Справа № 160/12453/23
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2023-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЗлатіна Станіслава Вікторовича
за участі секретаря судового засіданняДивнич Д.І.
представника позивача представника відповідача Кириленко Ю.Г. Курочкіна Л.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Приватного підприємства "Віктор і К" до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків форми «в4» № 209/32-00-07-06-19 від 17.03.2023 року, яким ПП «Віктор і К» зменшено розмір від`ємного значення ПДВ на суму 52 335 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками безпідставно дійшло висновку по не спрямованість правочину укладеного позивачем з ТОВ «Балу-Трейдінг» на настання реальних правових наслідків. Позивач зазначає, що його контрагент поставив для позивача товар, що підтверджується видатковими накладними, податковими накладними та товарно-транспортними накладними. Позивач зазначає, що порушення ТОВ «Балу-Трейдінг» податкової дисципліни не є підставою для відмови у праві на формування витрат. Окрім того, позивач зазначає, що взаємовідносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом. Податкові накладні ТОВ «Балу-Трейдінг» зареєстровані у ЄРПН.
Ухвалою суду від 07.06.2023 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, у якому заперечував проти задоволення позову вказуючи на те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято ним на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, оскільки правочин укладені позивачем з ТОВ «Балу-Трейдінг» є таким, що не спрямований на настання реальних правових наслідків, оскільки:
- ТОВ «Балу-Трейдінг» не має достатньої кількості працівників, наявна інформація з ІС про відсутність матеріально-технічного забезпечення контрагента для виробництва (зберігання) товару, не є можливим встановити фактичного виробника товару, неможливо встановити джерело походження товару, не відповідність між придбаним та реалізованим товаром по ланцюгу постачання;
- податковим органом за даними ЄРПН не встановлено факту придбання ТОВ «Балу-Трейдінг`товарів, які в подальшому продані позивачу;
- позивач здійснив безпідставне документальне оформлення нереальної господарської операції з придбання товару у ТОВ «Балу-Трейдінг».
Ухвалою суду від 10.07.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду у судового розгляду по суті.
Позивач у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив відшкодувати витрати на правничу допомогу розмірі 8000 грн.
Відповідач у судовому засіданні заперечував проти позову, з підстав які наведено у відзиві на позовну заяву та просив суд відмовити у відшкодуванні витрат на правничу допомогу, оскільки їх розмір є завищеним та не обгрунтованим.
Дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.
З 24.01.2023 року по 13.02.2023 року відповідачем проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питання законності декларування від`ємного значення ПДВ, яке становить більше 100 000 грн, по декларації з ПДВ за жовтень 2022 року з урахуванням уточнюючого розрахунку.
За наслідками вищевказаної перевірки складно Акт від 17.02.2023 року № 106/32-00-07-06-14/20651018.
У вищевказаному акті відповідачем зроблено, зокрема, висновок про завищення суми податкового кредиту по декларації з ПДВ за довтень 2022 року на суму 52 335 грн., що в подальшому призвело до завищення від`ємного значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в розмірі 52 335 грн.; також встановлено порушення позивачем граничного терміну реєстрації податкових накладних в ЄРПН із сумою ПДВ в розмірі 127 910,69 грн. з порушенням строку реєстрації до 15 календарних днів
Висновок відповідача у акті перевірки обґрунтований тим, що правочин укладений позивачем з контрагентом ТОВ «Балу-Трейдінг» є таким, що не спрямований на настання реальних правових наслідків, оскільки:
- ТОВ «Балу-Трейдінг» не має достатньої кількості працівників, наявна інформація з ІС про відсутність матеріально-технічного забезпечення контрагента для виробництва (зберігання) товару, не є можливим встановити фактичного виробника товару, неможливо встановити джерело походження товару, не відповідність між придбаним та реалізованим товаром по ланцюгу постачання;
- податковим органом за даними ЄРПН не встановлено факту придбання ТОВ «Балу-Трейдінг`товарів, які в подальшому продані позивачу;
- позивач здійснив безпідставне документальне оформлення нереальної господарської операції з придбання товару у ТОВ «Балу-Трейдінг»;
- позивач несвоєчасно зареєстрував у ЄРПН податкові накладні.
На підставі вищевказаного акту перевірки відповідачем прийнято та направлено позивачу податкове повідомлення рішення форми «в4» № 209/32-00-07-06-19 від 17.03.2023 року, яким ПП «Віктор і К» зменшено розмір від`ємного значення ПДВ на суму 52 335 грн. та форми «н» № 208/32-00-07-06-19 від 17.03.2023 року, яким застосовано до позивача штраф у розмірі 12 791,07 грн.
Предметом спору у позовній заяві позивач визначив правомірність лише податкового повідомлення рішення форми «в4» № 209/32-00-07-06-19 від 17.03.2023 року, яким ПП «Віктор і К» зменшено розмір від`ємного значення ПДВ на суму 52 335 грн.
Процесуальна діяльність суду із встановлення обґрунтованості права платника податку на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування з податку на додану вартість та обґрунтованості формування фінансового результату до оподаткування повинна включати такі етапи:
1. встановлення факту здійснення господарської операції. При цьому дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо. Необхідно перевірити фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, як-от: наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення, приміщень для зберігання товарів тощо; можливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару у відповідні строки з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку тощо; наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської діяльності.
2. встановлення правосуб`єктності учасників господарської операції.
3. встановлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг) і господарською діяльністю платника податку.
4. встановлення дотримання платником податку вимог щодо документального підтвердження понесених витрат.
5. встановлення факту понесення позивачем вказаних витрат.
Суд зазначає, що не є обов`язковою передумовою для визначення контролюючим органом грошових зобов`язань визнання недійсними (у тому числі і нікчемними) право чинів, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. При цьому взаємовідносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.
Оцінуватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.
Таким чином, судом відхиляються доводи відповідача про те, що правочин укладений позивачем з ТОВ «Балу-Трейдінг» є нікчемними через те, що за ланцюгом між попередніми контрагентами ТОВ «Балу-Трейдінг» правочини визнані податковим органом ризикованими, оскільки відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.
Крім того, відповідач не надав суду беззаперечних та неспростовних доказів того, що не виконання контрагентами ТОВ «Балу-Трейдінг» своїх договірних зобов`язань, мало наслідком безтоварність операцій між позивачем та ТОВ «Балу-Трейдінг».
Суд також зазначає, що не є підставою для відмови у праві на формування фінансового результату до оподаткування порушення податкової дисципліни, вчинені ТОВ «Балу-Трейдінг» (аналогічну позицію займає Верховний Суд України у постанові від 13.01.2009 року, номер судового рішення в ЄДРСР 3060678).
Отже, судом підлягає дослідженню факт реальності господарської операції між позивачем та ТОВ «Балу-Трейдінг».
Судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «Балу-Трейдінг» укладено договір купівлі-продажу від 15.04.2021 рокуу, відповідно до умов якого ТОВ «Балу-Трейдінг» зобов`язувалось поставити позивачу товар, а позивач зобов`язався його оплатити.
Факт поставки товару ТОВ «Балу-Трейдінг» підтверджується копіями видаткових накладних від 18.03.2022 року № 48 та від 29.03.2022 року № 50.
Судом під час розгляду справи встановлено, що вказані документи відповідають вимогам частини 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Позивач розрахувався за отриманий товар, що підтверджується копіями платіжних доручень, які містяться у матеріалах справи.
ТОВ «Балу-Трейдінг» виписало позивачу податкові накладні № 4 від 10.10.2022 року, № 7 від 17.10.2022 року та № 13 від 24.10.2022 року, які містяться у матеріалах справи та вказані у акті перевірки, та які зареєстровано у ЄРПН.
Судом на підставі інформації з ЄДРПОУ встановлено, що ТОВ «Балу-Трейдінг» було зареєстрованою юридичною особою, на момент здійснення з позивачем господарської діяльності та було платником ПДВ, що вказано в акті перевірки.
Факт транспортування товару ТОВ «Балу-Трейдінг» до позивача підтверджується копіями товарно-транспортних накладних, які містяться у матеріалах справи.
Згідно вимог п.201.10 ПК України податкова накладна складена та зареєстрована після 01.07.2017 року у ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів (послуг), є для покупця таких товарів (послуг) достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Визначальним фактором для формування податкового кредиту платником ПДВ є відповідність податкової накладної до порядку її заповнення та подальше використання придбаних товарів в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.04.2022 року у справі № 200/5932/19.
Суд звертає увагу на те, що документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються тощо.
При цьому сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.
Універсальний принцип розгляду податкових спорів полягає у наступному: перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою.
На підставі викладеного, судом відхиляються доводи відповідача про неможливість здійснення ТОВ «Балу-Трейдінг» господарських операцій з позивачем на підставі договору поставки.
За вказаних обставин податкове повідомлення рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України судові витрати покладаються на відповідача.
Сума судового, яка підлягає відшкодуванню позивачу, становить 2684 грн.
Щодо витрат на правничу допомогу, то суд зазначає наступне.
У відповідності до ч.3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 4 статті 134 КАС України).
Відповідно до положень частини 5 статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Судом встановлено, що 16.05.2023 року між позивачем та адвокатом Кириленко Ю.Г. укладено договір про надання правничої допомоги на представлення інтересів позивача у суді з приводу оскарження податкових повідомлень рішень на підставі Акту перевірки від 17.02.2023 року № 106/32-00-07-06-14/20651018.
У матеріалах справи міститься додаток № 1 до вказаного вище договору, у якому сторони визначили умови та порядок сплати гонорару адвоката 8000 грн.
У матеріалах справи міститься також акт виконаних робіт (прийняття послуг) від 15.06.2023 року, у якому сторони визначили види робіт адвоката та їх вартість: ознайомлення з актом податкової перевірки та його аналіз 400 грн., 1 год.; ознайомлення з первинними бухгалтерськими документами, складання адвокатського запиту та аналіз відповіді на нього 1600 грн., 4 год.; складання позовної заяви 2000 грн.; участь у судовому засіданні 4000 грн., загалом 8000 грн.
У матеріалах справи містяться копія свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю, які видано Кириленко Ю.Г. та ордер про надання правової (правничої допомоги) від 16.06.2023 року.
Станом на момент розгляду справи витрати на правову допомогу не сплачено позивачем, однак сторони у договорі про надання правничої допомоги погодили, що оплата гонорару здійснюється позивачем протягом 5-ти днів з моменту винесення рішення суду першої інстанції.
Суд зазначає, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч.3 ст. 134 КАС України). Натомість положеннями п. 2 ч.1 ст. 134 КАС України регламентовано порядок компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (витрати на проїзд, проживання, поштові послуги тощо), для розподілу яких необхідною умовою є надання відповідних доказів, які підтверджують здійснення таких витрат.
Аналогічну за своїм змістом правову позицію стосовно можливості відшкодування витрат на оплату правничої допомоги за відсутності документу про їх оплату на час розгляду справи, у разі якщо у договорі про надання правничої допомоги міститься умова стосовно оплати витрат протягом певного часу після ухвалення рішення суду, займає Верховний Суд у постановах від 21.01.2021 року у справі № 280/2635/20 та від 26.06.2019 року у справі № 813/481/18.
У Практичній рекомендації «Вимоги щодо справедливої сатисфакції», яка видана Головою ЕСПЛ 28.03.2007 року відповідно до правила 32 Регламенту ЕСПЛ, витрати (до яких зазвичай відносять вартість юридичної допомоги), повинні бути дійсними, тобто вони мають бути справді сплачені заявником, або ж він має бути зобов`язаний їх сплатити, відповідно до юридичних чи договірних зобов`язань. Витрати мають бути необхідними, тобто їх сплата мала бути необхідною для запобігання порушенню чи для отримання компенсації після того, як воно сталося. Їх сума повинна бути обґрунтованою. Суду мають бути надані докази, такі як докладні розрахунки та фактури. Вони повинні бути достатньо детальними або Суд міг визначити, наскільки вищенаведені вимоги були дотримані.
Враховуючи критерії співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи, приймаючи до уваги що дана справа є складною (за обсягом доказів), приймаючи до уваги те, що витрати на оплату послуг адвоката мають бути дійсні, необхідні та обґрунтовані, з огляду на те, що домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між позивачем та адвокатом, і є обов`язковими до виконання, а також те, що угода про надання правничої допомоги є дійсною, приймаючи до уваги також і те, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, витрачених коштів, але і в певному сенсі спонукання суб`єкта владних повноважень своєчасно вчиняти певні дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних чи юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин, однак приймаючи до уваги принципи добросовісності, розумності та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 8000 грн.
Керуючись ст. 241-246 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків «в4» № 209/32-00-07-06-19 від 17.03.2023 року, яким ПП «Віктор і К» зменшено розмір від`ємного значення ПДВ на суму 52 335 грн.
Стягнути з Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Приватного підприємства «Віктор і К» судовий збір у розмірі 2684 грн. та витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 8000 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 10 липня 2023 року.

Суддя С.В. Златін