Справа № 200/300/23
Суддя: Зеленов А.С.
Дата ухвалення: 2023-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2023 року Справа№200/300/23

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зеленова А.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Донецького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , надісланий засобами поштового зв`язку, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у відповідності до пункту першого постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" в період з травня по листопад та за грудень 2022 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у відповідності до пункту першого постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за період з травня по листопад та за грудень 2022 року.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що він проходив службу у Військовій частині НОМЕР_2 з 28 лютого 2022 року по 12 травня 2022 року як стрілець зенітки, з 12 травня 2022 року проходив службу у Військовій частині НОМЕР_1 гранатометником.

17 травня 2022 року солдат ОСОБА_1 , гранатометник 2 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 1 мотопіхотної роти мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону під час бойових дій поблизу н. п. Курахове в результаті ворожого обстрілу переніс ЗЧМТ, акубаротравму, травму хребта і правого тазостегнового суглобу.

Після проходження лікування, отримав висновок ВЛК та свідоцтво про хворобу №2568 про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку.

За весь час перебування на лікуванні йому мала бути виплачена збільшена до 100 000 грн додаткова винагорода пропорційно часу такого лікування, тобто за період з 12 травня 2022 року по 04 листопада 2022 року, оскільки його травма визнана такою, що пов`язана із захистом Батьківщини.

Крім того, вважає, що за період з 01 по 11 грудня 2022 року додаткова винагорода повинна бути виплаченою із розрахунку 100 000 грн, адже він приймав безпосередньо участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпечення її здійснення та фактично служив до 17 грудня 2022 року, а не до 11 грудня 2022 року, як зазначено витязі з наказу № 346.

Просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідачем надано відзив, в обґрунтування якого зазначає, що відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 12 травня 2022 року №132 солдат ОСОБА_1 проходив військову службу у військової частині НОМЕР_1 з 12 травня 2022 року. 17 травня 2022 року позивачем отримано бойове травмування (ЗЧМТ, акубаротравма).

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №36 від 11 грудня 2022 року солдата ОСОБА_1 звільнено у відставку за пунктом «б» (за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) ВЛК про непридатність до військової служби) пункту 2 частини 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»

Додаткова винагорода в розмірі 100 000 грн виплачується військовослужбовцям у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я - з дня, коли зазнав такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (зокрема з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Виплата відбувається щомісяця на підставі довідки з медичного закладу, де лікується поранений. Необхідна умова для додаткової винагороди безперервне стаціонарне лікування в закладах охорони здоров`я.

Безперервне лікування бойового травмування, яке було отримано ОСОБА_1 17 травня 2023 року, закінчилося 29 червня 2022 року. Після завершення лікування у КЗ «Дніпропетровський обласний госпіталь ветеранів війни», позивача не було спрямовано до іншого лікувального закладу та було випасано. Позивач повернувся до військової частини, приступив до виконання службових обов`язків, а вже потім його було направлено на повторне лікування.

Згідно з рапортами командира та на підставі відповідних наказів, отримав додаткову винагороду за відповідний період в розмірі 100 000 грн, а саме: за період з 12 травня 2022 року по 31 травня 2022 року в розрахунку 100 000 грн; за період з 01 червня 2022 року по 30 червня 2022 року - в розрахунку 100 000 грн (36 666,67 грн + 63 333,33 грн (доплата у липні 2022 року); за період з липня 2022 року по 12 грудня 2022 року (дату звільнення) отримував винагороду з розрахунку 30 000грн.

Вважає, що позивач не має права на отримання додаткової винагороди в розмірі до 100 000 грн пропорційно в розрахунку на місяць у період з 01 липня по 11 грудня 2022 року (день звільнення), передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Просить суд відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 30 січня 2023 року позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху. Позивачу надано термін протягом десяти днів, починаючи з наступного дня після отримання цієї ухвали, впродовж якого позивач має надати позовну заяву із зазначенням номеру засобу зв`язку позивача.

Ухвалою суду від 9 березня 2023 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків у справі №200/300/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії.

28 березня 2023 року на адресу суду, на виконання вимог ухвали від 30 січня 2023 року надійшла заява позивача із уточненою позовною заявою, в якій зазначено номер засобу зв`язку позивача.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 3 квітня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №200/300/23 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

21 червня 2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву із додатками.

Правом надання до суду відповіді на відзив відповідно до ст.163 КАС України позивач та його представник не скористались.

Згідно з пунктом 10 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

За приписами частини 5 статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив службу у Збройних Силах України, з 28 лютого 2022 року у Військовій частині НОМЕР_2 як стрілець зенітки.

Відповідно до Витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 12 травня 2022 №132 солдата ОСОБА_1 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по особовому складу) від 02 травня 2022 року № 50-РС на посаду гранатометника 2 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 1 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , ВОС 103061А, який прибув з військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ), з 12 травня 2022 року зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення, а на продовольче забезпечення з 13 травня 2022 року, з 12 травня 2022 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з посадовим окладом 2 820 грн на місяць, шпк солдат.

Позивачу встановлено щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 240% посадового окладу, надбавку за особливості проходження військової служби у розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років.

Відповідно до довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 02 серпня 2022 року за №1101, виданою Військовою частиною НОМЕР_1 17 травня 2022 року солдат ОСОБА_1 , гранатометник 2 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 1 мотопіхотної роти мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону, перебуваючи на бойовому чергуванні на ротному опорному пункті 5431 «Скорпіон» мотопіхотного батальйону Військової частини НОМЕР_1 оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Сухопутних військ Збройних Сил України в населеному пункті Новомихайлівка, Донецької області, потрапив під ворожий обстріл противника та отримав бойове травмування: ЗЧМТ, акубаротравму, травму хребта і правого тазостегнового суглобу.

Відповідно до виписки з медичної карти стаціонарного хворого №828 від 29 червня 2022 року ОСОБА_1 з 12 червня 2022 року по 29 червня 2022 року проходив стаціонарне лікування КЗ «Дніпропетровський обласний госпіталь ветеранів війни». Направлено до військової частини НОМЕР_4 для вирішення питання про амбулаторне лікування.

01 липня 2022 року Військовою частиною НОМЕР_1 хворого солдата ОСОБА_1 направлено до Військової частини НОМЕР_5 .

04 липня 2022 року солдата ОСОБА_1 направлено на стаціонарне лікування в нейрохірургічне відділення КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова».

З виписки з медичної карти стаціонарного хворого №ЕА4466 вбачається, що позивач з 05 липня 2022 року по 11 липня 2022 року знаходився на стаціонарному лікуванні у нейрохірургічному відділенні патології хребта та спинного мозку КП «ДОКЛМ`ДОР».

Відповідно до довідки Військово лікарської комісії від 11 липня 2022 року №2425 ОСОБА_1 потребує відпустки 30 календарних днів.

Наказом Військової частини НОМЕР_1 надано солдату ОСОБА_1 у відпустку на 30 календарних днів з 12 липня 2022 року по 10 серпня 2022 року.

Перебуваючи у відпустці, позивач самостійно звернувся до медичного закладу.

З 28 липня 2022 року по 23 серпня 2022 року перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні КНП «Криворізька міська лікарня №5», що підтверджується випискою з медичної карти хворого №3798.

Відповідно до довідки Військово лікарської комісії від 23 серпня 2022 року №61 ОСОБА_1 потребує відпустки за станом здоров`я 30 календарних днів.

Наказом №237 від 24 серпня 2022 року позивачу надано відпустку з 24 серпня 2022 року по 22 вересня 2022 року на підставі довідки ВЛК від 23 серпня 2022 року №61.

Після повернення до військової частини 22 вересня 2022 року позивачем отримано направлення на лікування №2863.

З 23 вересня 2022 року по 04 жовтня 2022 року перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні КНП «Криворізька міська лікарня №5», що підтверджується випискою з медичної карти хворого №5119.

Відповідно до довідки Військово лікарської комісії від 04 жовтня 2022 року №82 ОСОБА_1 потребує відпустки за станом здоров`я 30 календарних днів.

З 05 жовтня 2022 року по 03 листопада 2022 року солдат ОСОБА_1 перебував у відпусті за станом здоров`я.

03 листопада 2022 року після повернення з відпустки за станом здоров`я позивача направлено на лікування.

З 04 листопада 2022 року по 02 грудня 2023 року позивач перебував на лікуванні.

Відповідно до свідоцтва про хворобу №2568 від 09 листопада 2022 року госпітальною Військово-лікарською комісією ВЧ НОМЕР_5 за розпорядженням командира військової частини НОМЕР_6 №3469 від 03 листопада 2022 року проведено медичний огляд солдата ОСОБА_1 з метою визначення придатності до військової служби. Згідно висновку ВЛК позивача визнано непридатним до військової служби.

З довідки про участь особи в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпечення їх здійснення, виданої військовою частиною НОМЕР_6 від 22 листопада 2022 року за №3358, позивач з 12 травня 2022 року по 13 липня 2022 року, з 13 липня 2022 року по теперішній час приймав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпечення їх здійснення.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №36 від 11 грудня 2022 року солдата ОСОБА_1 звільнено у відставку за пунктом «б» (за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) ВЛК про непридатність до військової служби) пункту 2 частини 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». З 11 грудня 2022 року ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, а з продовольчого забезпечення з 12 грудня 2022 року.

23 жовтня 2022 року ОСОБА_1 звертався через представника до Військової частини НОМЕР_1 для з`ясування питання щодо розміру додаткової винагороди згідно з постановою КМУ від 28 лютого 2022 року № 168, проте відповіді з Військової частини НОМЕР_1 так і не отримано позивачем.

За весь час перебування на лікуванні йому мала бути виплачена збільшена до 100 000 грн додаткова винагорода пропорційно часу такого лікування.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно зі ст. 24 Конституції України гарантується рівність конституційних прав і свобод та рівність всіх громадян перед законом.

На виконання частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-XII від 25 березня 1992 року (далі - Закон № 2232-XII) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби.

Згідно з ст. 1-2, 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Відповідно до п. 2, 3 постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30 серпня 2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації.

Згідно з положеннями «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженого Наказом Міністерства оборони України 07 червня 2018 року № 260 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за №745/32197, грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення. До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років. До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія. До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці за станом здоров`я), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні). Грошове забезпечення після чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні в лікарняних закладах виплачується на підставі висновку лікарняного закладу (військово-лікарської комісії), рішення командира військової частини про продовження перебування в лікарняних закладах та відповідно до вимог чинного законодавства. Військовослужбовцям строкової військової служби, які перебувають у відрядженнях, відпустках і на лікуванні в лікарняних закладах, грошове забезпечення виплачується за весь період перебування у відрядженнях, відпустках і на лікуванні.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022, у зв`язку з військовою агресією держави-терориста російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України Про правовий режим воєнного стану заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Відповідно до п. 31 ч. 11 ст. 85 Конституції України та ст. 5 Закону України Про правовий режим воєнного стану Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні.

Законом України від 15 березня 2022 року №2119-IX Про затвердження Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні затверджено Указ Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX Про затвердження Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні затверджено Указ Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Законом України від 22 травня 2022 року №2263-IX Про затвердження Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні затверджено Указ Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Законом України від 15 серпня 2022 року №2500-IX «Про затвердження Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні затверджено Указ Президента «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12 серпня 2022 року № 573/2022, яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, до 21 листопада 2022 року.

Законом України від 16 листопада 2022 року №2738-IX «Про затвердження Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні затверджено Указ Президента України від 7 листопада 2022 року № 757/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Законом України від 7 лютого 2023 року №2915-ІХ «Про затвердження Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні затверджено Указ Президента України від 6 лютого 2023 року № 58/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Законом України від 2 травня 2023 року №3057-ІХ «Про затвердження Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні затверджено Указ Президента України від 1 травня 2023 року № 254/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 №64 Про введення воєнного стану в Україні та №69 Про загальну мобілізацію, Кабінетом Міністрів України 28 лютого 2022 року прийнята постанова № 168, пунктом 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми є Підтримка, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 грн щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Отже, з 24 лютого 2022 року у військовослужбовців Збройних Сил України, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, виникло право на отримання додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Підставою для нарахування та виплати такої винагороди є відповідний наказ командира.

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 грн, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Ця постанова набрала чинності з моменту опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Постановами Кабінету Міністрів України № 350 від 22 березня 2022 року, № 754 від 01 липня 2022 року, № 1066 від 27 вересня 2022 року, № 1146 від 08 жовтня 2022 року, № 43 від 20 січня 2023 року до вказаної постанови № 168 від 28 лютого 2022 року були внесені відповідні зміни та доповнення.

Згідно з п. 2 Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року постановлено військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Відповідно до п. 5, 8 наказу Міністерства оборони України від 07 березня 2022 року №248/1298 виплата додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн або 30 000 грн здійснюється на підставі наказів командирів військових частин. В наказах про виплату додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень або 30000 гривень за місяць обов`язково зазначаються підстави для його виконання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо (зразок наведено в додатку № 2 до Рішення).

У період дії воєнного стану, військовослужбовцям які отримали поранення (контузію, травми, каліцтва), пов`язані із захистом Батьківщини, додаткову винагороду виплачувати у розмірі 100000 гривень за весь час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

У п. 5 Додатку 2 до наказу Міністерства оборони України від 07 березня 2022 року № 248/1298 зазначено, що виплата додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень військовослужбовцям, які отримали поранення (контузію, травми, каліцтва), відповідно до додатку 4, в якому зазначається військове звання, прізвище та ініціали, дата отримання поранення (контузію, травми, каліцтва), та наказ командира військової частини про вибуття на лікування.

У період: з 12 червня 2022 року по 29 червня 2022 року; з 05 липня 2022 року по 11 липня 2022 року; з 28 липня 2022 року по 23 серпня 2022 року; з 23 вересня 2022 року по 04 жовтня 2022 року; з 04 листопада 2022 року по 02 грудня 2023 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я.

Так, у період з 12 липня 2022 року по 10 серпня 2022 року; з 24 серпня 2022 року по 22 вересня 2022 року; з 05 жовтня 2022 року по 03 листопада 2022 року ОСОБА_1 перебував у відпустках для лікування після тяжкого поранення (контузія, травма, каліцтво) за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії, що пов`язане із захистом Батьківщини, оскільки отримане у період безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

З урахуванням зазначеного, оскільки позивач перебував у відпустках для лікування після тяжкого поранення (контузія, травма, каліцтво) за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії, що пов`язане із захистом Батьківщини, оскільки отримане у період безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, тому він мав право на виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 грн пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом) у вказаний період.

Суд також враховує, що факт перебування позивача на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та його перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення (контузії, травми, каліцтва) за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з безпосередньою участю у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, що підтверджується наданими до суду доказами.

При цьому, під час розгляду справи відповідач не надав до суду доказів та не вказав аргументованих доводів щодо підстав невиплати позивачу додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі до 100 000 грн за липень, серпень, вересень, жовтень, листопад та грудень 2022 року пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом).

При прийнятті рішення суд враховує, що бездіяльність - це не вчинення у встановлений законом строк дії, яку суб`єкт владних повноважень повинен вчинити, та в даному випадку вказана бездіяльність стосується саме нарахування та виплати додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі до 100 000 грн за липень, серпень, вересень, жовтень, листопад та грудень 2022 року пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом).

Відповідно до п. п. 3, 4, 10 ч. 2 ст. 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправним та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо звернення позивача, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, суд доходить висновку, що в даному випадку, слід задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 шляхом:

визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у відповідності до пункту першого постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" в період з липня 2022 року по 11 грудня 2022 року пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом);

зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у відповідності до пункту першого постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за період з липня 2022 року по 11 грудня 2022 року пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом).

Позовні вимоги що стосуються нарахування та виплатити додаткової винагороди у відповідності до пункту першого постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за період травень-червень 2022 року задоволенню не підлягають, оскільки із наданої суду довідки про нараховане грошове забезпечення позивача за період з 12 травня 2022 року по 11 грудня 2022 року від 17 червня 2023 року №910, вбачається, що ОСОБА_1 було нараховано відповідну додаткову винагороду за травень-червень 2022 року.

Посилання позивача на те, що він фактично проходив службу до 17 грудня 2022 року, а не до 11 грудня 2022 року суд вважає необґрунтованими, оскільки в матеріалах справи наявна копія витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11 грудня 2022 року №346, у якому вказано, що солдата ОСОБА_1 , звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 04 грудня 2022 року №241-РС у відставку, з 11 грудня 2022 року виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, а з продовольчого забезпечення з 12 грудня 2022 року.

Доказів оскарження даного наказу у судовому порядку суду не надано.

Щодо виплати позивачу додаткової винагороди за період з 01 по 11 грудня 2022 року із розрахунку 100 000, 00 грн. у зв`язку з тим, що, на думку позивача, він приймав безпосередньо участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, суд зазначає наступне.

Судом встановлено та підтверджено довідкою про участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій і Луганській областях, забезпечення їх здійснення №3358 від 22 листопада 2022 року, ОСОБА_1 з 12 травня 2022 року по 13 липня 2022 року, з 13 липня 22 року по теперішній час безпосередньо приймав (приймає) участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпечення її здійснення у м. Бахмут Донецької області.

У копії витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11 грудня 2022 року №346, вказано, що солдата ОСОБА_1 , звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 04 грудня 2022 року №241-РС у відставку, з 11 грудня 2022 року виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, а з продовольчого забезпечення з 12 грудня 2022 року.

Крім того, у наказі зазначено про виплату винагороди за безпосередню участь за період служби з 01 по 11 грудня 2022 року в розрахунку 30 000 гривень на місяць відповідно до залучення особового складу до сил та засобів здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій і Луганській областях згідно постанови КМУ від 28 лютого 2022 року №168.

Тобто, сума винагороди за безпосередню участь у період служби з 01 по 11 грудня 2022 року у розмірі 30000 грн на місяць встановлена у наказі військової частини НОМЕР_1 від 11 грудня 2022 року, доказів оскарження даного наказу у судовому порядку суду не надано.

Якщо позивач не погоджується із сумою, визначеною у вказаному вище наказі, він має право оскаржити його у судовому порядку.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи, суд приходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні, оскільки позивач звільнений від його сплати.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 257-262, 291 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_2 , адреса листування: АДРЕСА_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_8 , місцезнаходження: АДРЕСА_4 ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у відповідності до пункту першого постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" в період з липня 2022 року по 11 грудня 2022 року пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом).

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у відповідності до пункту першого постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за період з липня 2022 року по 11 грудня 2022 року пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом).

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення прийнято в нарадчій кімнаті в порядку спрощеного позовного провадження 07 липня 2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Повідомити сторін, що заяви по суті справи, заяви з процесуальних питань, клопотання, пояснення, додаткові письмові докази, висновки експертів, можуть бути ними подані в електронному вигляді на електронну пошту суду або через особистий кабінет в системі Електронний суд.

Направлення даного рішення суду здійснювати шляхом електронного листування на електронні адреси учасників справи.

Інформацію щодо роботи суду можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://adm.dn.court.gov.ua.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя А.С. Зеленов