Справа № 500/1801/23
Суддя: Осташ Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2023-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1801/23

10 липня 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Осташа А. В. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України (далі - відповідач), у якому просить:

- визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та направленні до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області документів, необхідних для призначення пенсії за вислугу років відповідно до вимог пункту «а» частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України оформити документи та підготувати подання про призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», направити такі документи та подання до Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до вимог пункту «а» частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

В обґрунтування позову зазначає, що проходив службу у органах внутрішніх справ. Наказом від 30.04.2013 № 97-о/с звільнено з посади старшого державтоінспектора ВДАІ МГБ Заліщицького РВ УМВС України в Тернопільській області. В цьому ж наказі зазначено, що вислуга років позивача станом на час звільнення складала: 1) календарна: 20 років 09 місяців 17 днів; 2) пільгова: 21 рік, 03 місяці, 31 день.

Позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії, в якій просив оформити документи та підготувати подання про призначення йому пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Проте, відповідач листом йому відмовив в оформлені та направлені документів для призначення пенсії за вислугу років, оскільки станом на час звільнення календарна вислуга років позивача становила 20 років 09 місяців 17 днів, для оформлення і подачі документів до ГУ ПФУ в Тернопільській області для призначення пенсії за вислугу років не має законних підстав.

Позивач вважає, що при визначенні наявності або відсутності у особи право на пенсію за вислугою років має братися саме пільгова вислуга років, яка обчислена в кратному обсязі відносно календарної вислуги років, з врахуванням особливостей та умов проходження конкретною особою служби.

А тому, відмову відповідача у призначенні пенсії у пільговому обчисленні вважає незаконною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 08.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у строк, встановлений частиною другою статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Ухвалою суду від 29.05.2023 прийнято розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на призначено судове засідання на 10.07.2023.

До суду від відповідача 26.06.2023 надійшов відзив на позов, у якому останній позовних вимог не визнає та просить відмовити в їх задоволенні. Зокрема, відповідач навів посилання на те, що статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262 від 09.04.1992 року визначено умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі та умови призначення пенсій за вислугу. Даною нормою законодавцем було визначено виключну підставу для призначення пенсії, обов`язковою умовою для призначення пенсії за вислугу років за даним Законом є достатня кількість вислуги в календарному обчисленні. На день звільнення з військової служби календарної вислуги років позивача не було достатньо для призначення пенсії.

06.07.2023 позивач надіслав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив задоволити.

У судове засідання, призначене на 10.07.2023 відповідач не з`явився.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Як випливає із матеріалів справи, ОСОБА_1 відповідно до наказу УМВС України в Тернопільській області від 30.04.2013 № 97-о/с, старший лейтенант міліції, звільнений з посади старшого державтоінспектора ВДАІ МГБ Заліщицького РВ УМВС України в Тернопільській області.

Згідно із наказом від 30.04.2013 № 97-о/с, вислуга років позивача станом на час звільнення складала: 1) календарна: 20 років 09 місяців 17 днів; 2) пільгова: 21 рік, 03 місяці, 31 день.

Позивач, 26.10.2022 звернуся із заявою про призначення пенсії до Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Тернопільській області" в Тернопільській області, в якій просив:

"Оформити документи та підготувати подання про призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до пункту "а" частини 1 статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", направити такі документи та подання до Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до вимог пункту "а" частини 1 статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Листом Департаменту пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України від 10.11.2022 № 34351/49-2022 позивачу відмовлено в оформлені та направлені документів для призначення пенсії за вислугу років до органів Пенсійного фонду України.

Відмовляючи позивачу в оформлені та направлені документів до ГУ ПФУ в Тернопільській області для призначення пенсії за вислугу років, Департамент пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України виходило з того, що позивач не має права на призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", так як календарна вислуга складає менше ніж 21 календарний рік, що передбачено пунктом "а" частини 1 ст.12 Закону № 2262-ХІІ.

Відтак, на переконання відповідача, для отримання права на призначення пенсії обов`язково умовою є наявність календарної вислуги років у мінімально визначеному Законом розмірі. Станом на час звільнення позивача, 30.04.2013, згідно з пунктом "а" частини 1 статті 12 Закону № 2262-ХІІ, вислуга років для призначення пенсії становила 21 календарний рік і більше. При цьому, як наголошує ГУНП в відповідач, зарахування стажу роботи у пільговому обчислені Законом не передбачено. Оскільки, станом на час звільнення позивача, календарна вислуга років становила 20 років 09 місяців 17 днів, для оформлення і подачі документів до ГУ ПФУ в Тернопільській області для призначення пенсії за вислугу років не має законних підстав.

Позивач вважає дії відповідача протиправними та звернувся до суду з цим позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з наступного.

Частина 2 статті 19 Конституції України, визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Поряд з цим, виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення (пункт 6 частини 1 статті 92 Конституції України).

Умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб визначено Законом №2262-ХІІ.

Відповідно до пункту «а» частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 01.10.2012 року по 30.09.2013 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік і більше. Стаття 12 Закону № 2262-ХІІ, визначає умови призначення пенсії за вислугу років.

Із викладеного висновується, що право на пенсійне забезпечення на умовах, визначених Законом № 2262-ХІІ, серед інших категорій осіб, мають поліцейські. Так, поліцейський, який звільнився з органів Національної поліції у період з 01 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року, реалізує своє право на призначення пенсії за вислугу років, якщо станом на день звільнення його календарна вислуга років становила 21 календарний рік і більше.

Зокрема, як вбачається із наказу від 30.04.2013 № 97-о/с, вислуга років на день звільнення складає: (1) календарна: 20 років 09 місяців 17 днів; (2) пільгова: 21 рік 03 місяці 31 день.

Таким чином, ключовим у даній справі, а відтак спірним, є питання зарахування до вислуги років, що дає право на пенсію на підставі пункту "а" частини 1 статті 12 Закону №2262-ХІІ стажу роботи у пільговому обчисленні.

Згідно із статтею 17-1 Закону №2262-ХІІ, порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначених вимог Закону №2262-ХІІ, Урядом затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей (постанова КМУ від 17.07.1992 №393).

Верховний Суд у постановах від 27 березня 2018 року у справі №295/6301/17, від 10 липня 2019 року у справі № 1840/3347/18, від 22 серпня 2019 року у справі №295/7220/16-а, від 30 вересня 2019 року у справі №360/1432/19 та від 27 березня 2020 року у справі №569/727/17, від 23 червня 2020 року у справі №750/10827/16-а, від 20 січня 2021 року у справі №620/509/19 викладав висновок про те, що задля отримання права на призначення пенсії обов`язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначеному законом розмірі. До цієї вислуги зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні законом не передбачено.

Разом з тим, Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 03.03.2021 у справі 805/3923/18-а відступив від правових висновків, викладених, зокрема, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі №725/1959/17, від 27 березня 2018 року у справі №295/6301/17 і з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону N 2262-XII у частині призначення пенсії за вислугу років, зробив висновок про те, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон N2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

У постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14.04.2021 у справі №480/4241/18 Верховний Суд дійшов висновку про те, що передбачена Порядком №393 можливість пільгового зарахування окремих видів служби спрямована на реалізацію Закону №2262-ХІІ і положенням цього Закону не суперечить.

Таким чином, суд приходить до висновку, що до 03 березня 2021 року (дата ухвалення постанови у справи № 805/3923/18-а), в судовій практиці превалював підхід згідно з яким, задля отримання права на призначення пенсії обов`язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначеному законом розмірі. До цієї вислуги зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні законом не передбачено. Втім, з моменту ухвалення постанови Верховного Суду від 03 березня 2021 року у справі № 805/3923/18-а підхід змінився. З цього час, пільгове обчислення вислуги років надавало право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "а" частини 1 статті 12 Закону № 2262-ХІІ. Вказане засновувалось на тому, що Закон № 2262-ХІІ, є основним актом застосування, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження служби, зокрема в поліції, та зарахування його до стажу. Разом з тим, диспозиція статті 17-1 цього Закону містить бланкетну норму, яка відсилає до врегулювання питання пільгового обчислення пенсії до постанови КМУ від 17.07.1992 № 393.

Відповідно до частини 5 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Отже, вказані правові висновку Верховного Суду, є обов`язковими, в тому числі для Міністерства внутрішніх справ України, коли питання стосується призначення пенсії, в частині обчислення стажу, який дає право призначення пенсії за вислугу років.

Надалі, Верховний Суд залишався послідовним сформованій правовій позиції у своїх майбутніх рішеннях.

Аналогічну правову позицію висловлював Верховний Суд в постановах від 28.11.2022 у справі № 806/2947/17, від 10.11.2022 у справі № 620/6139/20, від 14.09.2022 у справі № 640/14718/20, від 27.07.2022 у справі № 766/4549/17, від 22.07.2022 у справі № 761/29252/17, від 09.06.2022 у справі № 120/3521/20-а, від 25.05.2022 у справі № 480/4643/20, від 13.04.2022 у справі № 640/26198/19, 16.02.2022 у справі № 804/2630/18 тощо.

Під час вчинення дій та прийняття рішень суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватись критеріїв, передбачених частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, суд зазначає, що відповідач, відмовляючи в оформленні та направленні документів щодо позивача до ГУ ПФУ в Тернопільській області з тих підстав, що умовою для призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "а" частини 1 статті 12 Закону N2262-XII є наявність на день звільнення відповідної календарної вислуги років, яку позивач не мав, діяв протиправно.

Щодо надання оцінки діям відповідача щодо відмови в оформленні та направленні документів позивача для формування подання про призначення пенсії, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1 постанови Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року №3-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Постанова 3-1), заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим з військової служби, які мають право на пенсію згідно з № 2262, подаються цими особами до ГУ ПФУ в областях (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи.

У Міністерстві внутрішніх справ наказом від 17.09.2018 року №760 «Про затвердження Інструкції про організацію роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №2262 та з інших соціальних питань» визначено повноваження, завдання та компетенцію уповноваженого структурного підрозділу.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 розділу І Інструкції № 760, ця Інструкція визначає процедуру організації в Міністерстві внутрішніх справ України, центральних органах виконавчої влади, діяльність яких спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України (Національна поліція України, Державна служба України з надзвичайних ситуацій, Адміністрація Державної прикордонної служби України (далі - ЦОВВ)), та Національній гвардії України роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій особам, які мають право на пенсійне забезпечення згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Пунктом 3 розділу І Інструкції № 760, визначено, що у цій Інструкції терміни вживаються в таких значеннях:

облікова справа - справа, яка містить документи щодо проходження служби (роботи) особою, якій оформлюється пенсія або якій призначено пенсію, розрахунок вислуги років (страхового стажу), копії документів та копії довідок, які були підставою для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону, копії посвідчень, що дають право на пільги;

органи, які призначають пенсії,- головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі;

уповноважені структурні підрозділи - визначені МВС, ЦОВВ та Національною гвардією України структурні підрозділи, на які покладено функції з підготовки та подання до органів, які призначають пенсії, необхідних для призначення пенсій документів.

Пунктом 1 розділу ІІ Інструкції № 760, визначено, що уповноважені структурні підрозділи: 1) організують роботу з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій особам, які мають право на пенсію відповідно до чинного законодавства; 2) розглядають листи та звернення із питань оформлення документів для призначення та перерахунку пенсій, для отримання пільг, а також здійснюють прийом громадян, які звертаються з цих питань; 3) приймають від підрозділів персоналу (кадрового забезпечення) та фінансового забезпечення (бухгалтерських підрозділів) документи, передбачені Порядком та цією Інструкцією для призначення (перерахунку) пенсій; 4) готують та подають у встановленому чинним законодавством порядку до органів, які призначають пенсії, документи для призначення (перерахунку) пенсій; 8) взаємодіють з органами, які призначають пенсії, стосовно осіб, яким призначено (припинено) виплату пенсій, та в межах повноважень з органами державної влади з питань соціального захисту та пенсійного забезпечення.

Згідно з пунктом 1 Розділу III Інструкції №760 уповноважені структурні підрозділи:

1) приймають від особи, яка набула право на пенсію відповідно до Закону, заяву про призначення пенсії, документи згідно з Порядком. Не пізніше наступного робочого дня інформують письмово в довільній формі підрозділи персоналу (кадрового забезпечення) та фінансового забезпечення (бухгалтерські підрозділи) про необхідність оформлення та подання уповноваженому структурному підрозділу документів для призначення (перерахунку) пенсії; 2) здійснюють перевірку обчислення вислуги років (страхового стажу) для призначення пенсії; 3) здійснюють перевірку поданих для призначення пенсії документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та інших документів; 4) у разі якщо до заяви про призначення пенсії не додано необхідних для цього документів, витребовують їх від відповідного підрозділу персоналу (кадрового забезпечення) та підрозділу фінансового забезпечення (бухгалтерського підрозділу); 5) у 10-денний строк з дня одержання заяви про призначення пенсії та всіх необхідних документів оформлюють особі, якій оформлюється пенсія, подання про призначення пенсії за формою, установленою Порядком, та направляють до органу, що призначає пенсії, за місцем проживання особи; 6) долучають до облікової справи особи отриману від органів, що призначають пенсії, розписку-повідомлення.

У відповідності до пункту 3 розділу ІІІ Інструкції №760 підрозділи персоналу (кадрового забезпечення) апарату МВС, територіальних органів з надання сервісних послуг МВС, закладів, установ та підприємств, що належать до сфери управління МВС, ЦОВВ та Національної гвардії України, зокрема, обчислюють вислугу років та за потреби страховий стаж особи, яка набула право на пенсію, оформлюють розрахунок вислуги років для призначення пенсії.

До розрахунку вислуги років додаються такі документи: витяги з наказів про звільнення зі служби (роботи) та/або виключення з особового (облікового) складу у зв`язку зі смертю із зазначенням вислуги років; копія послужного списку (за потреби - додаткові відомості з особової справи) особи, яка набула право на пенсію (померлого годувальника); копія військового квитка або довідка військового комісаріату про період проходження військової служби (за наявності); копія трудової книжки та/або документи, які підтверджують страховий стаж (стаж роботи).

Згідно з пункту 4 розділу ІІІ Інструкції №760 підрозділи фінансового забезпечення (бухгалтерські підрозділи) апарату МВС, територіальних органів з надання сервісних послуг МВС, закладів, установ та підприємств, що належать до сфери управління МВС, ЦОВВ та Національної гвардії України, готують: 1) грошовий атестат; 2) довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - довідка про додаткові види грошового забезпечення).

В 5-денний строк після отримання інформації про прийняття від особи заяви про призначення пенсії грошовий атестат та довідка про додаткові види грошового забезпечення подаються до уповноваженого структурного підрозділу.

Відповідно до наказу МВС України від 25.02.2019 №129 в Міністерстві внутрішніх справ України таким уповноваженим структурним підрозділом з підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення (перерахунку) пенсії визначено Департамент персоналу (далі реорганізовано в Департамент пенсійних питань та соціального захисту).

З метою забезпечення своєчасного та якісного обслуговування пенсіонерів системи органів внутрішніх справ, відповідно до наказу МВС України від 25.09.2018 №787 «Про організаційно-штатні зміни в МВС», при територіальних медичних об`єднаннях МВС України по областях створені сектори із соціально-гуманітарних питань, а в Тернопільській області аналогічний сектор в ДУ ТМО.

Проте, до його функцій належить виключно направлення на розгляд до уповноваженого структурного підрозділу МВС матеріалів щодо призначення (перерахунку) пенсії пенсіонерам ОВС, особам, що мають право отримувати пенсію тощо.

Як встановлено судом, з метою направлення до уповноваженого органу документів для визначення підстав щодо призначення Позивачу пенсії за вислугу років, ДУ ТМО звернулася із відповідним запитом до Департаменту пенсійних питань та соціального захисту МВС України щодо надання розрахунку вислуги років Позивача.

Листом від 10.11.2022 № 34351/49-2022 повідомлено, що у позивача не має права на пенсію за вислугу років згідно пункту "а" частини 1 статті 12 Закону №2262-ХІІ. Для отримання права на призначення пенсії обов`язковою умовою є наявність календарної вислуги років у мінімально визначеному Законом розмірі.

На день звільнення Позивача згідно з пунктом «а» статті 12 Закону №2262 така вислуга для призначення пенсії становила 21 календарний рік і більше.

Таким чином, із наведеного вбачається, що обчислення вислуги років для призначення пенсії, оформлення документів для направлення їх до ГУ ПФУ в Тернопільській області, для вирішення питання про призначення пенсії позивачу належить саме до компетенції уповноважених структурних підрозділів Міністерства внутрішніх справ України, зокрема Департаменту пенсійних питань та соціального захисту МВС України.

Відповідно до пункту 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1 (далі - Порядок № 3-1), заяви про призначення пенсії за вислугу років (…) особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно з вказаним Законом (…) подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України (…) в областях, через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи).

Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи).

Пунктом 12 Порядку №3-1 визначено, що уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.

Згідно з підпунктом 5 пункту 4 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Таким чином, на переконання суду, дії МВС України щодо відмови в підготовці та направлення до ГУ ПФУ в Тернопільській області документів, необхідних для призначення пенсії за вислугу років, відповідно до вимог пункту "а" частини 1 статті 12 Закону № 2262-ХІІ, є протиправними.

Оскільки позивач за наявності для того правових підстав, визначених пунктом "а" частиною 1 статті 12 Закону № 2262-ХІІ, постановою КМУ від 17.07.1992 № 393, з дотримання процедури, передбаченої Інструкцією № 760, звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії, для підготовки та подання до органу Пенсійного фонду відповідних документів для призначення пенсії за вислугу років, відповідно до пункту "а" частини 1 статті 12 Закону № 2262-ХІІ, а відповідач мав законодавчо визначений обов`язок підготувати та направити такі документи до органу Пенсійного фонду, то з метою відновлення порушеного права, то суд приходить до висновку про необхідність зобов`язати МВС України підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області документи, необхідні для призначення пенсії за вислугу років відповідно до вимог пункту "а" частини 1 статті 12 Закону № 2262-XII.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 вказаної статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів в повній мірі правомірність своїх дій щодо відмови в оформленні та підготовці подання про призначення пенсії позивачу, а тому позовні вимоги є обґрунтованими.

Враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як слідує з матеріалів справи при зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 1073,60 грн, а тому дані судові витрати необхідно стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та направленні до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області документів, необхідних для призначення пенсії за вислугу років відповідно до вимог пункту «а» частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

3. Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України оформити документи та підготувати подання про призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», направити такі документи та подання до Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області для призначення ОСОБА_2 пенсії за вислугу років відповідно до вимог пункту «а» частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства внутрішніх справ України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 10 липня 2023 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Міністерство внутрішніх справ України (місцезнаходження/місце проживання: вул. Академіка Богомольця, 10,м. Київ,01601 код ЄДРПОУ/РНОКПП 00032684);

Головуючий суддя Осташ А.В.