Справа № 120/2062/23
Суддя: Вільчинський Олександр Ванадійович
Дата ухвалення: 2023-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

11 липня 2023 р. Справа № 120/2062/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вільчинського О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом командитного товариства "Бізнес Гарант" (приватне підприємство "ВІП Бізнес" і Компанія) до Чернівецької митниці про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату належної суми митних платежів,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного звернулося командитне товариство "Бізнес Гарант" (приватне підприємство "ВІП Бізнес" і Компанія) (далі - КТ "Бізнес Гарант", позивач) з адміністративним позовом до Чернівецької митниці (відповідач) про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату належної суми митних платежів.

Позовні вимоги обґрунтовується тим, що КТ "Бізнес Гарант" 19.02.2022 видало фінансову гарантію №804628-U21-160021 про забезпечення виконання зобов`язань перевізника ООО "R-ТЕК" (росія), що випливають з митних процедур транзиту товару - доставки товару до митниці призначення. Згідно з вантажною митною декларацією №UA408050/2022/002054 до переміщення в режимі "транзит" був задекларований товар "насіння соняшнику для сівби", який мав бути доставлений до Волинської митниці у пункт пропуску "Доманове", але 24.02.2022 розпочалась військова агресія рф і машина з товаром зникла по дорозі від Закарпатської митниці до Волинської митниці. Позивач вказує, що намагався розшукати транспортний засіб разом з вантажем, подаючи запити до різних інстанцій, але жодних результатів розшуки не дали. Оскільки товар, що слідував відповідно до ВМД №UA408050/2022/002054 від 19.02.2022, не доставлений у митницю призначення, Чернівецька митниця виставила КТ "Бізнес Гарант" вимогу про сплату належної суми митних платежів №1 від 16.12.2022.

КТ "Бізнес Гарант" зазначає, що 30.12.2022 звернувся до Чернівецької митниці з листом №30/12, яким проінформувало про те, що товар, доставка якого до Волинської митниці гарантувалась гарантом, не доставлений у встановлений строк по причині дії форс-мажорних обставин, якими визнана військова агресія рф, та надав Сертифікат Вінницької торгово-промислової палати №0500-22-2086 від 30.12.2022, але Чернівецька митниця не прийняла до уваги Сертифікат та не зупинила дію виставленої вимоги.

На переконання позивача, обставини, які виникли в даній ситуації, не залежать від волі особи, внаслідок яких перевізник не має можливості доставити товар у митницю призначення, у зв`язку із наявністю форс мажорних обставин. Вважає, що оскільки митний орган був обізнаний про існування таких обставин і був повідомлений про те, що це не є гарантійним випадком, - він не мав права направляти КТ "Бізнес Гарант" оскаржувану вимогу, що свідчить про її протиправність.

Крім того, позивач зазначає, що в порушення ч. 5 ст. 307 Митного кодексу України (далі МК України) відповідач взагалі ніяким чином не повідомив гаранта про настання гарантійного випадку, не надав можливості подати пояснення або заперечення з приводу цього факту, відповідно обмежив гаранта на участь у з`ясуванні обставин несвоєчасної доставки товару до митниці призначення, забезпечення фінансовою гарантією.

Відтак, на переконання позивача, відповідач, здійснюючи митний контроль та митне оформлення товарів, установлюючи обставини гарантійного випадку, направляючи спірну вимогу щодо сплати належної суми митних платежів, діяв неналежним чином, з порушенням норм митного законодавства України.

Одночасно з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії вимоги Чернівецької митниці № 1 від 16.12.2022 про сплату належної суми митних платежів.

Відповідно до ухвали від 06.03.2023 в порядку забезпечення адміністративного позову суд зупинив дію вимоги Чернівецької митниці про сплату належної суми митних платежів №1 від 16.12.2022 (фінансова гарантія №804628-U21-160021 від 19.02.2022) до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі.

Ухвалою від 08.03.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Крім того, встановлені сторонам строки для подання заяв по суті справи.

28.03.2023 від Чернівецької митниці до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить у задоволенні позовних вимог позивача відмовити у повному обсязі. Свої заперечення мотивує тим, що Чернівецька митниця залучила позивача до проведення з`ясування обставин невиконання особою зобов`язань, що випливають з митних процедур, забезпечених фінансовою гарантією № 804628-U21-160021 від 19.02.2022, та повідомила про можливість настання гарантійного випадку, що випливає з митних процедур, забезпечених фінансовою гарантією відповідно до вимог п. 5 ст. 307 МК України (редакція станом на 07.03.2022) та забезпечила виконання вимог п. 2.1.1 Угоди № 7. З`ясування обставин, як зазначає відповідач, тривало до моменту встановлення настання гарантійного випадку та надсилання акту про настання гарантійного випадку №1 та вимоги про сплату належної суми митних платежів за гарантією №1.

Відповідач також зазначає, що 12.12.2022 на засіданні постійно діючої Комісії Чернівецької митниці з визнання достатніми доказів для звільнення осіб, на які покладається обов`язок зі сплати митних платежів, від такої сплати за недоставляння товарів до митниць призначення, у випадках втрати товарів, які сталися внаслідок аварії чи дії обставин непереборної сили, припинення режиму, - розглянуто всі наявні у справах митниці документи та прийнято рішення про настання гарантійного випадку та виставлення вимоги щодо сплати митних платежів гаранту КП "Бізнес Гарант". Вказує, що 16.12.2022 Чернівецькою митницею одночасно складено та направлено поштовим зв`язком (рекомендоване відправлення з повідомленням) та продубльовано електронним зв`язком на офіційну скриньку, надану позивачем для офіційного листування з митними органами, акт про настання гарантійного випадку №1 та вимогу про сплату належної суми митних платежів за гарантією 11 з супровідними документами.

За період з 07.03.2022 до 16.12.2022, як зазначено у відзиві, позивачем не надано Чернівецькій митниці документального підтвердження дії обставин непереборної сили при переміщенні товару. Відповідач зазначає, що обов`язку додаткового попереднього інформування Чернівецькою митницею гаранта перед складанням акту про настання гарантійного випадку та вимоги про сплату належної суми митних платежів за гарантією не передбачено Угодою про надання фінансових гарантій митним органам незалежним фінансовим посередником від 27.01.2014 №7 та МК України.

Відповідач звертає увагу, що у наданому позивачем після формування акту про настання гарантійного випадку № 1 та вимоги про сплату належної суми митних платежів за гарантією № 1 Сертифікаті № 0500-22-2086 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) Вінницької Торгово-Промислової палати не зазначено про знищення або безповоротне пошкодження товару внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або природних втрат за нормальних умов транспортування, відповідно до ст. 193 МК України відсутнє документальне підтвердження для звільнення перевізника від зобов`язання щодо сплати митних платежів. Вказує, що відповідно до листа юридичного департаменту Держмитслужби України від 22.11.2022 за № 10/10-05/7/260, надісланого Чернівецькій митниці, факт введення воєнного стану не може вважатися належною правовою підставою для невиконання зобов`язань.

З урахуванням фіксації порушення митних правил водієм перевізника, документального підтвердження заявлених обставин водієм ОСОБА_1 та того факту, що виданий після направлення акту про настання гарантійного випадку № 1 та вимоги про сплату належної суми митних платежів за гарантією №1 Сертифікат Вінницької ТПП №0500-22-2086 від 30.12.2022 не засвідчив знищення або безповоротне пошкодження товару та не може вважатися беззаперечним доказом про існування форс-мажорних обставин, а повинен критично оцінюватися у сукупності з іншими доказами, станом на 13.03.2023 Чернівецькій митниці не надано документів щодо належного виконання обов`язку із доставки до митниці призначення товару.

Відповідач переконаний, що ним виконані всі дії щодо належного направлення вимоги про сплату належної суми митних платежів та акту про настання гарантійного випадку позивачу та відповідно вимога №1 від 16.12.2022 про сплату, надіслана КТ "Бізнес Гарант", є дійсною та обов`язковою до сплати митних платежів.

28.03.2023 до суду надійшло клопотання представника Чернівецької митниці про розгляд справи з повідомленням осіб, у задоволенні якого ухвалою від 27.04.2023 суд відмовив.

03.04.2023 позивач подав до суд відповідь на відзив, у якій з твердженнями, викладеними у відзиві, не погоджується. Зокрема, зазначає, що відповідачем порушено положення Угоди № 7 та частини п`ятої статті 307 МК України, що полягало в незалученні позивача як гаранта для з`ясування обставин настання гарантійного випадку та складання акту про настання гарантійного випадку з порушенням на 10 місяців терміну складання акту, визначеного угодою. Позивач стверджує, що відповідач був обізнаний про те, що гарантом та перевізником здійснюється розшук автомобіля з вантажем та про обставини, за яких цей автомобіль зник.

Зазначає, що введення 24.02.2022 воєнного стану на території України призвело до відповідних наслідків, зокрема, Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження №188 від 26.02.2022 "Про тимчасове закриття деяких пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю", відповідно до якого з 28.02.2022 закрились всі пункти пропуску автомобільного, залізничного та повітряного сполучення через державний кордон України із рф та білоруссю для вантажних та пасажирських перевезень. Оскільки всі пункти пропуску та державного контролю через кордон із росією та білоруссю з 28.02.2022 були закриті (в тому рахунку і пункт пропуску "Доманове", на який мав бути доставлений вантаж), виїхати транспортні засоби із вантажем за межі митної території України в напрямку рф та білорусі не могли. На початку військової агресії, як зазначає позивач, вантажні транспортні засоби з державними номерними знаками росії та білорусі по маршруту їх слідування зупинялися військовими, поліцією та іншими воєнізованими формуваннями, вилучалися як транспортні засоби, так і вантажі, іноді без оформлення відповідних підтверджуючих документів, надання яких передбачено чинним законодавством України.

Позивач просить суд зважити на те, що підстави для вчинення таких дій по вилученню майна військові та поліція отримали саме внаслідок розпочатої військової агресії та введення військового стану. І саме ця підстава в даному конкретному випадку засвідчена 30.12.2022 Сертифікатом Вінницької Торгово-промислової палати про форс мажорні обставини №0500-22-2086, в якому чітко зазначено, що перевізник TOB "R-TEK" не доставив вантаж у митницю призначення у встановлений строк через дію форс мажорних обставин, якими визнана військова агресія рф, яка не залежать ні від волі перевізника, ні від волі гаранта КТ "Бізнес Гарант", що унеможливило виконання обов`язку щодо вчасної доставки товару в митницю призначення.

Позивач також зазначає, що в матеріалах справи наявний ще й Висновок Вінницької Торгово-промислової палати №23/12/54 від 28.02.2023, яким повністю описано обставини розпочатої військової агресії та її наслідки. Отже, на переконання позивача, у зобов`язаних осіб (перевізників), яким було надано фінансові гарантії КТ "Бізнес Гарант", виникли непередбачувані обставини, які завадили їм виконати свої зобов`язання щодо доставлення товарів, які переміщувалися під митним контролем у режимі транзит, у митницю призначення у визначений законодавством строк.

Щодо твердження відповідача про те, що Сертифікат Вінницької Торгово-промислової палати про форс мажорні обставини №0500-22-2086 не є належним та допустимим доказом по справі, то позивач зазначає, що таке твердження суперечить Угоді №7, відповідно до п. 5.1 якої не вважається гарантійним випадком випадок, коли особа, відповідальна за сплату митних платежів, не викопала зобов`язання внаслідок обставин непереборної сили. З посиланням на п. 5.2 Угоди №7 вказує, що достатнім доказом дії обставин непереборної сили Сторони визнають документ, виданий уповноваженим на це державним органом або особою, уповноваженою на це згідно з чинним законодавством. А тому, на переконання позивача, даний Сертифікат, виданий уповноваженим на це органом, який засвідчив форс-мажорні обставини саме для цього конкретного випадку, і є належним та допустимим доказом відсутності гарантійного випадку.

Щодо обставин знищення або безповоротного пошкодження, про які вказує відповідач у відзиві, то позивач звертає увагу суду, що зазначений Сертифікат виданий на період дії форс мажорних обставин (обставин непереборної сили), які мали місце на момент настання строку виконання перевізником своїх зобов`язань, в матеріалах справи наявні докази про порушення кримінального провадження стосовно зникнення даного автомобіля з вантажем.

Позивач також звертає увагу, що чинною редакцією МК України на час винесення оскаржуваної вимоги (26.10.2022) був встановлений інший порядок дій митного органу при встановленні виникнення обов`язку із сплати митних платежів, а саме: передбачається обов`язок митного органу спочатку надіслати Вимогу про сплату митних платежів особам, зазначеним у ст. 293 МК України (декларант та інші особи, відповідальні за дотримання митного режиму) і тільки у випадку невиконання цієї вимоги цими особами, митний орган має право направити відповідну Вимогу гаранту.

Посилання Чернівецької митниці на те, що неможливо було послати поштове відправлення особам, відповідальним за сплату митних платежів внаслідок припинення поштового співробітництва, на думку позивача, так само має судом оцінюватись критично, оскільки відповідних належних та допустимих доказів неможливості виконання цього обов`язку (як то такого ж сертифікату про форс мажор) відповідачем до суду не надано.

На переконання позивача, враховуючи те, що Чернівецька митниця не надала жодних доказів надсилання вимоги про сплату митних платежів особам, визначених ст. 293 МК України, відповідачем порушено порядок винесення та надсилання вимоги, встановлений чинним МК України.

Заперечення на відповідь на відзив надано не було.

Суд розглядає справу у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі п. 10 ч. 1 ст. 4, ч.4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до частини 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив, що КТ "Бізнес Гарант" відповідно Угоди №7 про надання фінансових гарантій органам доходів і зборів фінансовим посередником від 27.01.2014, укладеної з Міністерством доходів і зборів України (чинної на момент виникнення спірних відносин), є незалежним фінансовим посередником, уповноваженим Міністерством доходів і зборів України на надання органам доходів і зборів фінансових гарантій та внесений до Реєстру гарантів.

Згідно з указаною угодою позивач надає фінансові гарантії сплати митних платежів у разі невиконання особою, відповідальною за сплату митних платежів, взятих перед митними органами зобов`язань, що випливають з митних процедур відповідно до МК України.

19.02.2022 КТ "Бізнес Гарант" надало фінансову гарантію М804628-U21-160021 для переміщення товару "Насіння соняшнику для сівби", код УКТЗЕД 12060010, у кількості 11557,26 кг, за вантажною митною декларацією UA4408050/2022/002054 від 19.02.2022 в режимі "транзит" за маршрутом Румунія - Росія автомобільним транспортом (перевізник ООО "R-TEK". Відправник товару - ISTRIS S.R.L., отримувач - LIDEA RUS LLC. Пункти пропуску, через які мав переміщуватись товар: Порубне, Чернівецька митниця - Доманове, Волинська митниця.

19.02.2022 Чернівецькою митницею оформлено в режимі транзиту товар "Насіння соняшнику для сівби, в мішках (1206 мішків)" згідно з МД типу ТР 80 №UA408050/2022/002054 та встановлено строк доставки до Волинської митниці 01.03.2022. Однак у строк до 01.03.2022 товар до митниці призначення не доставлено.

16.12.2022 на електронну пошту позивача від Чернівецької митниці надійшли акт про настання гарантійного випадку від 16.12.2022 № 1 та вимога про сплату належних сум митних платежів за гарантією від 16.12.2022 № 1 на суму 472157,73 грн.

В акті про настання гарантійного випадку зазначено, що товар "Насіння соняшнику для сівби, в мішках", код УКТЗЕД 12060010, у кількості 11107,26 кг, який повинен був бути оформлений у митний режим "транзит" декларантом УДП "Укрінтераатосервіс" або доставлений у митницю призначення Чернівецьку митницю перевізником "R-TEK", LTD, 241058, Брянська область, с. Свень-Трансортна, вул. Зелений Бор, 41/1, Росія, водій ОСОБА_2 , за маршрутом пункт пропуску "Порубне-Сірет" митного поста "Вадул-Сірет" Чернівецької митниці пункт пропуску "Доманове-Мокрани" митного поста "Доманове" Волинської митниці у строк до 01.03.2022 не доставлений у встановлений строк. Митна вартість товарів становить 3372555,18 грн. Сума податків та зборів (обов`язкових платежів), що повинні бути сплачені за митне оформлення цих товарів, складає 472157,73 грн. При цьому у графі особливі відмітки вказано: "факт порушення вимог і умов митного режиму "транзит", перевищення встановленого ст. 95 МК України строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що перебувають під митним контролем, до митного органу призначення. Товар, задекларований відповідно до МД типу ТР 80 від 19.0.20222 № UA4408050/2022/002054, не доставлений у митницю призначення, а саме - кількість товару, що не прибула до митниці призначення - 1206 мішків, загальною вагою 11 107,26 кілограм. 07.03.2022 за вих. №87.2-08-1/7.2-17.1/13/988 було повідомлено КТ "Бізнес Гарант" про проведення з`ясовування обставин невиконання особою зобов`язань, що випливають з митних процедур, забезпечених фінансовою гарантією. 10.03.2022 за вх. №1582/14-22 отримано відповідь КТ "Бізнес Гарант" про те, що зі слів декларанта т/з №H811TT32/AH412232 повинні були виїхати за межі України, та спроби зв`язатися з перевізником та водієм не дали результатів. Станом на 15.12.2022 відсутня будь-яка інша інформація, надана КТ "Бізнес Гарант", щодо місцезнаходження товару. 04.07.2022 №3532141/2-22 Чернівецькою митницею отримано відповідь на запит митниці №7.2-08-1/7.2-17.1/13/2244 від 31.05.2022 Волинської обласної військової адміністрації про неможливість встановлення місця перебування автомобіля з вантажем. 08.07.2022 № 5000/51/2-01-2022 Чернівецькою митницею отримано відповідь Ковельського районного управління ГУ національної поліції у Волинській області на запит Чернівецької митниці від 04.07.2022 №7.2-08-1/7.2-20-01/8.5/2986 про те, що гр. ОСОБА_3 до них не звертався й інформація щодо вилучення т/з №H811TT32/AH412232 з товаром "Насіння соняшнику для сівби, в мішках" відсутня. 28.11.2022 у відношенні гр. ОСОБА_3 запроваджено справу про ПМП №0609/40800/22 за ознаками ч. 4 ст. 470 МК України (14.12.20222 винесена постанова по справі про ПМП № 0609/40800/22). Станом на 15.12.2022 у Чернівецької митниці відсутня інформація про місцезнаходження товару "Насіння соняшнику для сівби, в мішках"".

30.12.2022 позивач звернувся до Чернівецької та Волинської митниць з листом №30/12, яким проінформував відповідача та Волинську митницю про те, що товар, доставка якого до Волинської митниці гарантувалась гарантом, не доставлений у встановлений строк по причині дії форм-мажорних обставин, якими визнана військова агресія рф, та надав Сертифікат Вінницької торгово-промислової палати №500-22-2086 від 30.12.2022 про форс мажорні обставини (обставини непереборної сили).

Водночас Чернівецька митниця листом від 12.01.2023 №7.2-08-1/7.2-17.1/10/363 вказала, що з огляду на лист Юридичного департаменту Держмитслужби України від 21.11.2022 №10/10-05/7/260 сам факт введення воєнного стану не може вважатися належною правовою підставою для невиконання зобов`язань; сторона, яка посилається на обставини, які виникли у зв`язку з війною, повинна довести причинний зв`язок між неможливістю виконання свого обов`язку та військовими діями. Відповідач також зазначив, що станом на 11.01.2023 Чернівецькій митниці не надано документальних доказів, передбачених ст. 102 МК України, відповідно відсутні правові підстави для припинення режиму транзиту стосовно товару.

Листом від 18.01.2023 № 4 на лист Чернівецької митниці від 12.01.2023 №7.2-08-1/7.2-17.1/10/363 КТ "Бізнес Гарант" надало пояснення щодо існування форс-мажорних обставин та їх вплив на перевізника та просило врахувати наявність форс-мажорних обставин, встановлених Вінницької торгово-промисловою палатою у Сертифікаті стосовно даної транзитної операції.

Водночас листом від 20.02.2023 № 7.2-08-1/7.2-17.1/14/1304 Чернівецька митниця повідомила, що з урахуванням запровадження справи про порушення митних правил та того факту, що Сертифікат Вінницької ТПП № 0500-22-2086 від 30.12.2022 не може вважатися беззаперечним доказом про існування форс-мажорних обставин, а повинен критично оцінюватися у сукупності з іншими доказами, - станом на 19.02.2023 митниці не надано документів щодо належного виконання обов`язку із доставки до митниці призначення товару.

Вважаючи, що винесена відповідачем вимога про сплату належних сум митних платежів за гарантією від 16.12.2022 № 1 є протиправною, позивач звернувся до суду для їх скасування з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи суд виходить з такого.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 4 МК України (тут і далі в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) ввезення товарів, транспортних засобів на митну територію України, вивезення товарів, транспортних засобів за межі митної території України - сукупність дій, пов`язаних із переміщенням товарів, транспортних засобів через митний кордон України у будь-який спосіб у відповідному напрямку.

Відповідно до статті 90 МК України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митного органу без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

За приписами ст. 93 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні:

1) перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання;

2) не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту;

3) бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу, а в разі поміщення товарів на підставі документа, зазначеного у частині шостій статті 94 цього Кодексу, - до закінчення строку, визначеного відповідно до законодавства, яке встановлює основні засади організації та здійснення режиму спільного транзиту товарів;

4) мати неушкоджені засоби забезпечення ідентифікації у разі їх застосування.

Так, згідно з п. 1 абз. 1 ч. 1 ст. 95 МК України встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту, якщо інше не передбачено цією статтею: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Відповідно до статті 102 МК України митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем митного органу призначення.

При вивезенні за межі митної території України товарів, поміщених у митний режим транзиту, окремими партіями митний режим транзиту вважається завершеним після фактичного вивезення за межі митної території України останньої з таких окремих партій.

При ввезенні товарів на митну територію України з метою подальшого їх поміщення у відповідний митний режим митний режим транзиту завершується фактичним доставленням товарів до визначеного митним органом або узгодженого з ним місця доставки.

Митний режим транзиту також завершується поміщенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення в інший митний режим при дотриманні вимог, встановлених цим Кодексом.

Для завершення митного режиму транзиту особою, відповідальною за дотримання вимог митного режиму, до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу, митному органу призначення повинні бути представлені товари, поміщені у митний режим транзиту, та митна декларація або інший документ, визначений статтею 94 цього Кодексу.

Митний орган призначення після представлення товарів, поміщених у митний режим транзиту, та митної декларації або іншого документа, визначеного статтею 94 цього Кодексу, перевіряє дотримання вимог, встановлених законодавством України з питань митної справи до переміщення товарів у митному режимі транзиту, та виконує митні формальності, необхідні для завершення митного режиму транзиту.

Українські товари, що переміщувалися у митному режимі транзиту згідно з положеннями підпунктів "в" та "г" пункту 2 частини другої статті 91 цього Кодексу, випускаються з-під митного контролю після фактичного доставлення цих товарів до відповідного розташованого на митній території України пункту, визначеного митним органом або узгодженого з ним.

Митний режим транзиту також припиняється у разі конфіскації товарів, їх повної втрати внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, за умови підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

У разі припинення митного режиму транзиту згідно з частиною восьмою цієї статті вивезення товарів за межі митної території України не вимагається, а гарантії, надані відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 92 цього Кодексу, підлягають поверненню (вивільненню).

Стаття 193 МК України вказує про те, що за порушення встановленого порядку переміщення товарів транзитом перевізник притягується до адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

У разі втрати або видачі без дозволу митного органу товарів, що перебувають під митним контролем і переміщуються транзитом, перевізник зобов`язаний сплатити митні платежі, встановлені законом на імпорт зазначених товарів. Порушення перевізником встановлених цим Кодексом строків доставки товарів, якщо виконано всі інші вимоги, не створює для нього зобов`язання щодо сплати митних платежів.

Перевізник звільняється від зобов`язання щодо сплати митних платежів лише у разі, якщо товари, що перебувають під митним контролем і переміщуються транзитом, було знищено або безповоротно пошкоджено внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або природних втрат за нормальних умов транспортування, за умови підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили.

У випадках, визначених цим Кодексом, виконання зобов`язань осіб, що випливають з митних процедур, забезпечуються шляхом надання митним органам забезпечення сплати митних платежів у способи, передбачені для відповідної митної процедури.

Надання митним органам забезпечення сплати митних платежів є обов`язковим при ввезенні на митну територію України та/або переміщенні територією України прохідним та внутрішнім транзитом товарів за переліком, який затверджується Кабінетом Міністрів України.

Спосіб забезпечення сплати митних платежів обирається власником товарів чи уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено цим Кодексом та іншими законодавчими актами України (частина 1, 2, 3 статті 305 МК України, у редакції до 01.10.2022).

Стаття 306 МК України (у редакції до 01.10.2022) визначає, що способами забезпечення сплати митних платежів є:

1) фінансові гарантії;

2) гарантування на умовах Митної конвенції про міжнародне перевезення вантажів із застосуванням книжки МДП (Конвенції МДП) 1975 року;

3) гарантування на умовах Конвенції про тимчасове ввезення (Стамбул, 1990 рік) із застосуванням книжки (карнету) А.Т.А.

Відповідно до частини другої та третьої статті 307 МК України (у редакції до 01.10.2022) взаємовідносини між центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, та гарантами регулюються на підставі укладених угод. Фінансова гарантія видається гарантом і надається митним органам особою, відповідальною за сплату митних платежів, або будь-якою іншою особою на користь особи, відповідальної за сплату митних платежів, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Фінансова гарантія діє на всій митній території України.

Частина п`ята статті 307 МК України (у редакції до 01.10.2022) вказує на те, що у разі невиконання особою зобов`язання із сплати митних платежів, забезпеченого фінансовою гарантією, наданою у вигляді документа, митний орган із залученням представників гаранта, що видав таку гарантію, з`ясовує обставини невиконання зобов`язання, після чого направляє цьому гарантові вимогу щодо сплати належної суми митних платежів. До вимоги додаються завірені митним органом копії документів, що підтверджують невиконання зобов`язання. Процедура направлення вимоги та перелік обов`язкових документів, що до неї додаються, визначаються в угоді, передбаченій частиною третьою статті 314 цього Кодексу.

Фінансова гарантія як забезпечення сплати митних платежів не надається, якщо сума митних платежів, що підлягають сплаті, не перевищує суму, еквівалентну 1000 євро, крім випадків надання фінансових гарантій згідно з главами 8 і 20 цього Кодексу. Вивільнення (повернення) фінансової гарантії здійснюється не пізніше двох годин після отримання відповідним митним органом підтвердження фактичного виконання зобов`язань, забезпечених гарантією (частини 6, 7 статті 307 МК України, у редакції до 01.10.2022).

Відповідно до ч. 1 ст. 309 МК України (у редакції до 01.10.2022) забезпечення сплати митних платежів фінансовою гарантією здійснюється у таких формах:

1) надання фінансової гарантії, виданої гарантом (гарантія, що надається у вигляді документа);

2) внесення коштів на відповідний рахунок або в касу митного органу (грошова застава).

Згідно із статтею 310 МК України (у редакції до 01.10.2022) у випадках, зазначених у цьому Кодексі, фінансові гарантії надаються митним органам під час або до декларування товарів до митного режиму транзиту, попереднього декларування товарів, до їх прибуття на митну територію України та під час декларування товарів до митних режимів, що передбачають сплату митних платежів або передбачають перебування товарів під митним контролем до моменту закінчення дії відповідного митного режиму.

Фінансові гарантії надаються:

1) у вигляді документа (викладеного в письмовій або електронній формі зобов`язання гаранта сплатити визначені суми митних платежів на вимогу митного органу);

2) у вигляді внесення декларантом, уповноваженою ним особою, перевізником або гарантом грошової застави на відповідний рахунок митного органу.

Фінансові гарантії надаються на суму митних платежів, нарахованих на товари, які декларуються за однією митною декларацією або заявляються до митного режиму транзиту за одним транспортним документом.

Згідно зі статтею 311 МК України (у редакції до 01.10.2022) митні органи як забезпечення сплати митних платежів приймають фінансові гарантії, видані гарантами, включеними до реєстру гарантів, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну митну політику.

Фінансова гарантія, що надається у вигляді документа, є безвідкличним зобов`язанням гаранта, внесеного до реєстру гарантів, виплатити на вимогу митного органу кошти в межах певної суми у разі невиконання забезпечених цією гарантією зобов`язань із сплати митних платежів.

Митний орган направляє гарантові, що видав гарантію у вигляді документа, вимогу щодо сплати митних платежів у разі:

1) перевищення більше ніж на 10 днів встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що перебувають під митним контролем, до митного органу призначення (а при переміщенні в межах зони діяльності одного митного органу - від одного підрозділу цього органу до іншого);

2) встановлення митним органом факту порушення вимог і умов митних режимів з умовним звільненням від оподаткування митними платежами;

3) настання терміну сплати податкових зобов`язань відповідно до розділу III цього Кодексу;

4) встановлення митним органом факту порушення вимог і умов тимчасового ввезення або транзиту товарів, транспортних засобів особистого користування, що переміщуються через митний кордон України громадянами відповідно до розділу XII цього Кодексу.

Гарант зобов`язаний не пізніше трьох банківських днів, наступних за днем отримання вимоги та документів, що підтверджують настання гарантійного випадку, перерахувати належну суму митних платежів до державного бюджету.

Після завершення митного оформлення товарів чи процедури транзитного перевезення товарів та за відсутності порушення особою зобов`язань із сплати митних платежів фінансова гарантія не пізніше двох годин після того, як митний орган отримає підтвердження фактичного виконання зобов`язань, забезпечених гарантією, вивільняється (повертається) цим митним органом. При вивільненні (поверненні) індивідуальної (одноразової) фінансової гарантії у паперовому вигляді митним органом на всіх її примірниках проставляється відбиток відповідного митного забезпечення.

Підтвердженням фактичного виконання зобов`язань, забезпечених гарантією, є:

1) щодо транзитного перевезення товарів - повідомлення, у тому числі в електронному вигляді, митному органу відправлення митним органом призначення (завершення транзитного перевезення) про доставлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до наданих зобов`язань;

2) завершення процедур митного контролю та оформлення товарів до митного режиму, у який задекларовано товари;

3) завершення дії митного режиму, що передбачав перебування товарів під митним контролем весь час дії такого режиму;

4) виконання зобов`язання із сплати митних платежів у разі коригування митної вартості відповідно до розділу III цього Кодексу.

Дія фінансової гарантії припиняється:

1) на вимогу гаранта, за умови відсутності прикріплень фінансової гарантії до митної декларації або документа контролю за переміщенням товарів, шляхом надсилання авторизованого електронного повідомлення;

2) у разі відсутності факту ввезення товару на територію України за попередньою митною декларацією, до якої прикріплена індивідуальна (одноразова) фінансова гарантія, протягом 30 днів з дати оформлення цієї декларації митним органом;

3) у разі відкликання або визнання недійсною в порядку, передбаченому цим Кодексом, митної декларації, до якої прикріплена індивідуальна (одноразова) гарантія.

Статтею 312 МК України (у редакції до 01.10.2022) передбачено, що у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого фінансовою гарантією, наданою у вигляді документа, суми митних платежів, що підлягають сплаті, повинні бути перераховані гарантом на рахунок митного органу впродовж трьох банківських днів з дня отримання гарантом вимоги митного органу про таку сплату. Форма вимоги встановлюється в угоді, передбаченій частиною третьою статті 314 цього Кодексу.

Отримані від гаранта кошти в рахунок погашення зобов`язань перераховуються митним органом до державного бюджету впродовж одного робочого дня.

З аналізу вказаних норм митного законодавства суд робить висновок, що під час транзиту товари переміщуються через митну територію України без сплати митних платежів. Проте такі товари, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні перебувати у незмінному стані; не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; бути доставленими у митний орган призначення до закінчення визначеного строку та мати неушкоджені засоби забезпечення ідентифікації у разі їх застосування.

Митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України.

Митний режим транзиту також припиняється у разі конфіскації товарів, їх повної втрати внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, за умови підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

У разі порушення встановлених кодексом вимог щодо переміщення товару в режимі транзиту відповідальність у вигляді сплати митних платежів може бути покладено або на перевізника, у разі втрати товарів чи видачі товару без дозволу митного органу (за виключенням знищення або безповоротного пошкодження внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або природних втрат за нормальних умов транспортування, за умови підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили), або на гаранта, що видав гарантію у вигляді документа, у разі перевищення більше ніж на 10 днів встановленого статтею 95 МК України строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що перебувають під митним контролем, до митного органу призначення (а при переміщенні в межах зони діяльності одного митного органу - від одного підрозділу цього органу до іншого.

МК України чітко визначає коло осіб, на яких покладено відповідальність за порушення строків доставки товарів в режимі транзитного перевезення, випадки в яких та чи інша особа, зокрема перевізник чи гарант, несе відповідальність саме у вигляді сплати митних платежів.

Повертаючись до фактичних обставин справи, суд зазначає, що оформлений 19.02.2022 в режимі транзиту товар "Насіння соняшнику для сівби, в мішках (1206 мішків)" згідно з МД типу ТР 80 № UA408050/2022/002054 повинен був бути доставлений до Волинської митниці 01.03.2022. При цьому позивач виступив гарантом щодо сплати суми митного боргу в разі порушення перевізником зобов`язання про доставку товару до митниці призначення у термін транзиту.

Оскільки вказаний товар не був доставлений у призначений строк у митницю призначення, на підставі акту про настання гарантійного випадку від 16.12.2022 № 1 Чернівецькою митницею винесено вимогу про сплату належної суми митних платежів за гарантією від 16.12.2022 № 1.

Надаючи оцінку доводам сторін щодо наявності/відсутності гарантійного випадку за фінансової гарантію №804628-U21-160021 про забезпечення виконання зобов`язань перевізника ТОВ "R-ТЕК", суд виходить з такого.

Згідно з п. 8 ст. 102 МК України митний режим транзиту також припиняється у разі конфіскації товарів, їх повної втрати внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, за умови підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

За нормами ч. 1 ст. 290 МК України обов`язок із сплати митних платежів припиняється:

1) при виконанні обов`язку із сплати митних платежів;

2) якщо товари до їх випуску виявилися знищеними або безповоротно втраченими внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили за нормальних умов транспортування, зберігання або використання (експлуатації) та за відсутності порушень вимог та умов, установлених цим Кодексом, а також внаслідок природних втрат, які підтверджуються відповідними актами;

3) якщо товари знищуються або передаються у власність держави відповідно до цього Кодексу;

4) якщо товари конфіскуються відповідно до цього Кодексу.

Отже, у випадках, коли вантаж знищений або втрачений внаслідок дії непереборної сили, конфіскований або вилучений державними органами, гарантійний випадок не настає, а обов`язок зі сплати митних платежів у гаранта не виникає, режим транзиту припиняється.

При цьому у національному законодавстві під непереборною силою розуміють надзвичайні та невідворотні за даних умов події (ч. 1 ст. 263 Цивільного кодексу України), а також надзвичайні і невідворотні обставини за даних умов господарської діяльності (ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України).

Процедуру підтвердження факту втрати товарів унаслідок аварії або дії обставин непереборної сили врегульовано розділом VIІІ Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 №657, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.10.2012 за №1669/21981 (далі - Порядок №657).

Положення цього розділу застосовуються у випадках, коли Кодексом або іншими актами законодавства України з питань державної митної справи передбачено надання митному органу документального підтвердження факту аварії чи дії обставин непереборної сили.

Відповідно до пункту 2 розділу VIІІ Порядку №657 обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події; факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Згідно з п. 3 розділу VIІІ Порядку №657 залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Крім того згідно з частиною першою статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) та видача сертифікатів про такі обставини належить до повноважень Торгово-промислової палати України та уповноважених нею регіональних торгово-промислових палат.

Відповідно до частини другої статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили) визначений Регламентом засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), що затверджений Рішенням Президії Торгово-промислової палати України від 18.12.2014 № 44(5), який набрав чинності з 18.12.2014 та чинний на момент виникнення спірних правовідносин.

Пунктом 6.1 вказаного Регламенту передбачено, що підставою для засвідчення форс-мажорних обставин є наявність однієї або більше форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), перелічених у статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" в редакції від 02.09.2014, а також визначених сторонами за договором, контрактом, угодою, типовим договором, законодавчими, відомчими та/чи іншими нормативними актами, які вплинули на зобов`язання таким чином, що унеможливили його виконання у термін, передбачений відповідно договором, контрактом, угодою, типовим договором, законодавчими та/чи іншими нормативними актами.

Форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин. Війна є форс-мажорною обставиною в силу закону.

Відповідно до положень пункту 1.3 Угоди №7 гарантійний випадок - факт невиконання особою, відповідальною за сплату митних платежів, взятого на себе зобов`язання, що підтверджується Актом про настання гарантійного випадку, в зв`язку із настанням якого Гарант зобов`язується сплатити органу доходів і зборів кошти в сумі митного боргу за відповідною гарантією.

Згідно з п. 5.1 Угоди №7 не вважається гарантійним випадок, коли особа, відповідальна за сплату митних платежів, не виконала зобов`язання внаслідок обставин непереборної сили.

Під обставинами непереборної сили розуміється надзвичайна і непереборна за наявних умов сила, дія якої викликана винятковими погодними умовами і стихійним лихом (ураган, буря, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, землетрус, пожежа, просідання і зсув ґрунту, тощо) або непередбаченими ситуаціями, що відбуваються незалежно від Сторін Угоди (блокади, страйк, дорожньо-транспортна пригода), що призвела до знищення товару.

Достатнім доказом дії обставин непереборної сили Сторони визнають документ, виданий уповноваженим на це державним органом або особою, уповноваженою на це згідно з чинним законодавством (п. 5.2 Угоди).

Указом Президента України №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", що затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, по всій території України з 05 год 30 хв 24.02.2022 строком на 30 діб введено воєнний стан. Таке рішення ухвалено у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України.

При цьому в подальшому воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався та наразі в Україні продовжує діяти воєнний стан.

У зв`язку із військовою агресією з боку російської федерації та введенням воєнного стану на території України, Кабінетом Міністрів України затверджено розпорядження №188-"Про тимчасове закриття деяких пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю". Зокрема, з 00 год. 00 хв. 28.02.2022 тимчасово закриті пункти пропуску через державний кордон та пункти контролю на усій ділянці кордону з РФ, РБ, а також на центральній ділянці українсько-молдовського кордону.

Заради надійності та стабільності функціонування банківської системи 24.02.2022 Правління Національного банку України прийняло постанову "Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану" № 18 (далі Постанова № 18), якою визначено основні правила роботи банків в умовах війни. Зокрема, уповноваженим установам забороняється здійснювати будь-які валютні операції:

1) з використанням російських рублів та білоруських рублів;

2) учасником яких є юридична або фізична особа, яка має місцезнаходження (зареєстрована/постійно проживає) в Російській Федерації або в Республіці Білорусь;

3) для виконання зобов`язань перед юридичними або фізичними особами, які мають місцезнаходження (зареєстрована/постійно проживає) в Російській Федерації або в Республіці Білорусь (п. 17).

На підставі статей 14, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та введенням із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 На підставі статей 14, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та введенням із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 воєнного стану на 30 діб відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про ведення воєнного стану в Україні" Торгово-промислова палата України засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), що підтверджується листом від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 (https://ucci.org.ua/uploads/files/621cba543cda.pdf)). воєнного стану на 30 діб відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про ведення воєнного стану в Україні" Торгово-промислова палата України засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), що підтверджується листом від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 (https://ucci.org.ua/uploads/files/621cba543cda.pdf)).

Торгово-промислова палата України підтвердила, що зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами ця суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких -го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин.

Крім того, сертифікатом Вінницької торгово-промислової палати №500-22-2086 від 30.12.2022 засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військова агресія рф проти України, введення воєнного стану, закриття пунктів пропуску та пунктів контролю через кордон України, протиправні дії третіх осіб щодо обов`язку (зобов`язання), а саме забезпечити дотримання вимог режиму транзиту під час доставки перевізником ТОВ "R-TEK" (російська федерація) вантажу за МД №UA408050/2022/00 від 19.02.2022 та під фінансовою гарантією № 804628-U21-160021 від 19.02.20222 у пункт пропуску через державний кордон України "Доманове" Волинської митниці ДМС України у термін до 01.03.2022 за ст. 90, ст. 91, ч. 4 ст. 92, ч.ч. 1, 3 ст. 93, ч. 1 ст. 94, ст. 95, ч.ч. 1,5 ст. 102, ч. 3 ст. 293, ст. 305, ст. 310 МК України перед Чернівецькою митницею. Період дій форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили): 24.02.2022, тривають на 30.12.2022.

Твердження відповідача, що вказаний сертифікат не є належним та допустимим доказом у справі, суд вважає необґрунтованими, оскільки, як уже зазначалося, відповідно до п.5.1 Угоди № 7 не вважається гарантійним випадком випадок, коли особа, відповідальна за сплату митних платежів, не викопала зобов`язання внаслідок обставин непереборної сили». При цьому за змістом п. 5.2 Угоди достатнім доказом дії обставин непереборної сили Сторони визнають документ, виданий уповноваженим на це державним органом або особою, уповноваженою на це згідно з чинним законодавством,

А тому, на переконання суду, Сертифікат Вінницької торгово-промислової палати №500-22-2086 від 30.12.2022 виданий уповноваженим на це органом та засвідчує форс-мажорні обставини саме для цього конкретного випадку, і є належним та допустимим доказом відсутності гарантійного випадку.

Щодо обставин знищення або безповоротного пошкодження, про які вказує відповідач у відзиві, то суд звертає, що зазначений Сертифікат виданий на період дії форс мажорних обставин (обставин непереборної сили), які мали місце на момент настання строку виконання перевізником своїх зобов`язань.

В матеріалах справи наявні докази звернення позивача із заявою про викрадення транспортного засобу з державним номерним знаком НОМЕР_1 та вантажу, який ним перевозився, порушення кримінального провадження стосовно зникнення даного автомобіля з вантажем. Після закінчення дії форс мажорних обставин, відповідно, перевізник або гарант мають надати в митницю призначення вантаж або надати митниці відповідні документи, що підтверджують його знищення. Ці документи мають бути складені відповідними державними та правоохоронними органами, що і здійснюється в даному випадку при проведенні досудового розслідування.

В матеріалах справи наявний також Висновок Вінницької Торгово-промислової палати №23/12/54 від 28.02.2023, яким повністю описано обставини розпочатої військової агресії, її наслідки, зокрема й щодо фінансової гарантії №804628-U21-160021 про забезпечення виконання зобов`язань перевізника ТОВ "R-ТЕК". Відповідно до цього Висновку Вінницька Торгово-промислова палата вказала, що збройна агресія рф проти України та обмежувальні рішення та заходи, прийняті органами державної влади України у зв`язку з цим, є надзвичайними обставинами, які виникли під час здійснення транзитних операцій. Документально підтверджені обставини, а саме примусове вилучення транспортних засобів та вантажів, закриття пунктів пропуску через кордон, зниження вантажу внаслідок активних бойових дій, накладення арешту, протиправні дії третіх осіб, мають надзвичайний, непередбачуваний та невідворотний характер, який в даних умовах не залежить від волі, бажань і дій заявника і мають прямий причинно-наслідковий зв`язок з фактом неможливості виконання перевізниками та декларантами зобов`язань у встановлені строки. У вказаному висновку Вінницька Торгово-промислова палата у Висновку підсумувала що враховуючи умови Угоди, невиконання особами, відповідальними за вивезення вантажів та сплату митних платежів за вантажними деклараціями, серед яких №UA408050/2022/002054, за даних обставин не є гарантійним випадком, оскільки зобов`язана особа не виконала зобов`язання внаслідок обставин непереборної сили.

З огляду на викладене суд погоджується з доводами сторони позивача, що у зобов`язаних осіб (перевізників), яким було надано фінансові гарантії КТ "Бізнес Гарант", в тому числі фінансову гарантію №804628-U21-160021 про забезпечення виконання зобов`язань перевізника ТОВ "R-ТЕК", виникли непередбачувані обставини, які завадили їм виконати свої зобов`язання щодо доставлення товарів, які переміщувалися під митним контролем у режимі транзит, у митницю призначення у визначений законодавством строк.

Враховуючи, що дані обставини є об`єктивними, непереборними та не залежали від волі осіб, на яких покладено обов`язок доставки вантажу до митниці призначення, та виникли до настання терміну доставки вантажу, тривали на момент виникнення спірної вимоги, дані обставини, на переконання суду, не є гарантійним випадком за фінансовою гарантію №804628-U21-160021 про забезпечення виконання зобов`язань перевізника ТОВ "R-ТЕК".

Щодо доводів сторони позивача про обмеження його права на участь у з`ясуванні невиконання зобов`язання зі сплати митних платежів, забезпеченого фінансовою гарантією, то суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 5 ст. 307 МК України (у редакції до 01.10.2022) у разі невиконання особою зобов`язання із сплати митних платежів, забезпеченого фінансовою гарантією, наданою у вигляді документа, митний орган із залученням представників гаранта, що видав таку гарантію, з`ясовує обставини невиконання зобов`язання, після чого направляє цьому гарантові вимогу щодо сплати належної суми митних платежів. До вимоги додаються завірені митним органом копії документів, що підтверджують невиконання зобов`язання. Процедура направлення вимоги та перелік обов`язкових документів, що до неї додаються, визначаються в угоді, передбаченій частиною третьою статті 314 цього Кодексу.

За змістом частини 4 статті 311 МК України (у редакції до 01.10.2022) орган доходів і зборів, яким виявлено настання гарантійного випадку протягом 5 робочих днів з дати виявлення факту складає акт за встановленою формою.

Частиною 7 статті 311 МК України (у редакції до 01.10.2022) зазначено, що до правовідносин, пов`язаних з видачею фінансової гарантії, виконанням гарантом зобов`язань і припиненням фінансової гарантії, застосовуються також положення законодавства України про банки і банківську діяльність та цивільного законодавства України в частині, що не врегульована цим Кодексом.

Згідно з пунктами 2.1.1-2.1.2 Угоди № 7 з метою забезпечення взаємодії сторін та організації виконання умов цієї Угоди митний орган України зобов`язується забезпечити інформування гаранта про настання гарантійного випадку, надавати можливість уповноваженим представникам гаранта, у разі настання гарантійного випадку, ознайомлюватися з документами митного органу, які стосуються цього випадку.

Пунктом 4.1 Угоди № 7 передбачено, що орган доходів і зборів, яким виявлено факт настання гарантійного випадку протягом 5 робочих днів з дати виявлення такого факту складає Акт про настання гарантійного випадку.

Водночас суд зазначає. що акт про настання гарантійного випадку був складений відповідачем через майже вісім місяців з моменту недоставлення товару до митниці призначення.

При розгляді справи встановлено, що Чернівецька митниця не забезпечила реалізацію права гаранта на ознайомлення із документами, що стосуються гарантійного випадку, також не повідомила КТ "Бізнес Гарант" про дату, час та місце складання акту про настання гарантійного випадку.

Отже, акт про настання гарантійного випадку складений відповідачем з порушенням зобов`язань, взятих на себе згідно з угодою №7, та строків, визначених МК України.

Крім того, суд зазначає, що Законом України "Про внесення змін до Митного кодексу України та інших законів України щодо деяких питань виконання глави 5 розділу IV Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони", який набрав чинності 01.10.2022, внесено зміни до МК України та п. 84 викладено в новій редакції Розділ X "Розділ X "Забезпечення сплати митних платежів".

Відповідно до даного розділу процедура направлення вимоги гаранту та з`ясування відповідних обставин невиконання зобов`язань є зовсім інша.

Так, ст. 317 МК України встановлено порядок надсилання запитів та отримання інформації митним органом, який здійснив випуск товарів.

Частиною 8 даної статті визначено, що у разі встановлення факту виникнення обов`язку із сплати митних платежів митний орган, який здійснив випуск товарів, вживає заходів для ідентифікації осіб, на яких покладається обов`язок із сплати митних платежів.

Частиною 2 ст. 317-1 МК України визначено, що митний орган, відповідальний за здійснення контролю сплати митних платежів, не пізніше трьох робочих днів після розрахунку суми митних платежів складає та направляє вимогу про сплату митних платежів за формою, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, кожній особі, на яку покладається обов`язок із сплати митних платежів, відповідно до частин першої і третьої статті 293 цього Кодексу.

Частиною 3 цієї статті передбачається, що особа, на яку покладається обов`язок із сплати митних платежів відповідно до частин першої і третьої статті 293 цього Кодексу, протягом 10 робочих днів з дня отримання вимоги про сплату митних платежів відповідно до частини другої цієї статті зобов`язана перерахувати належну суму митних платежів до державного бюджету. У разі невиконання обов`язку із сплати митних платежів, забезпеченого гарантією, митні органи вживають заходів відповідно до статті 317-2 цього Кодексу (ч. 4).

Частина 1 ст. 317-2 МК України передбачає, що митний орган, відповідальний за здійснення контролю сплати митних платежів, не пізніше трьох робочих днів складає та направляє гаранту, який видав гарантію, вимогу про сплату митних платежів разом з іншими документами щодо відповідної операції з товарами тільки у разі невиконання обов`язку із сплати митних платежів протягом строку, визначеного частиною третьою статті 317-1 цього Кодексу.

Це положення кореспондується також з ч. 5 ст. 293 МК України, якою визначено, що у разі невиконання або неповного виконання особами, зазначеними у частинах першій і третій цієї статті, протягом строку, визначеного частиною третьою статті 317-1 цього Кодексу, обов`язку із сплати митних платежів, забезпеченого у спосіб, визначений пунктами 2-5 статті 308 цього Кодексу, обов`язок із сплати митних платежів покладається на гаранта в межах суми наданого забезпечення.

Отже, чинною на час винесення спірної вимоги редакцією МК України був встановлений інший порядок дій митного органу при встановленні виникнення обов`язку із сплати митних платежів, а саме: передбачається обов`язок митного органу спочатку надіслати вимогу про сплату митних платежів особам, зазначеним у ст. 293 МК України (декларант та інші особи, відповідальні за дотримання митного режиму) і тільки у випадку невиконання цієї вимоги цими особами, митний орган має право направити відповідну вимогу гаранту.

Посилання Чернівецької митниці на те, що не можливо було послати поштове відправлення особам, відповідальним за сплату митних платежів, внаслідок припинення поштового співробітництва судом оцінюється критично, оскільки відповідних належних та допустимих доказів неможливості виконання цього обов`язку (як то сертифікату про форс мажор) відповідачем до суду не надано.

Враховуючи те, що Чернівецька митниця не надала жодних доказів надсилання вимоги про сплату митних платежів особам, визначеним ст. 293 МК України, суд вважає, що відповідачем порушено порядок винесення та надсилання спірної вимоги, встановлений МК України.

Відповідно до частин першої та другої статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з положеннями статті 9 Конституції України та статтею 17, частиною п`ятою статті 19 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань (далі - ЄСПЛ) щодо застосування окремих положень цієї Конвенції.

Європейським судом з прав людини неодноразово зазначалось, що на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах "Лелас проти Хорватії", "Тошкуце та інші проти Румунії") і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини", "Беєлер проти Італії").

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення у справі "Лелас проти Хорватії"). Іншими словами, ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" та у справах "Ґаші проти Хорватії", "Трґо проти Хорватії").

З огляду на викладене суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправною та скасування вимоги Чернівецької митниці № 1 від 16.12.2022 про сплату належної суми митних платежів за гарантією.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За приписами частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Згідно з позицією ЄСПЛ, викладеною, зокрема, у справі "Компанія Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції", заява № 36985/97, рішення від 23.07.2002, п. 110, адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість основних доводів сторін, оцінивши докази суб`єктів владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та дій і докази, надані стороною позивача, суд приходить до переконання, що адміністративний позов належить задовольнити повністю.

Відповідно до частини 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати позивача зі сплати судового збору в розмірі 7082,37 грн належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Чернівецької митниці № 1 від 16.12.2022 про сплату належної суми митних платежів за гарантією.

Стягнути на користь командитного товариства "Бізнес Гарант" (приватне підприємство "ВІП Бізнес" і Компанія) за рахунок бюджетних асигнувань Чернівецької митниці сплачений при зверненні до суду судовий збір у сумі 7082,37 грн (сім тисяч вісімдесят дві гривні тридцять сім копійок).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: Командитне товариство "Бізнес Гарант" (приватне підприємство "ВІП Бізнес і Компанія") (21027, м. Вінниця, вул. Костянтина Василенка, 20, )

Відповідач: Чернівецька митниця (58023, м. Вінниця, вул. Руська, 248М, )

Суддя Вільчинський Олександр Ванадійович