Справа № 120/4998/23
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2023-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

10 липня 2023 р. Справа № 120/4998/23

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Альчук М.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовано протиправністю дій органу Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови у перерахунку пенсії з використання показника нової середньої заробітної плати.

Відповідач скористався правом на подання відзиву у якому заперечив проти задоволення позовних вимог. Представник відповідача акцентує увагу на тому, що застосування нової середньої плати при переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років чинним законодавством не передбачено. Окремо звертає увагу, що показник середньої заробітної плати при переведенні має бути незмінним.

Дослідивши наявні матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач перебуває на обліку головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області. З 26.05.2016 року отримував пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону України від 09.07.2002 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Надалі, 16.02.2023 року на підставі поданої заяви позивачу призначено пенсію за вислугу років згідно п. "а" ст. 55 Закону України від 05.11.1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення".

Позивач, не погодившись з обрахунком пенсії, звернувся до головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою, у якій просив здійснити перерахунок пенсії з урахуванням середньої плати по України за 2020-2022 року, з якої сплачено страхові внески.

Листом від 23.03.2023 року позивачу відмовлено у здійсненні перерахунку пенсійного забезпечення та повідомлено, що застосування нової середньої заробітної плати при переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років чинним законом не передбачено. Окрім того, відповідачем надано розрахунок пенсії позивача, здійснений відповідно до вимог Закону України від 09.07.2002 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосування середньомісячного заробітку, у який врахована заробітна плата за періоди з 01.12.1993 року по 30.11.1998 року та з 01.07.2000 року по 31.05.2016 року. Індивідуальний коефіцієнт заробітку становить - 2,20121, який застосовано до проіндексованого показника середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 року. Таким чином, розмір пенсії позивача з урахуванням доплат становить 5334,76 грн.

Вважаючи дії відповідача щодо не проведення перерахунку пенсії із застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2020, 2021 та 2022 роки, звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, особливості призначення, перерахунку і виплати пенсій врегульовано Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV (надалі - Закон №1058-IV).

Статтею 1 Закону № 1058-ІV встановлено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно ст. 9 Закону №1058-ІV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ст. 10 Закону № 1058-ІV, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Тобто, суд акцентує увагу, що пенсія за вислугу років не передбачено вказаним нормативно-правовим актом.

Натомість, п. 2-1 "Прикінцевих положень" Закону № 1058-ІV регламентовано, що особам, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Розмір пенсії за вислугу років визначається відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. Пенсії за вислугу років фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України.

Статтею 27 Закону № 1058-ІV встановлено, що розмір пенсії за віком визначається за формулою: П= Зп х Кс, де: П - розмір пенсії; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи.

Частиною 2 ст. 40 Закону № 1058-ІV, зокрема визначено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. першої статті 24 цього Закону, враховується мінімальний розмір заробітної плати.

Згідно ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви, на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Відтак, наведені приписи свідчать про те, що лише при переведенні з одного виду пенсії на інший можуть застосовуватись норми ч. 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в частині застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Так, судом встановлено, що позивачу першочергово була призначена пенсія по інвалідності за Законом № 1058-ІV, та за його заявою від 16.02.2023 року переведено на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України від 05.11.1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-XII).

Тому, виходячи з аналізу норм законодавства, суд зазначає, що пенсія за вислугою років не входить до правового регулювання Закону № 1058-ІV, а регулюється виключно Законом № 1788-XII і є спеціальною пенсією для конкретно визначеного кола осіб. Законом № 1058-ІV, зокрема вищезазначеним п. 2-1 "Перехідних положень" цього Закону, регламентовано виключно порядок розрахунку.

Таким чином, за призначенням пенсії відповідно до Закону України "№ 1788-XII у лютому 2023 року, тоді як пенсію по інвалідності йому було призначено відповідно до Закону № 1058-ІV, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії. Відтак, позивачу здійснено не переведення, а призначення пенсії за його бажанням використати право на призначення пенсії за Закон № 1788-XII вперше.

Відтак, суд відхиляє доводи позивача, що базуються на ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-ІV щодо неможливості застосування нової середньої заробітної плати при переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років, оскільки цим положенням регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії на інший, призначеного саме за цим Законом.

Відтак, у контексті даної справи при призначенні позивачу пенсії за вислугу років у 2023 році має застосовуватися середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якого сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення позивача за призначенням пенсії, тобто за 2020-2022 роки.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про протиправність дій ГУ ПФУ у Вінницькій області щодо відмови здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу відповідно до п. 2-1 "Прикінцевих положень", тобто з урахуванням ст. 40 № 1058-ІV Закону, а саме із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2020-2022 роки.

Окрім того, суд зазначає, що у позовних вимогах зазначено здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком. Суд враховує, що у мотивувальній частині позову позивач неодноразово звертає увагу на те, що йому призначено пенсію за вислугу років, яка не є видом пенсії, передбаченим Законом № 1058-ІV та відмова відповідача, оформлена листом, вказує саме на неможливість перерахунку з застосуванням показника середньої заробітної плати при переході на пенсію за вислугу років. Відтак, задоволенню підлягатиме вимога, що стосується саме перерахунку пенсії за вислугу років.

Також суд вказує, що вимога про здійснення виплати різниці між фактично отриманою та належною до сплати суми пенсії є похідною від вимоги про зобов`язання провести перерахунок пенсії. Відтак, здійснення перерахунку матиме наслідок виплату відповідної суми різниці, адже виплата позивачу сум перерахунку є обов`язком відповідача, який він має виконання в силу Закону. Тобто позовна вимога зобов`язального характеру у цій частині підлягатиме задоволенню, шляхом зобов`язання органу Пенсійного фонду України здійснити виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за період з 16.02.2023 року по момент здійснення перерахунку.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

При вирішенні спорів щодо правомірності рішень, дій пенсійного органу як суб`єкта владних повноважень, необхідно враховувати, що відповідно до вимог ст. 77 КАС України обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Розподіл витрат пов`язаних зі сплатою судового збору у цій справі здійснюється відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідент. номер НОМЕР_1 ) до головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100, ) задовльнити частково.

Визнати протиправними дії головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови у застосуванні показника середньої заробітної плати в Україні за 2020-2022 роки при призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років.

Зобов`язати головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області перерахувати та виплачувати пенсію ОСОБА_1 за вислугу років у відповідності до ч. 1 ст. 27 та ч. 2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за 2020-2022 роки, та здійснити виплату різниці між належним нарахованим та фактично виплаченим розміром пенсії з 16.02.2023 року по день проведення перерахунку.

Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн за рахунок бюджетних асигнувань головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Альчук Максим Петрович