Справа № 160/5461/23
Суддя: Рищенко Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2023-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2023 року Справа № 160/5461/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рищенка А.Ю., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «Харків-Полімер» до Дніпровської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, -
21.03.2023 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Приватного підприємства «Харків-Полімер» (далі - позивач) до Дніпровської митниці (далі - відповідач), в якій позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Дніпровської митниці: UA110130/2022/000175/1 від 01.11.2022.
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що ПП «Харків-Полімер» з метою митного оформлення товарів подало до митниці електронну митну декларацію. Під час декларування товару за вказаною в електронній митній декларації Підприємством обрано основний метод визначення митної вартості товару за ціною контракту та подані документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару відповідно до вимог статті 53 Митного кодексу України. Так позивач вказує, що в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товару митницею не зазначені обґрунтовані сумніви щодо заявленої декларантом митної вартості товарів. Таким чином, позивач робить висновок, що митний орган не навів доказів того, що документи, подані декларантом, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповідності обраного позивачем методу визначення митної вартості товарів.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.03.2023 відкрито провадження у справі №160/5461/23 та призначено розгляд останньої за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами (письмове провадження).
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
11.04.2023 на адресу суду від відповідача надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що під час здійснення Дніпровською митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, а також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Отже, відповідач вказує, що за результатам розгляду поданих документів, виник сумнів у правильності визначення декларантом митної вартості товару, який став підставою для витребування додаткових документів для підтвердження заявленої позивачем митної вартості.
20.04.2023 на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій підтримано позицію, викладену в позовній заяві, та зазначено, що відзив Дніпровської митниці є законодавчо необґрунтованим та таким, що не спростовує доводи, викладені в позовній заяві, як підстави для задоволення позову.
Згідно положень ст. 262 КАС України, суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Під час декларування товарів за вказаною електронною митною декларацією ПП «Харків-Полімер» обрано основний метод визначення митної вартості товару - за ціною договору та подані документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару відповідно до вимог статті 53 Митного кодексу України, зокрема: Контракт від 10.09.2021 №21/09; Специфікацію №9 від 18.10.2022 року; Проформу-інвойс №131/10 від 18.10.2022 року; Специфікацію №8 від 17.10.2022 року; Проформу інвойс №130/10 від 17.10.2022 року; Договір про надання послуг митного брокера №01/01/3-22 від 04.01.2022 року; Сертифікат якості №1406/22 від 06.09.2022 року; Інвойс №130/10-2 від 21.10.2022 року; Пакувальний лист від 21.10.2022 року; ЦМР б/н від 21.10.2022 року; Супровідний документ 22LTVR5000000B3АC2 від 21.10.2022 року; Договір перевезення №3 від 02.07.2018 року; Договір перевезення №973/10 від 17.10.2022 року; Договір перевезення №977 від 21.10.2022 року з PE Shram Andrii; Заявку на перевезення №47/10 від 24.10.2022 року; Заявку на перевезення №47/10 від 24.10.2022 року з уточненнями; Рахунок фактуру №47/10 від 24.10.2022 року; Рахунок фактуру №47/10 від 24.10.2022 року з уточненнями; Довідку про транспорті витрати №47/10 від 24.10.2022 року; Довідку про транспортні витрати №47/10 від 24.10.2022 року з уточненнями; Свіфт б/н від 19.10.2022 року; Біржове котирування від 07.10.2022 року.
Однак, митницею за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів не було визнано заявлену декларантом митну вартість товарів та прийнято рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 Митного кодексу України.
Так, митницею було прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів UA110130/2022/000175/1 від 01.11.2022 та відмовлено у прийнятті вказаної митної декларації шляхом оформлення Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (далі - Картка відмови).
У спірному рішенні про коригування митної вартості товарів UA110130/2022/000175/1 від 01.11.2022 митницею зазначено наступні підстави для невизнання митної вартості товарів та їх коригуванні, які полягають у наступному:
«Приватне підприємство "Харків-Полімер" заявлено до митного оформлення товар полімери етилену в первинних формах. Товар постачається на комерційних умовах FCA Vilnius (Литва) на виконання вимог контракту №21/09 від 10.09.2021, укладеного імпортером з компанією ООО "НИКА" (Грузія). Згідно п.2 ст.53 Кодексу, серед документів, що підтверджують митну вартість товарів, є транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Наданий до митного контролю платіжний документ від 19.10.2022 №б/н у гр.70 містить посилання на вищезазначений контракт та посилання на специфікації до контракту. Загальна сума за таким документом складає 190 520 дол. США, в той час як згідно наданої до митного контролю специфікації сума складає 54 120 дол. США. Згідно наданої до митного контролю специфікації від 17.10.2022 №8 оплата товару має бути здійснена протягом 2-х робочих днів з моменту та на підставі виставлення відповідного рахунку. При цьому наданий до митного контролю рахунок від 17.10.2022 №130/10 на підставі якого було здійснено платіж відсутній у гр. 70 платіжного документу. Відповідно до положень частини 2 статті 53 МКУ, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є, у тому числі, якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару та за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, шо підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару. Відповідно до пункту 2.2 Положення про порядок виконання банками документів на переказ, примусове списання і арешт коштів в іноземних валютах та банківських металів і змін до деяких нормативно-правових актів Національного банку України затвердженого Постаново Правління Національного банку України від 28.07.2008 №216 «Про затвердження Положення про порядок виконання банками документів на переказ, примусове списання і арешт коштів в іноземних валютах та банківських металів і змін до деяких нормативно-правових актів Національного банку України», платник заповнює реквізит «Призначення платежу» в іноземній валюті або банківських металах таким чином, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування бенефіціару коштів в іноземній валюті або банківських металів. Враховуючи вищезазначене, надані платіжні доручення в іноземній валюті не містять даних необхідних для ідентифікації ввезеного товару. Зазначені розбіжності не дають можливості однозначно ідентифікувати документальне підтвердження здійсненої оплати за оцінювану партію товару саме рівні 54 120 дол. США. Крім того, згідно п.4.4. вищезазначеного договору всі банківські комісії сплачує Покупець. Також, у вищезазначеному платіжному документі в гр.71А зазначені умови OUR, що означає, що обов?язок щодо сплати комісійних платежів покладається на Покупця. Проте серед наданих до митного контролю документів відсутні дані щодо вартості таких комісійних надбавок. Це свідчить про не включення до митної вартості всіх складових. Крім того, специфікація від 17.10.2022 №8 в п. 1.3 містить умови за яких вступають в силу штрафні платежі за невиконання умов договору. Дана специфікація є невід?ємною частиною контракту. Згідно умов специфікації, Продавець надсилає Покупцю повідомлення про готовність товару до відвантаження зі складу і Покупець має визначений строк на здійснення такої операції. Починаючи с шостого дня нараховуються штрафні платежі за збереження товару. До митного контролю не надано документи щодо строків відвантаження товару зі складу, отже до складових митної вартості можуть бути невключені відповідні платежі, адже митна вартість товару - це ціна, що сплачена або підлягає сплаті. Відповідно до №21/09 від 10.09.2021 товар постачається на умовах поставки FCA Вільнюс. При цьому транспортні документи надані із зазначенням іншого маршруту Швентининкай - Дніпро. Декларантом надано транспортно-експедиційний договір від 02.07.2018 № укладений між Приватне підприємство "Харків-Полімер" та ТОВ «Інтер-Лайн Сервіс». Також декларантом надано договір від 17.10.2022 No 973/10 між ТОВ «Інтер-Лайн Сервіс» та ФОП ОСОБА_1 . Проте, згідно наданої до митного контролю міжнародної накладної CMR від 21.10.2022 №Б/Н перевізником є PE Shram Andrii, проте договір з таким постачальником послуг серед наданих договорів відсутній. Крім того, декларантом не підтверджено документально розрахунок вартості переміщення товарів із м. Вільнюс (LT) до митного кордону України. За зазначеним маршрутом декларантом не надано рахунки на оплату, платіжні документи, заявку, договір на перевезення та ін., що унеможливлює здійснити перевірку вартості таких послуг. Таким чином, в митного органу є всі підстави вважати, що складові не включені до митної вартості. На підставі Правил використання внутрішніх та міжнародних торгових термінів Інкотермс 2010, які були прийняті Міжнародною торговою палатою та чинні з 01.01.11. при умовах поставки FCA продавець на власному складі, підприємстві чи в іншому зазначеному покупцем місці передає товар перевізнику, здійснює всі витрати, пов?язані із завантаженням товару, і сплачує митні платежі у країні-експортері. Відповідно до даних умов поставки до митної вартості включаються фактурна вартість товару, витрати на страхування, транспортні витрати до кордону України. Відповідно до наданих товаросупровідних документів, відсутні відомості щодо наявності/відсутності витрат на страхування вантажу. Крім того, відсутні дані щодо завантаження товару. Таким чином, вартість навантаження товару не включена у вартість товару та не підтверджена документально, що унеможливлює обчислення числового значення вартості такої послуги».
З урахуванням положень частини 7 статті 55 Митного кодексу України товари було випущено у вільний обіг за митною декларацією: №110130/2022/019808 від 01.11.2022 року.
Зі сплатою митних платежів за заявленою декларантом митною вартістю товарів та із наданням фінансових гарантій відповідно до розділу Х Митного кодексу України у загальному розмірі 16 517,83 грн. - ПДВ.
Статтею 55 Митного кодексу України передбачено, що протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються. У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів митний орган розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.
Відповідно до ст.55 Митного кодексу України декларант згідно листа вих. №05/01 від 05.01.2023 направив додатково: Специфікацію №9 від 18.10.2022 року; Проформу-інвойс №131/10 від 18.10.2022 року; Договір перевезення №977 від 21.10.2022 року з PE Shram Andriі; Заявку на перевезення №47/10 від 24.10.2022 року з уточненнями; Рахунок фактуру №47/10 від 24.10.2022 року з уточненнями; Довідку про транспорті витрати №47/10 від 24.10.2022 року з уточненнями.
Відтак, правомірність винесеного відповідачем рішення про коригування митної вартості товару є предметом розгляду даної адміністративної справи.
Згідно ст. 49 Митного кодексу України (далі - МКУ) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 52 МКУ заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів.
Згідно з вимогами частин 1 та 5 ст. 53 МКУ у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Відповідно до ч. 2. ст. 53 МКУ документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4)якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, які підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Цей перелік є виключним і без обґрунтованих підстав митний орган не вправі вимагати інших документів для підтвердження митної вартості товару.
Частиною 3 статті 53 МК України встановлений обов`язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари
Відповідно до ч. 1 ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Таким чином, митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але такі повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені виключно розбіжностями в документах що подаються для підтвердження митної вартість товарів, чи наявності в них ознак підробки або якщо вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Як встановлювалося судом, рішення про коригування митної вартості товарів, яке прийнято Одеською митницею фактично обґрунтовані тим, що подані декларантом документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів.
Відповідно до ч. 2 ст. 57 МКУ основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 58 МКУ метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Відповідно до ч. 2 ст. 55 МКУ встановлено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:
1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;
2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;
3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;
4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування;
а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються;
у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом
у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті;
б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
Таким чином суд зазначає, що відповідно до пунктів 2, 4 ч. 2 ст. 55 МКУ, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Згідно ч. 3 ст. 57 МКУ, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Як визначено у ч.3 ст.53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи відповідно до переліку, наведеному в даній нормі.
Митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації. (Правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 30.06.2015 (справа 21-591а15).
Приймаючи до уваги наведені приписи законодавства, суд вважає за необхідне зазначити, що митним органом в спірному рішенні не зазначені обґрунтовані сумніви які стали підставою для коригування митної вартості товарів, з огляду на наступне.
10.09.2021 між ПП «Харків-Полімер» та ТОВ «НІКА» було укладено Контракт №21/09.
Відповідно до п. 1.1. Контракту Продавець зобов?язався передати у власність Покупця поліетилен та поліпропілен, ПХВ в кількості, відповідної якості та по ціні зазначеній в Додатках до цього Договору, які с невід?ємною частиною, а Покупець зобов?язується прийняти товар та оплатити його на умовах Контракту.
Згідно п. 1.2. Контракту умови поставки та оплати товару зазначаються в додатках.
Пунктом 1.4 Контракту зазначено, що ціни на товар визначаються відповідно до умов поставки, які вказані в додатках до Контракту, згідно «Інкотермс 2010» враховуючи вартість тари, пакування та маркування.
Відповідно до Специфікації №8 від 17.10.2022 до Контракту сторони погодили поставку поліетилену високої густини марки BL 6200 вагою 44 тони на загальну вартість 54 120 доларів США на умовах поставки FCA Вільнюс, Литва та умовах 100% передоплати.
На виконання умов Контракту Продавцем було виставлено проформу інвойс №130/10 від 17.10.2022 року, яка надавалася до митного оформлення та містить посилання на Специфікацію №8 на 44 томи товару, на загальну вартість 54 120 доларів США.
Покупець 19.10.2022 року згідно свіфта сплатив 190 520 доларів США. В свіфті, в призначенні платежу зазначено: оплата за Специфікацією №8 та Специфікацією №9 до Контракту.
Також, митниці додатково було надано Специфікацію №9 на загальну суму 136 400 доларів США та проформу інсойс №131/10 від 18.10.2022 року до Специфікації №9 на загальну суму 136 400 доларів США.
Отже, загальна вартість товарів за Специфікацією №8 та Специфікацією №9 до Контракту склала 190 520 доларів США, яка і була сплачена згідно свіфта від 19.10.2022 року.
На поставку конкретної партії товару, в рамках Контракту Продавцем було виставлено інвойс №130/10-2 від 21.10.2022 року на суму 27 060 доларів США, який було надано при митному оформленні товарів. Інвойс №130/10-2 від 21.10.2022 року має посилання на Контракт та Специфікацію №8 від 17.10.2022 року. В ЦМР б/н від 21.10.2022 року міститься посилання на інвойс №130/10-2 від 21.10.2022 року та пакувальний лист до нього. Також в ЦМР б/н від 21.10.2022 року зазначено номер автомобілю, що здійснював перевезення, який повністю співпадає з номером автомобілю, що зазначений у Заявці №47/10 від 21.10.2022 року.
Зазначені документи у сукупності дають в повній мірі можливість ідентифікувати який товар було поставлено та сплачено згідно свіфта від 19.10.2022 року.
Відповідно до ст.49 Митного кодексу України митна вартість товарів, які перемішуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до інвойсу №130/10-2 від 21.10.2022 року вартість товарів склала 27 060 доларів США яка була у повному обсязі сплачена, згідно свіфта від 19.10.2022 року.
Відносно того, що в гр. 71А свіфта зазначені умови OUR, що означає, що обов?язок щодо сплати комісійних платежів покладається на Покупця. Проте серед наданих до митного контролю документів відсутні дані щодо вартості таких комісійних надбавок. Це свідчить про не включення до митної вартості всіх складових, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Так, відповідно до ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена обо підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: 1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням; 2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів; 3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті. Зазначені платежі можуть включати платежі, які стосуються прав на літературні та художні твори, винаходи, корисні моделі, промислові зразки, торговельні марки та інші об`єкти права інтелектуальної власності. Витрати на право відтворення (тиражування) оцінюваних товарів в Україні не повинні додаватися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари. Порядок включення до ціни розрахунку роялті та ліцензійних платежів визначається Кабінетом Міністрів України; 4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця; 5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 7) витрати на страхування цих товарів.
Наведений перелік не містить в собі визначення банківської комісії, як складової митної вартості товару, при цьому, відповідно до ч. 11 ст. 58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті.
Також, стаття 58 Митного кодексу України не передбачає штрафні санкції, як складову митної вартості, які підлягають сплаті Покупцем у разі невиконання ним умов Контракту.
Необхідно також зазначити, що повідомленням про готовність товару до погрузки є фактично інвойс №130/10-2 який датовано 21.10.2022 року, а фактично товар було завантажено 21.10.2022 року, що зазначено в ЦМР б/н від 21.10.2022 року, таким чином строки завантаження зазначені в Специфікації №8 від 17.10.2022 року Покупцем не були порушені.
Відповідно до Специфікації №8 від 17.10.2022 року товар постачається на умовах поставки FCA Вільнюс (Литва). Декларантом надано транспортно-експедиційний договір від 02.07.2018 №3 (далі-Договір перевезення), укладений між Приватне підприємство "Харків-Полімер" (далі-Замовник) та ТОВ «Інтер-Лайн Сервіс» (далі-Експедитор).
Відповідно до п. 1.1 Договору перевезення експедитор зобов?язується від свого імені, в інтересах і за рахунок коштів Замовника здійснювати організацію доставки вантажів в міжнародних сполученнях і/або по Україні, залучаючи до здійснення перевезень третю сторону на підставі договору, укладеного між Експедитором та третьою стороною-Перевізником.
Пунктом 4.1 Договору перевезення сторони погодили, що вартість вказаних послуг визначається за згодою сторін на кожне перевезення окремо і вказується в транспортній заявці, яка є невід?ємною частиною Договору. Сума включає в себе вартість послуг з перевезення та винагороду Експедитора.
Заявкою №47/10 від 24.10.2022 року з уточненнями Сторони погодили перевезення за маршрутом Вільнюс (Литва) - Дніпро (Україна) на загальну вартість 110 000 грн.
Рахунком №47/10 від 24.10.2022 року з уточненнями сторони погодили, що надання послуг з організації перевезення з залученням перевізника, за маршрутом Вільнюс (Литва) - п/а Ягодин, a/м AM6689CM/AM4315ХР складає 47 500 грн, надання послуг з організації перевезення з залученням перевізника, за маршрутом п/п Ягодин - м. Дніпро (Україна), а/м AM6689CM/AM4315XP складає 62 500 грн. Рахунок №47/10 від 24.10.2022 року має посилання на Договір перевезення та Заявку №47/10 від 24.10.2022 року.
Додатково надано Договір №22 від 21.10.2022 року з перевізником PE Shram Andrii.
Відповідно до довідки №47/10 про транспортні витрати з уточненнями, транспортно-експедиційні витрати (вантажно-розвантажувальні роботи, транспортування) при перевезенні вантажу Вільнюс (Литва) - п/п Ягодин - Дніпро складає 110 000 грн.
За умовами поставки FCA страхування не є обов?язковим. В довідці №47/10 про транспортні витрати зазначено, що страхування не здійснювалося.
Відповідно до п.4.3 Договору перевезення, оплата здійснюється протягом 5 банківських днів, з моменту надання оригіналів документів, якщо в заявці не вказано інше. Підставою для оплати Замовником є оригінал рахунку-фактури Експедитора, акту виконаних робіт, ЦМР з печаткою вантажоодержувача, якщо інше не обумовлено в Заявці.
Заявкою №47/10 від 24.10.2022 року Сторони погодили порядок розрахунку безготівковий при вивантаженні товару.
Отже, відповідно до даних ЦМР б/п від 21.10.2022 року товар отримано 01.11.2022 року, таким чином на день митного оформлення товару, а саме 26.10.2022 року термін оплати за транспортні послуги ще не настав.
Відповідно до ст.53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є у тому числі, але не виключно, транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.
Відповідно до Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених наказом МФУ від 24.05.2012 №599 (далі - Наказ №599), для підтвердження витрат на транспортування декларантом, відповідно до п.2 ст.53 МКУ, подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, до яких належать: - рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; - банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури.
Діюче законодавство України не передбачає необхідності документально підтверджувати розрахунок вартості переміщення товарів. На підтвердження транспортних витрат було надано: Договір перевезення, Договір №977 від 21.10.2022 року з PE Shram Andriі;
Заявку №47/10 від 24.10.2022 року, Заявку №47/10 від 24.10.2022 року з уточненнями; Рахунок №47/10 від 24.10.2022 року, Рахунок №47/10 від 24.10.2022 року з уточненнями; Довідку №47/10 про транспортні витрати, Довідку №47/10 про транспортні витрати з уточненнями.
Всі надані у сукупності документи не містять розбіжностей, мають посилання один на одного та надають у повній мірі можливість здійснити розрахунок транспортних витрат.
Таким чином, надані позивачем до митного органу документи у своїй сукупності підтверджують заявлену підприємством митну вартість та її складові частини, не мають розбіжностей, відомості про визначення митної вартості в цих документах є достовірними, базуються на об?єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню та на їх підставі можливо ідентифікувати задекларовані товари, тому зазначені відповідачем розбіжності є необґрунтованими та безпідставними.
Крім того, суд також вважає за необхідне зазначити і про таке.
Верховним Судом у постанові від 04.09.2018 року у справі №818/1186/17 зазначено, що рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено. Також слід врахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.
Відповідно до позиції Верховного Суду у постанові від 27.07.2018 року по справі №809/1174/17, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, митний орган повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію, яка використовувалася митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.
Так, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім визначення джерела інформації, яка взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.
Таку правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 08.02.2019 року у справі №825/648/17.
Відтак, суд визнає необґрунтованими доводи відповідача про не підтвердження числового значення митної вартості, визначеної за основним методом визначення митної вартості, що відповідно до приписів Митного кодексу України є підставою для коригування заявленої декларантом митної вартості.
Суд зазначає, що за результатами опрацювання наданих позивачем документів митний орган повинен був застосувати метод визначення митної вартості за ціною угоди (контракту) щодо товару, який імпортується, оскільки позивачем при декларуванні митної вартості зазначені усі складові числового значення митної вартості, а відповідачем не доведено, що позивачем неправильно здійснено розрахунок, а також, що до декларації внесено недостовірні або неточні відомості, що надані митному органу документи містять не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості.
Приймаючи до уваги, що відсутність у позивача витребуваних відповідачем додаткових документів ніяким чином не впливає на правильність визначення позивачем (декларантом) митної вартості товарів за основним методом, що підтверджується наданими до митного оформлення документами, а наявність однієї лише вказівки відповідача на перелічені ним розбіжності та недоліки у поданих позивачем документах, без роз`яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, не може бути достатньо для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості. У зв`язку з цим неподання позивачем (декларантом) запитуваних (витребуваних) відповідачем додаткових документів з об`єктивних причин, зокрема з причин їх невизначеності та відсутності, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не може бути достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування відповідачем іншого методу визначення митної вартості, а також не може бути підставою для прийняття оскаржуваного рішення та здійснення коригування митної вартості.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Частиною 1 ст. 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З огляду не те, що позовні вимоги були задоволені в повному обсязі, судовий збір, сплачений позивачем за подачу адміністративного позову до суду, в розмірі 2684,00 грн. підлягає стягненню з Дніпровської митниці за рахунок бюджетних асигнувань.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250 КАС України, суд,-
Позовну заяву Приватного підприємства «Харків-Полімер» до Дніпровської митниці про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Дніпровської митниці: UA110130/2022/000175/1 від 01.11.2022.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені ст. 295 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А. Ю. Рищенко