Справа № 400/4848/22
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2023-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2023 р.м. ОдесаСправа № 400/4848/22

Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т.О.

Місце та час укладення судового рішення «--:--», м. Миколаїв

Повний текст судового рішення складений 02.03.2023р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Єщенка О.В., Яковлева О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 березня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

31.10.2023р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу №497 від 02.09.2022р. в частині притягнення його до дисциплінарної відповідальності із накладенням дисциплінарного стягнення сувора догана за відмову нести військову службу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивача протиправно притягнуто до дисциплінарної відповідальності, оскільки при виданні наказу командиром не було в повній мірі досліджено всі факти нібито вчиненого правопорушення, завзято розцінене дії позивача та ситуації, що передували виданню наказу.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 02.03.2023р. в задоволені позову відмовлено, оскільки матеріалами службового розслідування доведено наявність дисциплінарного проступку у діях позивача, а саме порушення військової дисципліни, що полягає у недотриманні норм Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та Присяги, а саме небажанні проходити військову службу.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм матеріального, процесуального права, позивач подав апеляційну скаргу в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Апелянт зазначає, що він не відмовлявся нести військову службу, а в силу ситуації, яка склалася між військовослужбовцями та безпосереднім керівним складом, він не міг в подальшому виконувати бойові завдання командира підрозділу, оскільки останній своїми діями вселив недовіру до власної компетентності і готовності в подальшому бути впевненим в його командуванні та адекватності відданих наказів під час виконання бойових дій.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 18.03.2022р. №63 ОСОБА_1 з 18.03.2022р. призначено солдатом запасної роти військової частини НОМЕР_1 та з 17.03.2022р. зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення./а.с.80/

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.07.2022р. №168 ОСОБА_1 призначено старшим стрільцем окремої піхотної бригади корпусу резерву Сухопутних військ Збройних Сил України. /а.с.79/

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.12.2022р. №321 ОСОБА_1 призначено старшим стрільцем окремої механізованої Степової бригади Корпусу резерву Сухопутних військ Збройних Сил України. /а.с.81/

20.08.2022р. головним сержантом піхотного батальйону ОСОБА_2 було подано рапорт про відмову, зокрема, солдата ОСОБА_1 нести військову службу в підрозділі з 26.07.2022р.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 29.08.2022р. №625 призначено службове розслідування за фактом відмови військовослужбовців піхотного батальйону нести військову службу.

Актом службового розслідування від 02.09.2022р. старшому стрільцю піхотного батальйону солдату ОСОБА_1 рекомендовано за відкриту відмову від виконання обов`язків військової служби оголосити дисциплінарне стягнення «сувора догана». /а.с.62-68/

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 02.09.2022р. №497 про результати службового розслідування за фактом відмови військовослужбовців піхотного батальйону нести військову службу, встановлено, що солдат ОСОБА_1 відмовився з 26.07.2022р. від несення військової служби у піхотній роті піхотного батальйону, а отже відмовився й від виконання бойових наказів (розпоряджень) командира військової частини НОМЕР_1 в умовах воєнного стану. Отже, за відкриту відмову від виконання обов`язків військової служби старшому стрільцю піхотного батальйону солдату ОСОБА_1 оголошено дисциплінарне стягнення «сувора догана». /а.с.82-83/

Не погоджуючись з наказом про накладення дисциплінарного стягнення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Процедура проведення службового розслідування деталізована у нормах Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 21.11.2017р. №608 (надалі - Порядок №608).

За визначенням п.2 розділу І Порядку №608 службове розслідування - комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.

Підстави, порядок призначення і проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України, які допустили правопорушення (порушення військової дисципліни та громадського порядку) визначено Інструкцією про порядок про-ведення службового розслідування у Збройних силах України, яка затверджена Наказом Міністра оборони України від 21.11.2017р. № 608 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 13.12.2017 року за № 1503/31371 .

Відповідно до п.1 розділу ІІ Порядку №608 службове розслідування може призначатися у разі: невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення чи заподіяло матеріальну або моральну шкоду; невиконання або неналежного виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини або на стан виконання покладених на Збройні Сили завдань; неправомірного застосування військовослужбовцем фізичного впливу, зброї, спеціальних засобів або інших засобів ураження до інших військовослужбовців чи цивільних осіб, особливо, якщо це призвело до їх поранення, травмування або смерті; дій військовослужбовця, які призвели до спроби самогубства іншого військовослужбовця; втрати або викрадення зброї чи боєприпасів; порушення порядку та правил несення чергування (бойового чергування), вартової (вахтової) або внутрішньої служби, що могло спричинити або спричинило негативні наслідки; недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів; внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєне військовослужбовцем кримінальне правопорушення; повідомлення військовослужбовцю про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення; вчинення корупційного злочину або правопорушення, пов`язаного з корупцією; скоєння військовослужбовцем під час виконання обов`язків військової служби дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої загинули або отримали тілесні ушкодження інші особи; надходження повідомлення (у тому числі анонімного) щодо порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції», а наведена в ньому інформація стосується конкретної особи, містить фактичні дані, які можуть бути перевірені.

Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових (службових) осіб.

За рішенням відповідного командира (начальника) службове розслідування може призначатися за письмовим рапортом (доповідною або пояснювальною запискою) військовослужбовця з метою зняття безпідставних, на його думку, звинувачень або підозри.

Розділом ІІІ Порядку № 608 визначено порядок проведення службового розслідування.

Рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення (п.1 розділу ІІІ Порядку № 608).

Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування (далі - особи, які проводять службове розслідування) (п.3 розділу ІІІ Порядку № 608).

До участі у проведенні службового розслідування заборонено залучати осіб, які є підлеглими військовослужбовця, стосовно якого проводиться службове розслідування, осіб, які брали участь у правопорушенні або особисто зацікавлені у результатах розслідування.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 29.08.2022р. №625, призначено службове розслідування за фактом відмови військовослужбовців піхотної роти піхотного батальйону нести військову службу.

При цьому, підставою для прийняття вищезазначеного наказу слугували відкрита непокора, відмова та небажання проходити військову службу солдатом ОСОБА_1 .

Згідно п.1 розділу V Порядку №608 за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини.

Відповідно до п.5 розділу V Порядку №608 акт службового розслідування підписується особами, які його проводили. У разі виявлення суперечностей та незгоди з результатами службового розслідування кожен учасник службового розслідування має право висловити свою окрему думку, яка викладається на окремому аркуші (від руки або у друкованому вигляді) та долучається до акта службового розслідування.

Згідно п. 6 розділу V Порядку №608 після підписання акт службового розслідування подається на розгляд командиру (начальнику), який призначив розслідування. До акта службового розслідування додаються всі матеріали службового розслідування.

Так, за наслідком проведення службового розслідування, призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 29.08.2022р. №625, складено акт службового розслідування від 02.09.2022р. /а.с.62-68/

Пунктом 1 розділу VІ Порядку №608 визначено, що за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу.

Службовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_1 з 26.07.2022р. відмовився від несення військової служби у піхотній роті піхотного батальйону, а отже відмовився від виконання бойових наказів (розпоряджень) командира військової частини НОМЕР_1 в умовах воєнного стану.

За результатами службового розслідування було встановлено вину позивача, зокрема, в порушені вимог ст. ст. 1, 3, 4, 5, 6 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, ст. ст. 11, 16, 30, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємо-відносини, обов`язки основних посадових осіб бригади та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначено Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, який затверджений Законом України від 24.03.1999р. № 548-XIV «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (надалі - Статут внутрішньої служби Збройних Сил України).

Відповідно до ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Так, відповідно до ст. 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

За приписами ст. 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, затвердженим Законом України від 24.03.1999р. N551-XIV (надалі - Дисциплінарний статут).

Відповідно до ст.1 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Відповідно до п.2 ст.3 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України.

Відповідно ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця, зокрема: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; додержуватись визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями.

Частиною 1 ст. 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначено, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Стаття 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначає, які дисциплінарні стягнення можуть бути накладені на військовослужбовця, зокрема пунктом «в» даної ст. 48 визначено, що одним із дисциплінарних стягнень, накладених на військовослужбовця, в тому числі й на позивача, може бути «сувора догана».

Військовослужбовець повинен дотримуватись військової дисципліни, що ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі не лише під час несення ним служби, а й у вільний від несення служби час і тим більше під час дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та в подальшому продовженого.

Військова присяга зобов`язує позивача обороняти Україну, захищати її суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність. Сумлінно і чесно виконувати військо-вий обов`язок. За нормами Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України позивач повинен виконувати військовий обов`язок та накази командира.

Як вбачається з матеріалів справи, рапортом від 26.07.2022р. ОСОБА_1 , доповів, що не в змозі воювати за морально-психічним станом, без бойової підготовки та з неадекватним командуванням. /а.с.69/

Згідно пояснювальної записки від 01.08.2022р., солдат ОСОБА_1 зокрема, зазначає, що він відмовляється служити в вказаному батальйоні в зв`язку із неадекватним командуванням та людьми. /а.с.71/

З огляду на вищезазначене, судом першої інстанції вірно встановлено, що матеріалами службового розслідування доведено наявність порушення позивачем військової дисципліни, що полягає у недотриманні норм Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та Військової присяги, а саме небажанні проходити військову службу.

Посилання позивача на те, що його неправильно зрозуміли та він не відмовлявся служити в Збройних Силах України не приймається судом до уваги, оскільки зміст його рапорту зрозумілий та іншому тлумаченню не підлягає.

Безпідставним є посилання апелянта на те, що під час службового розслідування не було враховано пояснення позивача та інших військовослужбовців щодо причин подання ним рапорту про небажання проходити військову службу в піхотному батальйоні під командуванням даного керівного складу, оскільки зазначене не спростовує вчинення позивачем дисциплінарного проступку, адже ні у Дисциплінарному статуті Збройних Сил України, ні у Статуті внутрішньої служби Збройних Сил України не надано право підлеглому обирати бажане для нього командування та за бажанням переводитись до інших військових формувань.

Як вірно зазначає суд першої інстанції, службове розслідування проводилось стосовно відмови позивача від виконання військового обов`язку, а не поведінки його командування. Розгляд рапорту позивача стосовно погроз та вживання алкогольних напоїв керівництвом знаходиться поза межами службового розслідування.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що наявними матеріалами справи підтверджено правомірність спірного наказу, а наведені апелянтом доводи не дають суду підстав для його скасування.

За правилами ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Суддя-доповідач А.В. Крусян
Судді О.В. Єщенко О.В. Яковлєв