Справа № 160/4054/23
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2023-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2023 року Справа № 160/4054/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Турової О.М.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Держаної міграційної служби України в Дніпропетровській області в особі Соборного відділу у місті Дніпрі Головного управління Держаної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
02.03.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Держаної міграційної служби України в Дніпропетровській області в особі Соборного відділу у місті Дніпрі Головного управління Держаної міграційної служби України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Соборного відділу у місті Дніпрі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 14.05.2022 року про припинення провадження за заявою ОСОБА_1 про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням;
- зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в особі Соборного відділу у місті Дніпрі Головного управління Держаної міграційної служби України в Дніпропетровській області поновити провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням.
В обґрунтування позовних вимог зазначається, що оскаржуваним рішенням Соборного відділу у місті Дніпрі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 14.05.2022 року протиправно припинено провадження за заявою ОСОБА_1 від 22.12.2021р. про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про громадянство України» через неможливість перевірити факт видачі наданої позивачем довідки про відсутність у неї судимості на території російської федерації у зв`язку із агресією російської федерації проти України, введенням воєнного стану з 24.02.2022 року та припиненням дипломатичних відносин між країнами, оскільки такої правової підстави для припинення провадження за заявою про оформлення набуття громадянства України відповідно до Закону України «Про громадянство України» не існує, а норми цього закону та Указу Президента України «Про питання організації виконання Закону України «Про громадянство України» не зобов`язують осіб, що подають заяву про набуття громадянства України за територіальним походженням, додавати до цієї заяви довідку про відсутність судимості чи в інший спосіб самостійно доводити відсутність підстав для ненадання (неприйняття до) громадянства України. Також позивачем зазначалося, що про існування оскаржуваного рішення вона дізналися лише з листа начальника Соборного відділу у Дніпрі Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 27.01.2023 року №1212-79/1212-23, наданого у відповідь на адвокатський запит представника позивача, а саме рішення позивач безпосередньо від відповідача не отримував.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.03.2023р. вказану позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено позивачеві строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову шляхом подання до суду: уточненої позовної заяви та її копій відповідно до кількості осіб, що беруть участь у справі, в якій зазначити власний реєстраційний номер облікової картки платника податків, за його наявності, або номер і серію свого паспорту, адресу електронної пошти, ідентифікаційний код відповідача в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти, номери засобів зв`язку відповідача, а також копії цієї уточненої позовної заяви відповідно до кількості осіб, що беруть участь у справі, відповідно до вимог п.1 ст.161 КАС України; належним чином завірених копій документів, долучених до позовної заяви, для суду та відповідача.
22.03.2023 року позивачем на виконання вимог ухвали від 07.03.2023р. надано до суду документи, якими усунуто вищевказані недоліки позовної заяви.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.03.2023 року прийнято до розгляду вищевказану позовну заяву ОСОБА_1 та відкрито провадження в адміністративній справі №160/4054/23 за цією позовною заявою, призначено цю справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами з 27.04.2023 року, а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
Крім того, вищезазначеною ухвалою суду задоволено клопотання позивача про витребування доказів та витребувано у Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області докази у справі, а саме: належним чином засвідчену копію рішення Соборного відділу у місті Дніпрі ГУДМС в Дніпропетровській області від 14.05.2022 року про припинення провадження за заявою ОСОБА_1 про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням; належним чином засвідчені копії матеріалів справи за заявою ОСОБА_1 про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням.
17.04.2023 року від відповідача надійшов відзив у справі, в якому останній пред`явлений позов не визнав та просив повністю відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що оскаржуваним рішенням Соборного відділу у місті Дніпрі ГУ ДМС України в Дніпропетровській у області від 14.05.2022р. №1212/79-126 обґрунтовано та правомірно припинено провадження за заявою громадянки російської федерації ОСОБА_1 про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про громадянство України», оскільки в умовах повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, введенням воєнного стану, припиненням роботи консульських установ країни-агресора на території України неможливо перевірити факт видачі довідки про відсутність судимості на території російської федерації від 03.02.2022р. №40, виданої Генеральним консульством росії у Харкові та наданої 17.02.2022р. заявницею у додаток до її заяви про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням, водночас, відповідно до ч.5 ст.9 Закону України «Про громадянство України» та п.49-1 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215 (далі - Порядок №215), задля підтвердження відсутності підстав, за якими особа не приймається до громадянства України, іноземець разом із заявою про прийняття до громадянства України зобов`язаний, зокрема, подати документ, виданий уповноваженим органом іноземної держави, про те, що така особа на території іноземної держави не вчиняла тяжких або особливо тяжких злочинів, злочинів проти людства та не здійснювала геноцид. Також відповідачем зазначено, що про прийняте рішення щодо припинення провадження за заявою ОСОБА_1 останній було повідомлено на особистому прийомі, в телефонній розмові та надіслано письмове повідомлення від 14.05.2022р. вих.№1212/79-127 на адресу проживання. Так, зокрема 20.12.2022р. ОСОБА_1 на особистому прийомі повторно отримала повідомлення від 14.05.2022р. №1212/79-127 про припинення провадження усправі про набуття громадянства України. Враховуючи, що про оскаржуване рішення Соборного відділу у місті Дніпрі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області про припинення провадження за заявою ОСОБА_2 щодо набуття громадянства України за територіальним походженням від 14.05.2022 року позивача повідомлено шляхом надіслання засобами поштового зв`язку відповідного письмового повідомлення від 14.05.2022р. за вих.№1212/79-127, на думку відповідача, позивачеві було відомо про існування оскаржуваного рішення ще у травні 2022 року, але з позовною заявою про його оскарження до суду вона звернулася майже через 9 місяців, отже, пропустила шестимісячний строк звернення до адміністративного суду, встановлений ст.122 КАС України.
Також 17.04.2023 року до суду від відповідача на виконання вимог ухвали суду від 27.03.2023 року надійшли витребувані судом докази.
27.04.2023 року до суду від представника відповідача надійшла заява про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.04.2023 року у задоволенні заяви Головного управління Держаної міграційної служби України в Дніпропетровській області про здійснення розгляду справи за правилами загального позовного провадження в адміністративній справі №160/4054/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Держаної міграційної служби України в Дніпропетровській області в особі Соборного відділу у місті Дніпрі про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовлено у повному обсязі.
05.05.2023 року до суду від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, в якій останньою висловлено позицію, аналогічну викладеній у позовній заяві, та додатково зауважено, що для вирішення питання про набуття позивачкою громадянства за територіальним походження відповідач не мав права вимагати надання довідки про відсутність судимості в країні громадянства і, тим паче, зупиняти провадження у справі про набуття громадянства з підстав неможливості перевірки достовірності цієї довідки, тому що відповідна правова підстава для зупинення провадження у справі саме про набуття громадянства за територіальним походженням взагалі не передбачена законодавчими актами і це підтверджується тим, що відповідач в оскаржуваному рішенні взагалі не зазначив жодну правову норму, на підставі якої його було прийнято. Посилання відповідача на приписи ч.5 ст.9 Закону України «Про громадянство України» є безпідставними, оскільки набуття громадянства за територіальним походженням відповідно до ст.8 цього Закону та прийняття до громадянства згідно зі ст.9 цього Закону є відмінними поняттями і для набуття громадянства та прийняття до громадянства передбачені зовсім різні процедури і переліки різних документів, що слід подавати з такими заявами. Тому вимоги ч.5 ст.9 Закону України «Про громадянство України» стосуються саме випадків прийняття до громадянства і не поширюються на процедуру набуття громадянства, за якою зверталася позивач. Також позивачем зазначено, що нею не пропущено встановлений ст.122 КАС України строк звернення до суду з цим позовом, оскільки про оскаржуване рішення вона довідалася лише з листа начальника Соборного відділу у Дніпрі Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 27.01.2023 року №1212-79/1212-23, наданого у відповідь на адвокатський запит представника позивача, а саме рішення позивач безпосередньо від відповідача не отримував. При цьому відповідачем не доведено належними доказами, що позивачка дізналася про існування спірного рішення до 27.01.2023р. та не надано доказів вручення позивачці повідомлення про винесення спірного рішення від 14.05.2022р. за вих.№1212/79-127 і факт отримання цих документів позивач заперечує та стверджує, що строк звернення до суду нею пропущено не було.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з огляду на таке.
Судом встановлено, що 22.12.2021 року громадянка російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка міста Дніпропетровська, України, звернулась до Соборного відділу у місті Дніпрі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області із заявою про оформлення набуття громадянства України відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про громадянство України» за територіальним походженням.
До заяви ОСОБА_1 було надано наступні документи: паспорт громадянина російської федерації НОМЕР_1 , виданий на її ім`я органом МЗС росії « НОМЕР_2 » 15.08.2013 строком дії до 15.08.2023р., із нотаріально засвідченим перекладом на українську мову; свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , видане міським ЗАГС м. Дніпропетровська 16.10.1948 року, із нотаріально засвідченим перекладом на українську мову; свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_4 , видане Жовтневим Будинком щастя м. Дніпропетровська 30.04.1970 року, із нотаріально засвідченим перекладом на українську мову; заяву про надання адміністративної послуги за видачу довідки про реєстрацію особи громадянином України; квитанцію №80707802 від 18.12.2021 на оплату адміністративної послуги на суму 137,75грн.
Під час розгляду ГУ ДМС України в Дніпропетровській області матеріалів справи про набуття громадянства України ОСОБА_1 встановлено, що у цій справі містяться розбіжності, а саме: в п.7 заяви не зазначені всі документи, які додаються до заяви (свідоцтво про шлюб); до справи долучено свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , видане 16.10.1948 року, згідно з яким П.І.Б. заявниці - ОСОБА_1 , а згідно з Повним витягом з ДРАЦСГ П.І.Б. зазначено - ОСОБА_1 (по батькові не зазначено), а також відсутня серія свідоцтва, зазначено лише №979180; до справи долучено свідоцтво про шлюб, згідно з яким прізвище заявниці до укладення шлюбу - ОСОБА_1 , після - ОСОБА_1 , а згідно з Повним витягом з ДРАЦСГ щодо актового запису про шлюб П.І.Б. заявниці на момент укладання шлюбу - ОСОБА_1 , після - ОСОБА_1 , у зв`язку із чим листом ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 04.01.2022р. №1201.4.4-2/1201.4-22 матеріали справи повернуто на доопрацювання до Соборного відділу у м. Дніпрі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області.
В подальшому Соборним відділом у м. Дніпрі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області листами від 22.01.2022р. за вих.№1212/568-22 та за вих.№1212/572-22 додатково здійснено перевірки по територіальним органам ДМС та територіальним підрозділам ГУ ДМС України в Дніпропетровській області щодо прийняття рішення про скасування набуття громадянства України ОСОБА_1
20.01.2022р. у позивача відібрано письмову заяву на ім`я начальника ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, в якій ОСОБА_1 зазначено, що їй повідомлено що 14.12.2021р. Верховною Радою України прийнято Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про громадянство України» щодо спрощеного набуття громадянства України окремими категоріями осіб» від 14.12.2021 №1941-ІХ, який набрав чинності 19.12.2021 року, у зв`язку із чим вона повинна надати довідку про відсутність судимості на території російської федерації і вона зобов`язується надати цей документ в якомога стислі строки.
17.02.2022 року ОСОБА_1 надано до Соборного відділу у місті Дніпрі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області довідку про наявність (відсутність) судимості на території російської федерації від 03.02.2022р. №40, видану Генеральним консульством росії у Харкові, Україна, із нотаріально засвідченим перекладом на українську мову, згідно з якою ФКУ «Головний інформаційно-аналітичний центр Міністерства внутрішніх справ» російської федерації, інформаційний центр МВС (ГУВС, УВС міста Москви надав відомості відносно громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно з якими ФКУ «ГІАЦ МВС Росії», Інформаційний центр при МВС по Республіці Адигея відомостями про судимість (у тому числі такої, що була раніше), про факт кримінального переслідування або про припинення кримінального переслідування на території російської федерації не володіють.
18.02.2022р. було внесено відповідні зміни до матеріалів справи з набуття громадянства України ОСОБА_1 із застосуванням підсистеми ЄІАС УМП «Облік осіб, які набули або припинили громадянство України».
Разом з тим, в подальшому матеріали доопрацьованої справи за заявою ОСОБА_1 про набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про громадянство України» Соборним відділом у місті Дніпрі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області до Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області направлені не були.
Як слідує з відзиву на позовну заяву, це відбулося через здійснення 24.02.2022р. повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України і введення у зв`язку із цим воєнного стану, у зв`язку із чим з 25.02.2022р. відбулося зупинення роботи інформаційно-комунікаційних систем ДМС України і припиненням до прийняття Верховною Радою України законодавчих актів щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором.
В подальшому, 14.05.2022р. Соборним відділом у місті Дніпрі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області прийнято рішення №1212/79-126 про припинення провадження за заявою ОСОБА_1 про набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про громадянство України» у зв`язку із неможливістю перевірити факт видачі наданої ОСОБА_1 довідки про відсутності у неї судимості на території рф через військовий стан та припинення дипломатичних відносин між Україною та рф.
Про прийняття вищевказаного рішення від 14.05.2022р. №1212/79-126 позивач дізналася 20.12.2022 року, про що свідчить її особиста розписка на листі-повідомленні Соборного відділу у місті Дніпрі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 14.05.2022 року за вих.№1212/79-127, яким ОСОБА_1 повідомлялася про прийняття цього рішення.
Доказів більш раннього ознайомлення позивача з оскаржуваним рішенням матеріали справи не містять та відповідачем не надано.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням Соборного відділу у місті Дніпрі ГУДМС України в Дніпропетровській області від 14.05.2022 року №1212/79-126 про припинення провадження за заявою ОСОБА_1 про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням, позивач 28.02.2023р. звернулась до суду із вказаною позовною заявою, подавши її засобами поштового зв`язку, що підтверджується відповідною поштовою накладною на конверті, в якому ця позовна заява надійшла до суду.
При цьому відповідно до ч.1, абз.1 ч.2 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Зважаючи на те, що про прийняття оскаржуваного рішення від 14.05.2022р. №1212/79-126 позивач дізналася 20.12.2022 року, про що свідчить її особиста розписка на листі-повідомленні Соборного відділу у місті Дніпрі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 14.05.2022 року за вих.№1212/79-127, і матеріали справи не містять доказів більш раннього ознайомлення позивача з оскаржуваним рішенням ніж 20.12.2022р., а до суду з позовом про оскарження цього рішення ОСОБА_1 звернулась 28.02.2023р., що підтверджується поштовою накладною на конверті, в якому ця позовна заява надійшла до суду, суд доходить висновку, що позивачем фактично не було пропущено встановлений ч.2 ст.122 КАС України шестимісячний строк звернення до суду з заявленими позовними вимогами, бо такий строк, з урахуванням приписів ч.3 ст.122 КАС України, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Відтак, посилання відповідача на пропуск позивачем строку звернення до суду з цим позовом є безпідставними та необґрунтованими.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, по суті суд зважає на таке.
Відповідно до вимог частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спірні правовідносини врегульовано Законом України «Про громадянство України» від 18.01.2001 року №2235-ІII (далі - Закон №2235-ІII), який відповідно до Конституції України визначає правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб, а також Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215 (далі - Порядок №215), який відповідно до Закону України «Про громадянство України» визначає перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України.
Відповідно до визначень, які наведені у статті 1 Закону України від 18 січня 2001 року №2235-III «Про громадянство України» (далі - Закон №2235-ІІІ):
- громадянство України - правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках;
- громадянин України - особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України;
- іноземець - особа, яка не перебуває в громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 3 Закону №2235-ІІІ громадянами України є особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України.
Відповідно до ст.6 Закону №2235-ІІІ громадянство України набувається: 1) за народженням; 2) за територіальним походженням; 3) внаслідок прийняття до громадянства; 4) внаслідок поновлення у громадянстві; 5) внаслідок усиновлення; 6) внаслідок встановлення над дитиною опіки чи піклування, влаштування дитини в заклад охорони здоров`я, заклад освіти або інший дитячий заклад, у дитячий будинок сімейного типу чи прийомну сім`ю; 7) внаслідок встановлення над особою, визнаною судом недієздатною, опіки; 8) у зв`язку з перебуванням у громадянстві України одного чи обох батьків дитини; 9) внаслідок визнання батьківства чи материнства або встановлення факту батьківства чи материнства; 10) за іншими підставами, передбаченими міжнародними договорами України.
За приписами частини 1 статті 8 Закону №2235-ІІІ особа (іноземець або особа без громадянства), яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), а також її неповнолітні діти мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням.
Частинами 2-3 статті 8 Закону №2235-ІІІ встановлено, що для оформлення набуття громадянства України в установленому порядку разом із заявою (клопотанням) про набуття громадянства України подається: особою без громадянства - декларація про відсутність іноземного громадянства; іноземцем - зобов`язання припинити іноземне громадянство. Іноземці, які перебувають у громадянстві (підданстві) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство (підданство) усіх цих держав.
Частиною 7 статті 8 Закону №2235-ІІІ передбачено, що громадянство України за територіальним походженням не набуває особа, яка відповідно до частини п`ятої статті 9 цього Закону не приймається до громадянства України (крім випадку, передбаченого частиною шостою статті 9 цього Закону), та особа, стосовно якої рішення про оформлення набуття громадянства України скасовано на підставі статті 21 цього Закону.
При цьому, частиною 5 статті 9 Закону №2235-ІІІ встановлено, що до громадянства України не приймається особа, яка:
1) вчинила злочин проти людства чи здійснювала геноцид;
2) засуджена в Україні за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину (до погашення або зняття судимості) з урахуванням рівня загрози для національної безпеки держави;
3) вчинила на території іншої держави діяння, яке визнано законодавством України тяжким або особливо тяжким злочином.
Прийняття рішень про оформлення набуття громадянства України особами з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4-10 статті 6 Закону №2235-ІІІ, згідно з п.4 ч.1 ст.24 Закону №2235-ІІІ належить до повноваження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства.
Згідно з пунктом 1 Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №360 (далі - Положення №360), Державна міграційна служба України (ДМС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.
За змістом пункту 7 Положення №360 ДМС здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи та територіальні підрозділи, у тому числі міжрегіональні.
Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 22 Закону №2235-ІІІ порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства та виконання прийнятих рішень визначає Президент України.
Так, Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215 (в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року №588/2006) «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України» затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі - Порядок №215).
Відповідно до абзацу першого пункту 1 розділу І Порядку №215 для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, виходу з громадянства України особа подає заяву, а також інші документи, передбачені розділом II цього Порядку.
Пунктом 2 розділу І Порядку №215, зокрема, передбачено, що заяви з питань громадянства оформлюються про оформлення набуття громадянства України особою, яка проживає на території України, - на ім`я керівника територіального органу Державної міграційної служби України за місцем проживання особи.
Абзацом першим пункту 3 розділу І Порядку №215 встановлено, що заява з питань громадянства подається у письмовій формі з зазначенням дати її складання та підписується заявником.
Згідно з п.4 розділу І Порядку №215 заяви та інші документи з питань громадянства подаються: особою, яка проживає в Україні на законних підставах, - до територіального підрозділу Державної міграційної служби України за місцем проживання особи в Україні.
Абзацами першим та шостим пункту 5 розділу І Порядку № 215 передбачено, що заяву та інші документи з питань громадянства заявник подає особисто. Під час подання заяви та інших документів з питань громадянства пред`являється документ, що посвідчує особу заявника, а також документ про проживання заявника на території України або про його постійне проживання за кордоном та подаються копії таких документів.
Згідно з п.24 розділу ІІ Порядку №215 для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка народилася до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент народження особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону), подає:
а) заяву про набуття громадянства України за територіальним походженням;
б) дві фотокартки (розміром 35 x 45 мм);
в) один із таких документів:
- декларацію про відсутність іноземного громадянства - для осіб без громадянства;
- зобов`язання припинити іноземне громадянство - для іноземців. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Подання зобов`язання припинити іноземне громадянство не вимагається від іноземців, які є громадянами (підданими) держав, законодавство яких передбачає автоматичне припинення особами громадянства (підданства) цих держав одночасно з набуттям громадянства іншої держави, або якщо міжнародні договори України з іншими державами, громадянами яких є іноземці, передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України;
- декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства разом із документом, що підтверджує надання особі статусу біженця чи притулку в Україні, - для іноземців, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні;
- декларацію про відмову особи, яка є громадянином Російської Федерації і зазнала переслідувань через політичні переконання у країні своєї громадянської належності, від іноземного громадянства разом із документом, що підтверджує переслідування через політичні переконання (довідка Міністерства закордонних справ України, дипломатичного представництва чи консульської установи України, видана в установленому Кабінетом Міністрів України порядку), - для іноземців, які є громадянами Російської Федерації та зазнали переслідувань через політичні переконання у країні своєї громадянської належності;
- заяву про зміну громадянства - для іноземців, які є громадянами держав, міжнародні договори України з якими передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України;
г) копію свідоцтва про народження або інший документ, що підтверджує факт народження особи на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту.
Пунктом 25 розділу ІІ Порядку №215 передбачено, що для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону, подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях.
Пунктом 92 розділу IV Порядку №215 визначено, що територіальні органи Державної міграційної служби України приймають, зокрема, рішення про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням. До повноважень територіальних органів Державної міграційної служби України також належить скасування прийнятих ними рішень про оформлення набуття громадянства України у випадках, передбачених статтею 21 Закону.
Відповідно до пункту 93 розділу IV Порядку №215 територіальний підрозділ Державної міграційної служби України, до якого подано документи щодо оформлення набуття громадянства України, перевіряє відповідність оформлення поданих документів вимогам законодавства України. Територіальний підрозділ Державної міграційної служби України, до якого подано документи про оформлення набуття громадянства України знайдою, також одержує від відповідного органу реєстрації актів громадянського стану копію запису акта громадянського стану, який підтверджує, що новонароджену дитину знайдено на території України і батьки її невідомі. Якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не оформлені відповідно до вимог законодавства України, територіальний підрозділ Державної міграційної служби України не пізніш як у двотижневий строк з дня надходження документів повертає їх заявникові для усунення недоліків. Якщо заявник у двомісячний строк з дня повернення йому документів не усуває недоліки та не подає документи повторно, керівник територіального підрозділу Державної міграційної служби України приймає рішення про припинення провадження за цією заявою. Подані заявником належно оформлені документи не пізніш як у двотижневий строк з дня їх надходження надсилаються до територіального органу Державної міграційної служби України.
Згідно з абзацами першим, другим, п`ятим та шостим пункту 94 розділу IV Порядку №215 територіальний орган Державної міграційної служби України перевіряє відповідність оформлення документів з питань громадянства вимогам законодавства України та підтвердження ними наявності фактів, з якими Закон пов`язує набуття особою громадянства України. Якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не оформлені відповідно до вимог законодавства України, зазначені документи повертаються до територіального підрозділу Державної міграційної служби України, до якого документи були подані заявником. Територіальний підрозділ Державної міграційної служби України не пізніш як у тижневий строк з дня повернення документів надсилає їх заявникові для усунення недоліків. Якщо заявник у двомісячний строк з дня повернення йому документів не усуває недоліки та не подає документи повторно, керівник територіального підрозділу Державної міграційної служби України приймає рішення про припинення провадження за цією заявою. Якщо документи оформлені належним чином і підтверджують наявність фактів, з якими Закон пов`язує набуття особою громадянства України, а стосовно поновлення особи у громадянстві України також відсутні передбачені Законом підстави, за наявності яких поновлення у громадянстві України не допускається, керівник територіального органу Державної міграційної служби України або його заступник приймає рішення про оформлення набуття особою громадянства України. Якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не підтверджують наявність фактів, з якими Закон пов`язує набуття особою громадянства України, або стосовно поновлення особи у громадянстві України також будуть встановлені передбачені Законом підстави, за наявності яких поновлення у громадянстві України не допускається, керівник територіального органу Державної міграційної служби України або його заступник приймає вмотивоване рішення про відмову у задоволенні клопотання про оформлення набуття особою громадянства України.
Пунктом 95 розділу IV Порядку №215 передбачено, що рішення про оформлення набуття особою громадянства України або про відмову у задоволенні клопотання про оформлення набуття особою громадянства України не пізніш як у тримісячний строк з дня надходження документів надсилається до територіального підрозділу Державної міграційної служби України, до якого документи були подані заявником. Територіальний підрозділ Державної міграційної служби України, до якого документи були подані заявником, не пізніш як у тижневий строк з дня надходження відповідного рішення повідомляє про нього заявника у письмовій формі. У разі прийняття рішення про відмову у задоволенні клопотання про оформлення набуття особою громадянства України заявникові у письмовій формі повідомляються причини відмови.
Як слідує з вищенаведених приписів чинного законодавства, особа, яка проживає в Україні на законних підставах, та бажає набути громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч.1 ст.8 Закону №2235-ІІІ, повинна особисто звернутися з відповідною письмовою заявою до територіального підрозділу Державної міграційної служби України за місцем свого проживання в Україні, до якої долучити вичерпний перелік документів, що визначений п.24 розділу ІІ Порядку №215, серед якого довідка про відсутність судимості на території іншої держави відсутня, а територіальний підрозділ Державної міграційної служби України, до якого подано вищевказані документи про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням, за наслідками розгляду цієї заяви та доданих до неї документів може або повернути їх заявникові для усунення недоліків, у разі виявлення, що такі документи не оформлені відповідно до вимог законодавства України, і якщо заявник у двомісячний строк з дня повернення йому документів не усуває недоліки та не подає документи повторно - прийняти рішення про припинення провадження за цією заявою, або якщо подані заявником документи належно оформлені - надіслати їх до територіального органу Державної міграційної служби України для подальшого розгляду. Водночас, територіальний орган Державної міграційної служби України перевіряє відповідність оформлення документів з питань громадянства вимогам законодавства України та підтвердження ними наявності фактів, з якими Закон пов`язує набуття особою громадянства України, і якщо такі документи оформлені належним чином та підтверджують наявність фактів, з якими Закон пов`язує набуття особою громадянства України, керівник територіального органу Державної міграційної служби України або його заступник приймає рішення про оформлення набуття особою громадянства України; якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не підтверджують наявність фактів, з якими Закон пов`язує набуття особою громадянства України, - керівник територіального органу Державної міграційної служби України або його заступник приймає вмотивоване рішення про відмову у задоволенні клопотання про оформлення набуття особою громадянства України; якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не оформлені відповідно до вимог законодавства України, зазначені документи повертаються до територіального підрозділу Державної міграційної служби України, до якого документи були подані заявником, для усунення недоліків, а останній надсилає їх для цього заявникові і у разі не усунення заявником у двомісячний строк з дня повернення йому документів таких недоліків та не подання документів повторно, керівник територіального підрозділу Державної міграційної служби України може прийняти рішення про припинення провадження за цією заявою.
Відтак, чинним законодавством у якості підстави для прийняття керівником територіального підрозділу Державної міграційної служби України рішення про припинення провадження за заявою про набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч.1 ст.8 Закону №2235-ІІІ передбачено лише неусунення заявником у двомісячний строк з дня повернення йому документів наявних у них недоліків та неподання документів повторно.
Як встановлено судом, подані ОСОБА_1 до Соборного відділу у м. Дніпрі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області разом із заявою про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням від 22.12.2021р. документи та направлені цим територіальним підрозділом Державної міграційної служби України до відповідного територіального органу Державної міграційної служби України - ГУ ДМС України в Дніпропетровській області - в порядку приписів п.94 розділу IV Порядку №215 поверталися вказаним територіальним органом Державної міграційної служби України для усунення виявлених в ході їх розгляду недоліків (розбіжностей у ПІБ позивача) листом ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 04.01.2022 №1201.4.4-2/1201.4-22.
Відтак, у розумінні приписів пунктів 93 та 94 розділу IV Порядку №215 підстави для припинення провадження за заявою ОСОБА_1 про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням у даному випадку були відсутні.
Як слідує з оскаржуваного рішення Соборного відділу у місті Дніпрі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 14.05.2022р. №1212/79-126, провадження за заявою ОСОБА_1 про набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про громадянство України» було припинено саме у зв`язку із неможливістю перевірити факт видачі наданої ОСОБА_1 довідки про відсутності у неї судимості на території рф через військовий стан та припинення дипломатичних відносин між Україною та рф.
Разом з тим, як зазначалося вище, вичерпний перелік документів, що має подаватися заявником до заяви про набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про громадянство України», визначений п.24 розділу ІІ Порядку №215, і серед цього вичерпного переліку довідка про відсутність судимості на території іншої держави відсутня.
Таким чином, відповідач взагалі не мав правових підстав вимагати від позивача надання такої довідки, а тим паче припиняти провадження за його заявою з підстав неможливості перевірити факт видачі такої довідки.
Посилання відповідача у відзиві на позовну заяву як на підставу для подання позивачем такої довідки на приписи п.49-1 Порядку №215, якими встановлено, що іноземець разом із заявою про прийняття до громадянства України подає документ (або документи - за наявності в іноземця громадянства кількох держав), виданий уповноваженим органом іноземної держави, про відсутність підстав, передбачених пунктами 1 і 3 частини п`ятої статті 9 Закону, за наявності яких особа не приймається до громадянства України (документ про те, що особа на території іноземної держави не вчиняла тяжких або особливо тяжких злочинів, злочинів проти людства та не здійснювала геноцид), є безпідставними, оскільки вказана норма Порядку №215 визначає необхідність подання такого документа (довідки) саме разом із заявою про прийняття до громадянства України, в той час, як у даному випадку позивач звернулася зовсім з іншою заявою - щодо набуття громадянства України за територіальним походженням і щодо цієї заяви Порядком №215 визначено окремий перелік документів, який є відмінний від переліку, що подається до заяви про прийняття до громадянства України, відтак, п.49-1 Порядку №215 є незастосовним до спірних правовідносин.
Щодо доводів відповідача стосовно того, що згідно з ч.7 ст.8 Закону №2235-ІІІ громадянство України за територіальним походженням не набуває особа, яка відповідно до частини п`ятої статті 9 цього Закону не приймається до громадянства України, тобто, зокрема, особа, яка: 1) вчинила злочин проти людства чи здійснювала геноцид; 2) засуджена в Україні за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину (до погашення або зняття судимості) з урахуванням рівня загрози для національної безпеки держави; 3) вчинила на території іншої держави діяння, яке визнано законодавством України тяжким або особливо тяжким злочином, тому позивач має спростувати наявність таких обставин шляхом подання витребуваної у неї відповідачем довідки про відсутність судимості, суд зазначає, що такі доводи є наслідком невірного тлумачення відповідачем вищенаведених норм Закону №2235-ІІІ, бо ані цим Законом, ані прийнятним відповідно до нього Порядком №215, що визначає перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України, не передбачено покладення на особу, що подає заяву про набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до частини 1 статті 8 Закону №2235-ІІІ, обов`язку спростовувати вищенаведені факти, в тому числі шляхом подання довідки про відсутність судимості на території іншої держави, і свідченням тому є вичерпний перелік документів, що подається до заяви про набуття громадянства України за територіальним походженням, визначений п.24 розділу ІІ Порядку №215, який довідки про відсутність судимості на території іншої держави не містить, тому покладення відповідачем на позивача такого обов`язку не ґрунтується на нормах чинного законодавства, водночас, окреслення у ч.7 ст.8 Закону №2235-ІІІ умов, за яких особа не може набути громадянство України за територіальним походженням, свідчить про наявність обов`язку здійснити перевірку цих обставин саме у відповідного державного органу самостійно.
За наведених обставин, суд доходить висновку, що у Соборного відділу у місті Дніпрі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області були відсутні передбачені законом підстави для прийняття оскаржуваного рішення від 14.05.2022р. №1212/79-126 про припинення провадження за заявою ОСОБА_1 про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням і подані позивачем разом із цією заявою мали бути надіслані для подальшого розгляду до ГУ ДМС України в Дніпропетровській області відповідно до пункту 93 розділу IV Порядку №215.
Відтак, рішення Соборного відділу у місті Дніпрі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 14.05.2022р. №1212/79-126 про припинення провадження за заявою ОСОБА_1 про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням є протиправним та підлягає скасуванню.
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.
Зважаючи на те, що судом встановлено протиправність оскаржуваного рішення відповідача про припинення провадження за заявою ОСОБА_1 про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням та скасоване це рішення, для належного та ефективного захисту порушених цим рішенням прав позивача та їх відновлення слід зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в особі Соборного відділу у місті Дніпрі поновити провадження за заявою ОСОБА_1 про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням.
З огляду на наведене у сукупності, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Зважаючи на задоволення позовних вимог у повному обсязі, судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем при зверненні до суду з цією позовною заявою у розмірі 1073,60грн, підлягають відшкодуванню на користь останнього шляхом стягнення цієї суми коштів з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань відповідно до ч.1 ст.139 КАС України.
Керуючись ст. ст. 241-246, 250, 260-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Визнати протиправним та скасувати рішення Соборного відділу у місті Дніпрі Головного управління Держаної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 14.05.2022 року №1212/79-126 про припинення провадження за заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 295,297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: О.М. Турова