Справа № 540/374/22
Суддя: Левчук О.А.
Дата ухвалення: 2023-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 540/374/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2023 року Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Левчук О.А.,

за участю секретаря Гур`євої К.І.

представника позивача Єленич О.В.

представника відповідача Литвинчук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Деметра-Трейд до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до суду та просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 15.12.2021 року № 2 про зменшення розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 1189868 грн., від 15.12.2021 року № 2 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість в сумі 2082745,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі не було підстав для проведення перевірки, оскільки на запити податкового органу були надані запитувані документи та пояснення. Надані документи в повній мірі підтверджують фактичні господарські операції, однак неістотні недоліки в документах не можуть слугувати підставою для висновків про нереальність таких операцій. ТОВ Деметра-Трейд не має жодного відношення до контрагентів контрагента, в тому числі до фігурантів кримінальних справ. Посилання податкового органу на інформацію з системи «Гарпун» не свідчить про допущення будь-яких порушень, оскільки вказана система використовується щодо відомостей про транспортні засоби, що розшукуються у рамках кримінального, виконавчого проваджень, проваджень у справах про адміністративні правопорушення, оперативно-розшукової діяльності, а також за ухвалою слідчого судді, суду. Висновки акту не відповідають фактичним обставинам та зроблені на підставі службової інформації, яка не є достатньою для визнання угод нікчемними, без проведення відповідної діяльності суб`єкта щодо якого вона складена. При цьому, податкове законодавство не ставить право платника на податковий кредит та на формування витрат в залежності від того, за рахунок яких ресурсів (власних або залучених) здійснюється поставка товару. Сама по собі відсутність матеріальних чи трудових ресурсів не є безумовним свідченням нереальності господарських операцій. Зазначені в акті обставини не є підставою для позбавлення ТОВ Деметра-Трейд права на податковий кредит з ПДВ, коли останній виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого права та має всі необхідні підтвердження своїх витрат та податкового кредиту. Висновки акту перевірки щодо недотримання позивачем норм ПКУ не відповідають дійсності та носять характер припущень. Позиція відповідача побудована на дослідженні недоліків контрагентів, що суперечить принципу індивідуальної відповідальності.

Представником відповідача Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі до суду надано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просив суд відмовити в задоволенні позову та який за своїм змістом відповідає акту перевірки. Крім того, представник відповідача зазначив, що документи мають силу первинних документів лише у разі фактичного здійснення господарських операцій. Наслідки для податкового обліку створюють лише фактичний рух активів, що є обовязковою умовою для формування витрат та податкового кредиту. Сукупність наведених в акті обставин підтверджує правомірність позиції податкового орагну, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Представником позивача до суду надано відповідь на відзив, в якій представник позивача вказав, що всі заперечення у відзиві проти аргументів, яким позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, дублюють зміст акту перевірки та зводяться до аналізу й критики документів та інформації, які взагалі не мають безпосереднього відношення до позивача, а стосуються виключно процедури й порядку господарювання, звітування контрагентів позивача - ТОВ «Завод біодобрив «Тривко», ПП «Лібор Трейд», ТОВ «Вест Стандарт ЮА» та процедури й порядку господарювання, звітування контрагентів ТОВ «Завод біодобрив «Тривко», ПП «Лібор Трейд», ТОВ «Вест Стандарт ЮА» по ланцюгу. З акту слідує, що ані зустрічної, ані будь-якої іншої перевірки ТОВ «Завод біодобрив «Тривко», ПП «Лібор Трейд», ТОВ «Вест Стандарт ЮА» по взаємовідносинам з ТОВ «Деметра-Трейд» не проводилося. Разом з тим, ТОВ «Деметра-Трейд» по кожному контрагенту відповідачу і до суду було надано повний перелік первинних документів, що підтверджує здійснення господарських операції (договори, видаткові накладні, ТТН, податкові накладні, платіжні доручення). Висновки відповідача ґрунтуються на податковій інформації відносно контрагентів позивача, а не на аналізі суті та наслідків господарських операцій, які мали місце у перевіряємому періоді, що, в свою чергу, не є безумовною підставою для висновків про відсутність фактичного виконання спірних господарських операцій за умови наявності первинних документів, які спростовують такі доводи. Придбані у ТОВ «Завод біодобрив «Тривко», ПП «Лібор Трейд», ТОВ «Вест Стандарт ЮА» товари виходячи з видів діяльності підприємства в галузі сільського господарства дійсно були придбані для обслуговування наявної матеріально-технічної бази ТОВ «Деметра-Трейд» та здійснення сільськогосподарських робіт на земельних ділянках. Операції з придбання товарів за період зазначений в акті перевірки спричинили реальні зміни майнового стану платника податків ТОВ «ДеметраТрейд», що підтверджено первинними документами, фінансовою та податковою звітністю.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 26 січня 2022 року відкрито провадження по справі № 540/374/22 та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 з 5:30 24 лютого 2022 року введений воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації .

Розпорядженням Верховного Суду від 18.03.2022 року № 11/0/9-22, відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України Про судоустрій і статус суддів, змінено територіальну підсудність судових справ Херсонського окружного адміністративного суду та визначено суд, якому визначається територіальна підсудність справ - Одеський окружний адміністративний суд.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 02 березня 2023 року адміністративну справу № 540/374/22 в електронному вигляді передано головуючому судді Левчук О.А.

Ухвалою суду від 07 березня 2023 року прийнято справу до провадження та призначено по справі відкрито загальне позовне провадження.

Ухвалою суду від 28 березня 2023 року призначено розгляд справи в режимі відеоконференції поза межами суду за допомогою системи відеоконференцзв`язку.

Ухвалою суду від 04 квітня 2023 року, занесеною до протоколу судового засідання, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою суду від 31 травня 2022 року, занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 19 червня 2022 року, занесеною до протоколу судового засідання, відмовлено у задоволенні клопотання про виклик та допит свідка.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, просив суд відмовити в задоволенні позовної заяви.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, суд встановив наступне.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 24.04.2014 року проведено державну реєстрацію товариства з обмеженою відповідальністю Деметра-Трейд ().

08 вересня 2021 року Головним управління ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі видано наказ про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ Деметра-Трейд, з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинах з контрагентами-постачальниками ТОВ «Завод біодобрив «Тривко» за грудень 2020 року, березень 2021 року та червень 2021 року, ПП «Лібор Трейд» за грудень 2020 року, що відображені у податковій звітності з ПДВ за грудень 2020 року та січень 2021 року, ТОВ «Вест Стандарт ЮА» за грудень 2020 року, подальшого використання (реалізації, списання) придбаного товару, відображення здійснених фінансово-господарських операцій у податковій звітності (а.с. 35-36 т. 1).

За результатами проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ Деметра-Трейд складено акт № 3859/21-22-07-02/39193089 від 06.10.2021 року, в якому зазначено про встановлення порушень ст. 3 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 44.1 ст. 44, пп. 198.1 п. 198.2 п. 198.3 п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 п. 200.4 ст. 200 ПКУ, в результаті чого завищено від`ємне значення, що враховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 Декларації) на загальну суму 1189868 грн., у тому числі по періодам: січень 2021 року на суму 1188668 грн., березень 2021 року на суму 600 грн., червень 2021 року на суму 600 грн.; п. 44.1 ст. 44, п. 198.1 п. 198.2 п. 198.3 п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 п. 200.2 ст. 200 ПКУ в результаті чого завищено податок на додану вартість на суму 1666196 грн. за грудень 2020 року (а.с. 38-119 т. 1).

15 грудня 2021 року Головним управління ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі винесено податкове повідомлення-рішення № 2, яким ТОВ Деметра-Трейд зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 1189868 грн. та податкове повідомлення-рішення № 2, яким ТОВ Деметра-Трейд збільшено суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість в сумі 2082745,00 грн. (а.с. 129-132 т. 1).

Згідно п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи. Види документальних перевірок, порядок планування, проведення та оформлення їх результатів, що проводяться контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.2 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, встановлюються Митним кодексом України.

Згідно п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Відповідно до пп. 78.1.1, 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України (в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту; виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Згідно п. 86.1 ст. 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка. Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати. Акт перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати. Матеріали перевірки - це: акт (довідка) перевірки з інформативними додатками, які є його невід`ємною частиною; заперечення, надані платником податків до акта (довідки) перевірки (у разі їх наявності на час розгляду); пояснення та їх документальне підтвердження, які надані платником податків відповідно до підпункту 16.1.15 пункту 16.1 статті 16 та відповідно до абзацу другого підпункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 розділу I цього Кодексу. Порядок оформлення результатів перевірок, що проводяться контролюючими органами, визначеними підпунктом 41.1.2 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, та надання заперечень до них визначається Митним кодексом України.

Відповідно до п. 185.1 ст. 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом. З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.

Згідно п. 188.1 ст. 188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів). При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення; електричної енергії, ціна на яку склалася на ринку електричної енергії. До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних від простроченої суми та інфляційні витрати, відшкодування шкоди, у тому числі відшкодування упущеної вигоди за рішеннями міжнародних комерційних та інвестиційних арбітражів або іноземних судів, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов`язань. До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку. У випадках, передбачених статтею 189 цього Кодексу, база оподаткування визначається з урахуванням положень статті 189 цього Кодексу.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Пунктом 198.2 ст. 198 ПК України передбачено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг. Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. Датою збільшення податкового кредиту орендаря (лізингоотримувача) для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичного отримання об`єкта фінансового лізингу таким орендарем. Датою віднесення сум до податкового кредиту замовника з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами). Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

Згідно п 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування. Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних. Платники податку, які застосовують касовий метод податкового обліку, суми податку, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, та не включені до податкового кредиту протягом періоду 1095 календарних днів з дати складення таких податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних у зв`язку з відсутністю фактів списання коштів з банківського рахунку (видачі з каси) платника податку або надання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) йому товарів/послуг, мають право на включення таких сум до податкового кредиту у звітному податковому періоді, в якому відбулося списання коштів з банківського рахунку (видачі з каси) платника податку або надання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) йому товарів/послуг, але не пізніше ніж через 60 календарних днів з дати такого списання, надання інших видів компенсацій.

Пунктом 201.11 ст. 201 ПК України передбачено, що підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту без отримання податкової накладної, також є: а) транспортний квиток, готельний рахунок або рахунок, який виставляється платнику податку за послуги зв`язку, інші послуги, вартість яких визначається за показниками приладів обліку, що містять загальну суму платежу, суму податку та податковий номер продавця, крім тих, форма яких встановлена міжнародними стандартами; б) касові чеки, які містять суму отриманих товарів/послуг, загальну суму нарахованого податку (з визначенням фіскального номера та податкового номера постачальника). При цьому з метою такого нарахування загальна сума отриманих товарів/послуг не може перевищувати 200 гривень за день (без урахування податку). У разі використання платниками для розрахунків із споживачами реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій касовий чек повинен містити дані про загальну суму коштів, що підлягає сплаті покупцем з урахуванням податку, та суму цього податку, що сплачується у складі загальної суми. Порядок обчислення та накопичення реєстраторами розрахункових операцій та фіскальним сервером контролюючого органу сум податку встановлює Кабінет Міністрів України; в) бухгалтерська довідка, складена відповідно до пункту 36 підрозділу 2 розділу ХХ цього Кодексу; г) податкова накладна, складена платником податку відповідно до пункту 208.2 статті 208 цього Кодексу та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Так, порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської та іншої звітності, що ґрунтується на даних бухгалтерського обліку, підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету (надалі - установи), регулюється Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за № 168/704 (в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) (далі - Положення).

Відповідно до п.п. 2.1, 2.2, п. 2 Положення, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі первинні документи).

Згідно п.п. 2.4, 2.5, 2.13, 2.14 п. 2 вказаного Положення, первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо. Документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою. Електронний підпис накладається відповідно до законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Використання при оформленні первинних документів факсимільного відтворення підпису допускається у порядку, встановленому законом, іншими актами цивільного законодавства. Повноваження на здійснення господарської операції особи, яка діє в інтересах юридичної особи або фізичної особи - підприємця одержує основні засоби, запаси, нематеріальні активи, грошові документи, цінні папери та інші товарно-матеріальні цінності згідно з договором, підтверджуються відповідно до законодавства. Такі повноваження можуть бути підтверджені, зокрема, письмовим договором, довіреністю, актом органу юридичної особи тощо.

Керівник підприємства, установи забезпечує фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій, що були проведені, у первинних документах та виконання всіма підрозділами, службами і працівниками правомірних вимог головного бухгалтера або особи, на яку покладено ведення бухгалтерського обліку підприємства, щодо порядку оформлення та подання для обліку відомостей і документів. Керівником підприємства, установи затверджується перелік осіб, які мають право давати дозвіл (підписувати первинні документи) на здійснення господарської операції, пов`язаної з відпуском (витрачанням) грошових коштів і документів, товарно-матеріальних цінностей, нематеріальних активів та іншого майна. Кількість осіб, які мають право підписувати документи на здійснення операцій з видачі особливо дефіцитних товарів і цінностей, бланків суворої звітності, повинно бути обмежено.

Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці первинні документи.

Зі змісту акту перевірки № 3859/21-22-07-02/39193089 від 06.10.2021 року, складеного за результатами перевірки ТОВ Деметра-Трейд, вбачається, що посадовими особами Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі встановлено, що ТОВ Деметра-Трейд мало господарські операції ТОВ «Завод біодобрив «Тривко», ПП «Лібор Трейд»,ТОВ «Вест Стандарт ЮА».

В акті зазначено, що перевірка правомірності відображення в податкові звітності господарських операцій відносно ТОВ Деметра-Трейд з контрагентом постачальником ТОВ «Завод біодобрив «Тривко» на суму ПДВ 895219 грн., з документування придбання добавки органічної у кількості 14,9 м.куб. та послуг зі зберігання, у т.ч. за грудень 2020 року 894019 грн., березень 2021 року 600 грн. та червень 2021 року 600 грн. у видаткові накладній від 29.12.2020 № 310 зазначено договір від 29.12.2020 № 2912-1. Місцем складання видаткової накладної зазначено неповну адресу та відсутнє прізвище особи, яка отримувала товар, графу за довіреністю не заповнено. Сертифікат якості на добавку органічну та технічні умови не надано. Згідно податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН задокументовано придбання добавки органічної по взаємовідносинам з ТОВ «Завод біодобрив «Тривко» за грудень 2020 року, але з наданих документів відсутня інформація про походження добавки органічної, складу та норм застосування, умов та строку зберігання. Директор ТОВ Деметра-Трейд не надав пояснень щодо мети придбання та планів щодо подальшого використання добавки органічної. Договором зберігання не передбачено пункту щодо температурного режиму зберігання товару, зважаючи на те, що добавка є рідиною та фактично повинна була зберігатися на протязі зимового періоду. Приміщення для зберігання органічної добавки знаходиться за адресою: Запорізька область Василівський район с. Приморське, вул. Східна, 188 будівля корівника площею 1780 кв. м.,згідно договору оренди укладеного між ТОВ «Завод біодобрив «Тривко» та ТОВ «Колос Злата», яке є фігурантом справ щодо причетності до діяльності транзитно-конвертаційного центру. В ході дослідження щодо реальної можливості пакування товару, а саме згідно зареєстрованих в ЄРПН ПН на адресу ТОВ «Завод біодобрив «Тривко» відображено інформацію щодо придбання товару від ТОВ «Бочки СК», однак дослідження по ланцюгу постачання свідчить про перевищення кількості реалізованих Євро кубів 1000 л/б над кількістю фактично придбаних підприємством за період реєстрації ТОВ «Бочки СК», за ланкою від ПАТ «ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ ІМ Ф.Е.ДЗЕРЖИНСЬКОГО», ТОВ «ПРОМИСЛОВО-КОМЕРЦІЙНА ФІРМА «МОЛДІНГ». Крім того, на запит контролюючого органу від управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУ НП отримано інформацію, що за даними обліку системи «ГАРПУН» щодо пересування транспортних засобів та причепів по території Україні за липень 2020 року не встановлено руху за маршрутом з Запорізької області с. Приморське та по території Херсонської області до Каховського району с. Зелений Під, щодо автомобіля з причепом, який вказано в ТТН. Таким чином, посадові особи Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі дійшли висновку, що ТОВ Деметра-Трейд завищено суму податкового кредиту від постачальника ТОВ «Завод біодобрив «Тривко» на загальну суму ПДВ 895219 грн. з документування придбання добавки органічної у кількості 14,9 м.куб. та послуг зі зберігання у т.ч. за грудень 2020 року 894019 грн., березень 2021 року 600 грн. та червень 2021 року 600 грн.

Також, в акті № 3859/21-22-07-02/39193089 від 06.10.2021 року вказано, що відбулась перевірка правомірності відображення в податковій звітності господарських відносин ТОВ Деметра-Трейд з контрагентом постачальником ПП «ЛІБОР ТРЕЙД» з документування добавки органічної за грудень 2020 року на суму ПДВ 880000 грн. в декларації за грудень 2020 року та на суму ПДВ 880000 грн. в декларації за січень 2021 року. Місцем складання видаткових накладних зазначено неповну адресу та відсутнє прізвище особи, яка отримувала товар, графу за довіреністю не заповнено. Перевіркою встановлено невідповідність даних бухгалтерського обліку та податкового обліку ТОВ Деметра-Трейд по задокументованим відносинам з контрагентом постачальником ПП «ЛІБОР ТРЕЙД» щодо постачання добавки органічної: за даним бухгалтерського обліку згідно картки рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» підприємством першими подіями відображено документування відносин; за даними податкового обліку відносин документувались: в декларації за грудень 2020 року на суму ПДВ 880000 грн. та в декларації за січень 2021 року на суму ПДВ 880000 грн. Таким чином, посадові особи Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі дійшли висновку, що ТОВ Деметра-Трейд завищено суму податкового кредиту від постачальника ПП «ЛІБОР ТРЕЙД» з документування придбання добавки органічної на загальну суму ПДВ 1760000 грн., у т.ч. за грудень 2020 року 880000 грн. та 880000 грн. з а січень 2021 року.

Крім того, в акті № 3859/21-22-07-02/39193089 від 06.10.2021 року вказано, що відбулась перевірка правомірності відображення в податкові звітності господарських відносин ТОВ Деметра-Трейд з контрагентом постачальником ТзОВ «Вест Стандарт ЮА» з документування придбання запасних частин за грудень 2020 на суму ПДВ 184715 грн. надані документи є дефектними, оскільки у видаткових накладних в графі «від постачальника» та «отримав» наявний лише підпис, не зазначено ПІБ. До перевірки надано ТТН, в якій в графі «пункт навантаження» зазначено адресу, за якою ТзОВ «Вест Стандарт ЮА» не знаходиться. ТзОВ «Вест Стандарт ЮА» не декларує отримання послуг з оренди нерухомого майна та не має власних та орендованих складських приміщень та матеріально-технічних можливості для здійснення розбору, зберігання та відвантаження запчастин. ТТН не містять печатку та не відміток про час прибуття та відправлення автомобіля із навантаження та розвантаження. ТОВ «Вест Стандарт ЮА» не здійснювало імпортування, придбання товарів у платників ПДВ та запчастин, які реалізовувались. Загальна кількість імпортованих транспортних засобів та обсяги реалізованих запасних частин не співвідноситься із наявними трудовими ресурсами ТОВ «Вест Стандарт ЮА». ТОВ Деметра-Трейд документально не доведено придбання від ТОВ «Вест Стандарт ЮА» запчастин, їх зберігання та використання в господарській діяльності. Таким чином, посадові особи Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі дійшли висновку, що ТОВ Деметра-Трейд завищено суму від`ємного значення зо зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за грудень 2020 року на суму 184715 грн.

Разом з тим судом встановлено, що 29 грудня 2020 року між ТОВ Деметра-Трейд (покупець) та ТОВ «Завод Біодобрив «Тривко» (продавець) укладено договір поставки № 2912-1, відповідно до якого постачальник зобов`язується в порядку та на умовах визначених договором, згідно узгодженої специфікації, поставити добавку органічну (Технічні умови: ТУ У 20.1-2:2017), а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах договору (а.с. 134-139 т. 1).

На підтвердження виконання договору № 2912-1 від 29 грудня 2020 року до суду надано копії договору (а.с. 134-139 т. 1), специфікації (а.с. 140 т. 1), видаткової накладної (а.с. 141 т. 1), рахунку на оплату (а.с. 142 т. 1), платіжних доручень (а.с. 143-144 т. 1), виписку по рахунку (а.с. 145 т. 1), схеми застосування добавки (а.с. 167-171 т. 1), податкові накладні (а.с. 178 т. 1)

29 грудня 2020 року ТОВ «Завод Біодобрив «Тривко» (зберігач) та ТОВ Деметра-Трейд (поклажлдавець) укладено договір зберігання № 2912-2-ЗБ, згідно якого поклажодавець передає зберігачу, а зберігач приймає на відповідальне зберігання та зобов`язується повернути поклажодавцю у схоронності добавку органічну (Технічні умови: ТУ У 20.1-2:2017) (а.с. 146-149 т. 1)

На підтвердження виконання договору № 2912-2-ЗБ від 29.12.2020 року до суду надано копії договору (а.с. 146-149 т. 1), акту прийому-передачі (а.с. 150, 158 т. 1), рахунку на оплату (а.с. 151, 157, 161 т. 1), акту надання послуг (а.с. 152, 155-156, 160 т. 1), обороти рахунку (а.с. 153-154 т. 1), товарно-транспортні накладні (а.с. 159 т. 1), акти звіряння (а.с. 162-166 т. 1), податкові накладні (а.с. 179-182 т. 1).

21 грудня 2020 року між ПП «ЛІБОР ТРЕЙД» (постачальник) та ТОВ Деметра-Трейд (покупець) укладено договір № 21/12/20-1, згідно якого постачальник зобов`язується в порядку та на умовах визначених договором, згідно узгодженої специфікації, поставити добавку органічну (Технічні умови: ТУ У 20.1-2:2017), а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах договору (а.с. 183-188 т. 1).

На підтвердження виконання договору № 21/12/20-1 від 21.12.2020 року до суду надано копії договору (а.с. 183-188 т. 1), додаткової угоди (а.с. 189 т. 1), специфікації (а.с. 190, 193 т. 1), видаткової накладної (а.с. 191, 194 т. 1), товарно-транспортні накладні (а.с. 192 т. 1), рахунку на оплату (а.с. 195 т. 1), платіжного доручення (а.с. 196 т. 1), податкову накладну (а.с. 206-207 т. 1)

22 грудня 2020 року між ПП «ЛІБОР ТРЕЙД» зберігач) та ТОВ Деметра-Трейд (поклажлдавець) укладено договір зберігання № 22/12/20-2-ЗБ, згідно якого поклажодавець передає зберігачу, а зберігач приймає на відповідальне зберігання та зобов`язується повернути поклажодавцю у схоронності добавку органічну (Технічні умови: ТУ У 20.1-2:2017) (а.с. 197-200 т. 1).

На підтвердження виконання договору № 22/12/20-2-ЗБ від 22.12.2020 року до суду надано копії договору (а.с. 197-200 т. 1), акту приймання-передачі (а.с. 201 т.1), рахунку на оплату (а.с. 202 т. 1), акту надання послуг (а.с. 203 т. 1), виписки по рахунку (а.с. 204-205 т. 1).

10 грудня 2020 року між ТОВ «ВЕСТ СТАНДАРТ ЮА» (продавець) та ТОВ Деметра-Трейд (покупець) укладено договір № 10/12/3, згідно якого продавець зобов`язується передати у власність покупця автозапчастини в асортименті, згідно видаткових товарних накладних, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його загальну вартість на умовах договору (а.с. 209-211 т. 1).

На підтвердження виконання договору № 10/12/3 від 10.12.2020 року суду надано копії договору (а.с. 209-211 т. 1), видаткової накладної (а.с. 212-215 т. 1), товарно-транспортні накладні (а.с. 216-217 т. 1), платіжного доручення (а.с. 221-222 т. 1), виписку з рахунку (а.с. 223-235 т. 1), акти списання товарів (а.с. 246, 248, 250 т. 1, а.с. 2, 4, 6, 8, 12 т. 1), лімітно-забірних карток на отримання запчастин (а.с. 247, 249 т. 1, а.с. 1, 3, 5, 7, 9, 13 т. 2), податкових накладних (а.с. 14-20 т. 2).

В той же час, в акті перевірки не спростовується факт того, що суми податку на додану вартість включені ТОВ Деметра-Трейд до складу податкового кредиту відповідних податкових періодів, відображені у реєстрах отриманих податкових накладних, та відповідають даним податкових декларацій з податку на додану вартість, а, отже, позивачем до податкового кредиту були віднесені лише витрати по сплаті податку, які підтверджені податковими накладними.

При цьому, суд також враховує те, що відповідачем не надано доказів визнання недійсними у судовому порядку договорів, укладених позивачем з його контрагентами. Виконання позивачем та його контрагентами зобов`язань за договорами підтверджується зібраними по справі доказами.

Відповідно до розділу 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997 року, товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу, а товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Відповідно до п. 11.1, 11.3., 11.4- 11.5, 11.7 Правил основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил. Товарно-транспортну накладну суб`єкт господарювання може оформлювати без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) Перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора. Сторони можуть внести до товарно-транспортної накладної будь-яку іншу інформацію, яку вони вважають необхідною. Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом виписує Замовник (вантажовідправник) у трьох примірниках. Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі примірники товарно-транспортної накладної підписом. Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її примірники. У разі використання товарно-транспортної накладної у паперовій формі перший примірник товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - водій (експедитор) передає вантажоодержувачу, третій примірник, засвідчений підписом вантажоодержувача, передається Перевізнику. Час прибуття (вибуття) автомобіля для завантаження і розвантаження Замовник зобов`язаний зазначати відповідно до пунктів пунктів 8.25, 8.26 глави 8 цих Правил.

При цьому, в наданих до суду товарно-транспортних накладних зазначені назви первізника, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням адреси, підписи відповідальних осіб та печатки.

Верховний Суд в постанові від 10 травня 2023 року по справі № 640/966/20 зазначив, що сама по собі наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки (недоліки) у їх оформленні не є підставою для висновку про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміна у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце (відбулися).

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 10.12.2021 року по справі № 560/300/19, від 24.05.2019 року по справі № 826/7423/16, від 04.06.2020 року по справі № 340/422/19.

Також, суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що від управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУ НП отримано інформацію, що за даними обліку системи «ГАРПУН» щодо пересування транспортних засобів та причепів по території Україні за липень 2020 року не встановлено руху за маршрутом з Запорізької області с. Приморське та по території Херсонської області до Каховського району с. Зелений Під, щодо автомобіля з причепом, який вказано в ТТН, оскільки підсистеми "Гарпун" (інформаційно-телекомунікаційної системи "Інформаційний портал Національної поліції України", призначена для обробки відомостей про транспортні засоби усіх типів (автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них ТЗ та мопеди) та номерні знаки ТЗ, що розшукуються у рамках кримінального, виконавчого проваджень, проваджень у справах про адміністративні правопорушення, оперативно-розшукової діяльності, а також за ухвалою слідчого судді, суду, та не призначена для використання органами державної фіскальної служби для підтвердження або спростування фактів надання послуг з перевезення у межах діяльності суб`єктів господарювання. Інформація про відсутність фіксації камерами відеоспостереження номерних знаків автомобілів спеціальною системою "Гарпун", не містить беззаперечно повної інформації щодо руху вказаних транспортних засобів між пунктами навантаження та розвантаження, оскільки докази покриття спеціальною системою Гарпун усіх доріг України і її безперебійної роботи відсутні.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 13.10.2020 року по справі № 0340/1408/19, від 10.11.2021 року по справі № 380/1552/20.

Посилання контролюючого органу на наявність недоліків у заповненні видаткових накладних (відсутня ідентифікація підписів осіб (прізвище, посада), що прийняли та відпустили товар, як на підставу для невизнання реальності господарських операцій, суд вважає неспроможними, оскільки, як вбачається з наданих до суду накладних вони містять всі обов`язкові реквізити, які дають змогу в повній мірі ідентифікувати учасників господарської операції та суть такої операції, а наявність підписів осіб від постачальника та отримувача товару без їх розшифровки не може свідчити про відсутність господарської операції, крім того, на всіх видаткових накладних наявні печатки як постачальника так і отримувача товару.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 05 листопада 2021 року по справі № 1.380.2019.006470.

Посилання відповідача в акті перевірки та у відзиві на позов, в обґрунтування висновків про порушення позивачем податкового законодавства, на інформацію, щодо того, що конрагенти позивача не мали змоги виконати роботи, у зв`язку з недостатніми трудовими ресурсами, акти не відображають здійснення господарських операцій та того, що неможливо підтвердити фактичне отримання робіт та послуг, суд вважає необґрунтованими, оскільки ці обставини не стосуються безпосередньо позивача ТОВ Деметра-Трейд. Податкова інформацію, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів позивача по ланцюгах постачання, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні КАС України. Крім того, така інформація сама по собі не доводить наявності податкових правопорушень на які посилається контролюючий орган. При цьому, інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів по ланцюгах постачання не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 27.03.2018 року по справі № 816/809/17, від 26.06.2018 року по справі № 826/3006/14, від 06.02.2018 року у справі № 821/589/17, від 03.10.2019 року по справі № 811/3223/14, від 16.04.2020 року по справі № 810/3443/18, від 30.09.2021 року по справі № 400/1986/19, від 17 січня 2023 року по справі № 160/5341/20.

Жодною нормою діючого законодавства не передбачено обов`язку платника податків контролювати сплату своїм контрагентом до бюджету податків та ведення ними бухгалтерського та податкового обліку.

Верховний Суд в постанові від 23 жовтня 2018 року по справі № 815/2946/13-а (№ К/9901/4496/18) зазначив, що чинне законодавство не ставить умовою дійсності правочинів, а також виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів у останніх. Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх податкових зобов`язань, адже поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань.

При цьому, відповідач не надав жодних доказів на підтвердження того, що позивач як платник податку, діяв без належної обачності й обережності і йому було відомо про можливі порушення, які допускав його контрагент або контрагенти контрагента, або що самостійною діловою метою здійснення господарських операцій з даними підприємством було одержання позивачем податкової вигоди.

Крім того, відповідачем не надано жодних належних доказів на підтвердження фактичної відсутності у контрагентів позивача об`єктивної неможливості здійснення господарської діяльності з надання послуг (поставки товарів), адже у комерційній діяльності виконання поставок товарів (надання послуг) не завжди вимагає наявності власних основних засобів, значної кількості персоналу, оскільки наявна можливість укладення договорів оренди, найму тощо.

Верховний Суд в постанові від 04 жовтня 2022 року по справі № 803/695/18 вказав, що непідтвердження операцій за ланцюгом постачання, податкова інформація про порушення податкової дисципліни, допущені контрагентом платника податків або третіми особами у відносинах з контрагентом, не є свідченням нереальності господарських операцій, за умови їх підтвердження належними і допустимими первинними документами, як підставами формування бухгалтерського обліку. Податковий орган наділений такою сукупністю повноважень, належна реалізація яких надає можливість виявити податкові правопорушення, допущені контрагентом при здійсненні своєї господарської діяльності, та притягнути саме його до відповідальності, що охоплюється принципом індивідуальної відповідальності платника податків.

В постанові від 14 грудня 2022 року по справі № 540/927/20 Верховний Суд зазначив, що сама по собі наявність або відсутність у контрагентів основних фондів, певної кількості персоналу, не можуть являтися вичерпними ознаками неправомірності вчиненої господарської операції, якщо з інших даних вбачається фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків, у зв`язку з його господарською діяльністю. Укладення договору не є єдиним способом залучення фізичних осіб до вчинення необхідних дій в процесі виконання поставки; податкове законодавство не ставить право платника на податковий кредит в залежності від того, за рахунок яких ресурсів (власних або залучених) здійснюється поставка товарів (робіт, послуг) постачальником. При цьому залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу).

Разом з тим, відповідачем, суб`єктом владних повноважень, не наведено доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені документами, а також не надано доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі. Також, не подано відповідачем доказів на підтвердження недобросовісності позивача як платника податку на додану вартість або можливої фіктивності його постачальника, як-от: судових рішень, вироків, не наведено доводів щодо здійснення позивачем операцій за відсутності розумних економічних причин (ділової мети) та наміру одержати економічний ефект тощо.

Статтею 61 Конституції України встановлено, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Посилання контролюючого органу на кримінальні провадження, в яких фігурують контрагенти контрагентів позивача, суд вважає неспроможними, оскільки вказані аргументи не містять у собі встановлених обставин, які б свідчили про невиконання контрагентами своїх договірних зобов`язань саме по господарських відносинах з позивачем або обставин, які б свідчили про фіктивність (нереальність) господарських операцій безпосередньо між ТОВ Деметра-Трейд та вказаними суб`єктами.

З акту перевірки № 3859/21-22-07-02/39193089 від 06.10.2021 року та матеріалів справи вбачається, що контрагенти позивача були зареєстровані у встановленому порядку, не були виключені з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, перебували на обліку в органах державної податкової служби та були зареєстровані платниками податку на додану вартість.

Поняття "добросовісний платник", яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його контрагента правил оподаткування, а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентами податкових зобов`язань.

Так, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 03 квітня 2018 року по справі № 820/13380/13-а, від 17 квітня 2018 року по справі № 808/1543/17, від 24 квітня 2018 року по справі № 813/8500/13, від 09 червня 2021 року по справі № 802/1973/18-а, від 17 листопада 2020 року по справі № 816/5040/14, від 20 грудня 2022 року по справі № 2а-12167/11/2670, від 12 січня 2023 року по справі № 640/7945/20, від 12 квітня 2023 року по справі № 820/281/13-а, від 31 травня 2023 року по справі № 808/325/17, від 19 червня 2023 року по справі № 813/4501/13-а.

Також, суд не приймає до уваги посилання відповідача, суб`єкта владних повноважень, на інформацію щодо контрагентів позивача, яка міститься в АІС «Податковий блок» та податкову інформацію зібрану щодо контрагентів-постачальників, оскільки внесені відомості баз даних податкового органу є одним із заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на відповідача функцій та завдань, а висновки, викладені в податковій інформації, є відображенням дій працівників податкових органів і самі по собі не породжують правових наслідків для платника податків.

Вказана позиція викладена в постановах Верховного Суду від 21 лютого 2018 року по справі № 804/7470/16, від 07 червня 2022 року по справі № 620/1655/20.

Верховний Суд в постанові від 27 лютого 2018 року по справі № 811/2154/13-а (№ К/9901/2923/18) зазначив, що будь - яке автоматизоване співставлення, чи дані отримані з автоматизованих систем контролюючого органу не є належними доказами в розумінні процесуального Закону, оскільки, автоматизоване співставлення, зокрема задекларованих податкових зобов`язань та податкового кредиту, не віднесено до засобів перевірки правильності та повноти визначення таких податкових зобов`язань, а тому здобуті таким чином докази не можуть визнаватись належними.

При цьому, ступінь деталізації опису господарської операції у первинному документі законодавством не встановлена. Умовою документального підтвердження операції є можливість на підставі наявних документів зробити висновок про те, що витрати фактично понесені. При цьому, виходячи зі специфіки послуги як предмета господарської операції, звіт/акт з переліком фактично наданих послуг за напрямами, вказаними в договорах, також може бути достатнім доказом, що підтверджує факт виконання такої господарської операції. Відсутність максимальної деталізації виду наданих послуг не перешкоджає прийняттю цих документів до обліку та не є свідченням відсутності виконаних господарських операцій.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 15 квітня 2020 року по справі № 826/13929/17, від 28 листопада 2018 року по справі № 809/2161/14, від 15 квітня 2020 року по справі № 826/13929/17, від 21 січня 2021 року по справі № 820/4411/16.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно ч. 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

При цьому, з матеріалів справи та акту перевірки вбачається, що ТОВ Деметра-Трейд за результатами здійснення господарської діяльності з ТОВ «Завод біодобрив «Тривко», ПП «Лібор Трейд»,ТОВ «Вест Стандарт ЮА» складено податкові накладні, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних. Таким чином, відповідачем, суб`єктом владних повноважень, не спростовано виконання позивачем, ТОВ Деметра-Трейд, вимог законодавства щодо формування податкового кредиту.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що щодо контрагента ТОВ Деметра-Трейд, а саме ТОВ «Вест Стандарт ЮА» було винесенно рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, оскільки таке рішення не стосують безпосередньо позивача, ТОВ Деметра-Трейд.

Крім того, рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 24.03.2021 року по справі № 140/762/21, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2021 року, визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС у Волинській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 18.12.2020 №100524 про внесення Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ СТАНДАРТ ЮА» до переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості відповідно до пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податків; зобов`язано Головне управління ДПС у Волинській області виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ СТАНДАРТ ЮА» з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Так, у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява № 3991/03) Європейський Суд з прав людини у своєму рішення від 22.01.2009 зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов`язань зі сплати податку і в результаті сплачувати податок на додану вартість вдруге, а також сплачувати пеню. На думку Суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватись між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту прав власності.

Розглядаючи справу "Інтерспав" проти України про порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, Європейський суд з прав людини висловив свою думку, яка полягає в наступному: "коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною компанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування ПДВ за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань".

За таких підстав, суд дійшов висновку що податкові повідомлення-рішення від 15.12.2021 року № 2, від 15.12.2021 року № 2 Головним управління ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі прийнято необґрунтовано та без урахування всіх обставин, що мали значення для його прийняття, а тому підлягають скасуванню.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, суд вважає, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, з Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі за рахунок його бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю Деметра-Трейд слід стягнути судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 24810,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 12, 77, 90, 132, 139, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю Деметра-Трейд (, адреса місцезнаходження: 74853, Херсонська область, Каховський район, с. Зелений Під, вул. Південна, 8Д) до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі (, адреса місцезнаходження: 73022, м. Херсон, пр.-т Ушакова, 75) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі від 15.12.2021 року № 2, від 15.12.2021 року № 2.

Стягнути з Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі (, адреса місцезнаходження: 73022, м. Херсон, пр.-т Ушакова, 75) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю Деметра-Трейд (, адреса місцезнаходження: 74853, Херсонська область, Каховський район, с. Зелений Під, вул. Південна, 8Д) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 24810,00 грн. (двадцять чотири тисячі вісімсот десять гривень 00 копійок).

Рішення може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 255 КАС України.

Повний текст рішення складено та підписано 07 липня 2023 року.

Суддя О.А. Левчук