Справа № 556/1615/23
Суддя: Котик Л.О.
Дата ухвалення: 2023-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 556/1615/23
Номер провадження 2-а/556/25/2023

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.07.2023 року. Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Котик Л.О.

при секретарі Соловей Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника Вараського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України Склярова А.Д., Вараського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Вараського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 19 травня 2023 року начальником Вараського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки винесено постанову №138 про накладення відносно нього адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, де зазначено що 08 травня 2023 року, ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 1,3 п.1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме, отримавши повістку під особистий підпис 05.05.2023, в якій зазначено про виклик до Вараського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України на 10 год. 08.05.2023, на вищевказану дату не з`явився, причину своєї неявки не повідомив. Правопорушення виявлено під час дії особливого періоду. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 5100 грн

Позивач зазначає, що вказана постанова є незаконною та прийнята з порушенням вимог чинного законодавства з наступних підстав.

05 травня 2023 року працівниками Вараського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України ОСОБА_1 вручена повістка на 10 год. 00 хв. 08 травня 2023 року.Однак, з 06 травня 2023 року в нього почали проявлятися ознаки захворювання. В ніч з 07 на 08 травня 2023 року піднялася температура тіла до 39 градусів, зник смак та нюх, почало боліти горло та голова. Зранку, 08 травня 2023 року, позивач звернувся до сімейного лікаря, оскільки мав вкрай поганий стан самопочуття. Після обстеження лікарем, ОСОБА_1 поставлений діагноз Covid- 19.

У зв`язку з тим, що 08 травня 2023 року в позивача був вкрай поганий стан здоров`я: висока температура, боліло горло та голова, а тому з метою не поширення коронавірусу він з поважної причини не з`явився до військомату.

Наступного дня, ним була написана заява на ім`я начальника Вараського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України полковника ОСОБА_2 з підтвердженням причин поважності неявки і направлено копії медичної картки. Дана заява з додатком відправлена дружиною позивача поштовим листом - 09.05.2023.

Також, 10 травня 2023 року, ОСОБА_1 на ім`я начальника Вараського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки направлена поштою заява про надання відстрочки від призову на військову службу.

31 травня 2023 року, поштою, ОСОБА_1 отримав постанову №138 від 19.05.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210 - 1 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Позивач вважає, що відповідачем не було встановлено чи вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, чи є вина у його діях, чи потрібно накладати адміністративне стягнення, не перевірені причини його неявки, які надані у встановленому законом порядку.

З наведеного слідує, що відповідач формально віднісся до розгляду справи про адміністративне правопорушення і не було всебічно, об`єктивно і повно з`ясовані всі обставини справи.

Враховуючи викладене, а також те, що відповідачем порушено порядок притягнення його до адміністративної відповідальності, що в свою чергу стало підставою для винесення незаконної постанови через неповне з`ясуванням усіх обставин справи та перевірки їх належними і допустимими доказами, вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.210-1 КУпАП закриттю у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Вказаний позов надійшов до суду 09 червня 2023 року.

Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 12 червня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження.

04 липня 2023 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, вважають що позов є необґрунтованим та безпідставним з наступних підстав.

Посадові особи Вараського РТЦК та СП 05.05.2023 вручали повістку ОСОБА_1 . Зі змістом повістки ОСОБА_1 був усно ознайомлений, а саме про явку до ІНФОРМАЦІЯ_1 на 08 травня 2023 року о 10 год. 00 хв., проте позивач з невідомих причин на вище зазначену дату не з`явився, причину своєї неявки не повідомив.

10 травня 2023 року у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення № 138 від 10.05.2023, та надіслано рекомендованим листом за адресою проживання, який позивач отримав особисто. В протоколі зазначено, що розгляд справи відбудеться 19 травня 2023 року.

ОСОБА_1 у позовній заяві вказує, що направив на адресу відповідача заяву про причини неприбуття, однак ними дану заяву отримано 12 травня 2023 року, а протокол про адміністративне правопорушення складено 10 травня 2023 року. Також згідно копії медичної картки ОСОБА_1 , яка долучена до позовної заяви , не зрозуміло, коли позивач закрив лікарняний. Останній візит до лікаря призначений на 12 травня 2023 року, а розгляд справи призначено на 19 травня 2023 року. Також в написаній заяві ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 і в паспорті останнього різні підписи, що ставить під сумнів написання заяви позивачем.

На розгляд адміністративної справи ОСОБА_1 не з`явився, відповідно була винесена постанова №138 від 19.05.2023 про накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст.2101 КУпАП. Копію постанови направлено за домашньою адресою проживання позивача, що підтверджується квитанцією №944 від 23.04.2023.

В порушення ставиться саме неявка ОСОБА_1 за викликом ТЦК та СП, для уточнення облікових даних в особливий період.

Відповідно до абзацу другого частини першої статті 22 Закону №3543-ХІІ

громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Оскільки в країні продовжений воєнний стан та триває загальна мобілізація, військовозобов"язаний не відповідально ставиться до своїх військових обов"язків, передбачених чинним законодавством.

На підставі викладеного Вараський РТЦК та СП вважає, що діяв виключно в рамках своїх повноважень відповідно до вимог чинного законодавства, а тому підстав для задоволення позову немає.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача Вараського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду адміністративної справи.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 4 ст. 229 КАС України, судом не здійснювалося.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до долученої розписки, ОСОБА_1 отримав під підпис повістку на призов 05 травня 2023 року о 09 год., де вказано, що останній повиненя з`явитися 08.05.2023 на 10 год. до Вараського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Згідно Протоколу про адміністративне правопорушення №138 від 10.05.2023, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, порушив п.п. 1, 3 п.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що тягне за собою відповідальність згідно Закону України, а саме отримавши повістку під особистий підпис 05.05.2023 року, в якій зазначено про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 на 10 год 00 хв 08.05.2023 року, на вищевказану дату ОСОБА_1 до Вараського РТЦК СП не з`явився, причину своєї неявки не повідомив. В протоколі значититься дата розгляду справи про адміністративне правопопрушення 19 травня 2023 року о 10 год.

Згідно Повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення №1957/1 від 10.05.2023, та чеку Укрпошти про відправлення повідомлення рекомендованим листом, ОСОБА_1 було повідомолено про розгляд справи про адміністративне правопопрушення 19 травня 2023 року на 10 год.

19 травня 2023 начальником Вараського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України Скляровим А.Д., за результатами розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП №138 від 19 травня 2023 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 5100,00 грн.

Згідно вимог ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у визначений законом спосіб.

Відповідно дост. 55 Конституції України, кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно вимог ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог ст.7КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно дост. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ч. 1 ст. 210-1 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період, тягне за собою відповідальність за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст.210-1 КУпАП є порушення військовозобов`язаними чи призовниками правил військового обліку, неявка їх на виклик до військового комісаріату без поважних причин в особливий період.

Відповідно до Закону України «Про оборону України», особливий період, це- період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно Указу Президента України № 64/2022«Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України,Закону України«Про правовийрежим воєнногостану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває по теперішній час, що охоплюється дією особливого періоду.

Положеннями Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлено правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначено засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

За приписами ст. 1 вищезазначеного Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», мобілізація це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Відповідно до ч.ч. 2, 5, 6 ст.4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій. Вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення. Рішення про проведення відкритої мобілізації має бути негайно оголошене через медіа.

За приписами ч. 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

В п. 1 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зазначено, що громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно ч.ч. 1, 3 до ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період. Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Отже, вказаними положеннями нормативно-правових актів передбачений обов`язок призовників, військовозобов`язаних та резервістів у разі отримання ними виклику до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, явитися за таким викликом у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях).

За приписами ст. 235 КУпАП, адміністративні справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України) розглядають територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно вимог п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

За приписами ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що оскаржувана постанова була винесена начальником Вараського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України Скляровим А.Д., коли ОСОБА_1 перебував на лікуванні з підозрою на Covid, ГРЗ, у зв`язку з чим не мав об`єктивної можливості бути присутнім при розгляді складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.210-1 КУпАП.

Так відповідно до ч.1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Разом з тим, в матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 на ім`яначальника Вараського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України Склярова А.Д. про те, що останній не може з`явитися до Вараського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на 10 год. 08 травня 2023 року по стану здоров`я, оскільки є підозра на Covid-19, а тому у зв`язку з поганим самопочуттям та з метою непоширення захворювання, просить викликати його на іншу дату, після його повного видужування.

Згідно відстеженого рекомендованого повідомлення, вищезазначена заява надійшла до Вараського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України - 12 травня 2023 року.

Про те, що ОСОБА_1 хворів на вірусні хвороби, підтверджується записами з медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_1 , де вказано, що останній був 08.05.2023 на прийомі в сімейного лікаря та останньому встановлено діагноз:Covid-19-?, ГРЗ середнього ступеня тяжкості.

Представник відповідача у своєму відзиві на позовну заяву зазначив, що на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення 10.05.2023, у відповідача не було вищезазначеної заяви ОСОБА_1 . Дана заява надійшла - 12.05.2023.

Також судом встановлено, що заява ОСОБА_1 надійшла пізніше, аніж був складений Протокол про адміністративне правопорушення, однак на момент винесення постанови про накладення відносно ОСОБА_2 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП №138 від 19 травня 2023 року, у відповідача була наявна заява ОСОБА_1 про причини неявки останнього до Вараського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України, у зв`язку з хворобою та з метою її непоширення.

Також суд вважає, що у разі надходження відповідного повідомлення у будь-який спосіб працівники Вараського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України повинні були у будь-якому разі перевірити отриману інформацію і лише після цього приймати рішення щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності.

А як зазначено в Переліку поважних причин неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного чи резервіста для призову на збори, затвердженого Постановою Кабунету міністрів України від 28 липня 2010 р. N 673, поважними причинами неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного чи резервіста для призову на збори в пункт і в строк, установлені керівником відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки), які підтверджені відповідними документами (довідками), визнаються: хвороба або необхідність догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), які проживають разом із військовозобов`язаним чи резервістом, у разі неможливості догляду за хворим іншим близьким родичем.

Таким чином, суд констатує, що при притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідачем не були забезпечені процесуальні гарантії прав позивача, як особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у томучислі й на участь у розгляді справи. Розгляд справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210-1 КУпАП у його відсутності не тільки грубо суперечить вимогам чинного законодавства, але й позбавило особу можливості реалізувати свої права, передбачені ст.268 КУпАП, в тому числі право на захист.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. ( ст.245 КУпАП)

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак дані вимоги закону відповідачем дотримані не були ( не з"ясовано всі обставини, що мають значення для вирішення справи, чи було вчинено адміністратимвне правопорушення, чи винен ОСОБА_1 в його вчиненні).

Отже, суд вважає, що під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 уповноваженими особами відповідача не було дотримано вимог КУпАП щодо процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення та сприяння реалізації особою, що притягається до адміністративної відповідальності, її процесуальних прав.

Відповідно до положень статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що відповідачем не надано доказів на підтвердження законності та обґрунтованості оскаржуваної постанови, вирішуючи позов у межах заявлених вимог, з урахуванням принципів розумності, справедливості та виваженості суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Частиною 3 статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладене вище, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю.

Відповідно до ст. 139 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань Вараського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки слід стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 536 гривень 80 копійок.

Враховуючи викладене, керуючись на підставі ст.ст. 7, 210, 247, 279, ч.1 ст. 251, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 77, 205, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до начальника Вараського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України Склярова А.Д., Вараського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП, задовольнити.

Постанову начальника Вараського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Склярова А.Д. від 19 травня 2023 року №138 про накладення адміністративного стягнення ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Вараського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 536 гривень 80 копійок).

У відповідності до п.15.5) розділу У111 Перехідні положення КАС України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, через Володимирецький районний суд Рівненської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Котик Л.О.

Учасники процесу:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Вараський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, місцезнаходження: м.Вараш, м-н Перемоги, 21А, Рівненська область.