переправляли чоловіків за кордон»).

При цьому, суд також враховує, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 від введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжено і який триває станом на день розгляду справи.

Відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» військовому командуванню (зокрема, Державні прикордонній службі України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування доручено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Пунктом 3 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 34, 38, 39, 41 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року № 3543-ХІІ (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин, далі Закон № 3543-ХІІ) визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

У зв`язку з прийняттям вищевказаних актів звужено коло осіб, які мають право на перетин державного кордону України на виїзд з країни. Відтак, на думку суду, широкий розголос інформації про притягнення позивачки до відповідальності за порушення законодавства щодо перетину кордону особами, які підлягають мобілізації та не мають права на перетин кордону, в час, коли Україна перебуває в стані війни з агресором, завдала значної шкоди Львівській митниці як органу публічної влади.

Таким чином, суд ознайомившись з оскаржуваними наказами та матеріалами, які стали підставою для їх прийняття, вважає, що суб`єктом владних повноважень не порушено норми Закону № 889-VIII щодо застосування дисциплінарного стягнення до позивачки, враховано всі істотні обставини справи, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 є не обґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на вищезазначені висновки суду, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .

В силу приписів ст. 139 КАС України, судові витрати покладаються на позивачку.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 293, 295 КАС України, суд-

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної митної служби України про визнання протиправними і скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 07.07.2023.

Суддя Р.П. Качур