Справа № 405/5994/22
Суддя: Іванова Л. А.
Дата ухвалення: 2023-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/5994/22
Провадження №2-а/405/54/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2023 року. Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Дризі Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кропивницькому адміністративну справу №405/5994/22 за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області (76018, м. Івано - Франківськ, вул. Академіка Сахарова, буд.15) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 07 листопада 2022 року звернувся до суду з позовом, в якому (позові) просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 700775 від 29.10.2022 року, та закрити провадження по справі, зазначивши на обґрунтування позовних вимог, що29.10.2022 року постановою серії БАД № 700775, винесену інспектором поліції структурного підрозділу Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області його (позивача) притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, при цьому, з копії постанови, яка зроблена «під копірку», не можливо прочитати і відповідно встановити посаду, спеціальне звання, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка розглянула справу. Також з постанови неможливо з`ясувати: місце розгляду справи, за які саме дії його (позивача) притягнуто до адміністративної відповідальності (суть правопорушення), де вони були вчинені та за яких обставин. З того, що можливо встановити з постанови про накладення адміністративного стягнення від 29.10.2022 року серії БАД № 700775, то вбачається, що керуючи транспортним засобом VOLVO XC 70, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 29.10.2022 року о 10 год. 40 хв. на автодорозі Н09 здійснив обгін автомобіля, чим порушив п.9.5.1 ПДР. При цьому, не вказано, хто саме керував вказаним автомобілем, обгін якого автомобіля та під чиїм керуванням було здійснено, що було порушено (дорожній знак, дорожню розмітку) при здійсненні маневру обгону. Зазначив, що винесена щодо нього вище зазначена постанова є незаконною та необґрунтованою, оскільки Правила дорожнього руху він не порушував, а тому вона підлягає скасуванню з закриттям справи про адміністративне правопорушення з тих підстав, що, дійсно, 29.10.2022 року він (позивач), керуючи транспортним засобом VOLVO XC 70, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався з дотриманням Правил дорожнього руху з м. Івано-Франківськ у напрямку м. Львів, та, риблизно об 11 годині був зупинений працівником поліції, який зазначив, що ним було порушено ПДР, у зв`язку з чим він запитав інспектора, яке порушення ним допущено та місце вчинення такого правопорушення, оскільки знаки населених пунктів були відсутні. Після чого, працівник поліції пішов і поспілкувався з невідомою йому (позивачу) людиною, яка не назвала свого прізвища, ім`я, по батькові, місця роботи та проживання, склав оскаржувану ним (позивачем) постанову. Крім того, працівник поліції, який зупинив його автомобіль, не надав йому окремий аркуш паперу для дачі пояснень та сам не відібрав у нього пояснення. Проте, за його (позивача) ініціативи він безпосередньо в оскаржуваній постанові зазначив, що з постановою не згоден, ПДР не порушував, свідків працівник поліції не допитував, будь-яких доказів вчинення правопорушення йому не надано. Таким чином, поліцейський порушив вимоги ст. ст. 245, 280 КУпАП. Щодо відеозапису, про який зазначено в пункті 7 оскаржуваної постанови, зазначив, що описово-мотивувальна частина постанови взагалі не містить аналізу та посилань на електронний доказ, яким є відеозапис. На його (позивача) прохання будь-яким способом надати для огляду відеозапис, в тому числі, на його носій інформації, про існування якого він дізнався з постанови, працівник поліції зазначив, що це неможливо і надавати він нічого не буде, таким чином, відеозапис, про який зазначено у пункті 7 оскаржуваної постанови, не можна вважати належним та допустимим доказом у зв`язку з тим, що відеозапис як доказ вчинення ним (позивачем) правопорушення не досліджувався працівником поліції у його присутності, а оскаржувана постанова не містить посилань на технічний засіб (назва, модель, інвентарний номер тощо), за допомогою якого здійснено такий відеозапис. Щодо пояснень свідка, про які зазначено у пункті 7 оскаржуваної постанови, зазначив, що свідків при ньому поліцейський не опитував і відповідно не надавав йому (позивачу) можливість задати запитання свідку (свідкам), будь-яких письмових документів, крім оскаржуваної постанови, не складав, на підставі чого, пояснення свідка, про які зазначено у пункті 7 оскаржуваної постанови не можна вважати належним та допустимим доказом.З урахуванням наведеного, правомірність оскаржуваної постанови не підтверджено належними та допустимими доказами, а тому його притягнення до відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у видіштрафу у розмірі 340 грн. за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, є незаконним.

Ухвалою суду від 14 листопада 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, - залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позову, запропонувавши позивачу ОСОБА_1 в установлений строк доплатити судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.

17 листопада 2022 року на виконання вищевказаної ухвали суду позивачем ОСОБА_1 засобами електронної пошти за вх. № 6245 подано заяву про долучення до матеріалів квитанції №0.0..1 від 17.11.2022 року на підтвердження доплати судового збору в розмірі 496 грн. 20 коп.

Ухвалою суду від 23 листопада 2022 рокувідкрито провадження у справі за вказаним вище позовом та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику в судове засідання учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

При цьому, заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження від відповідача не надходили.

Відповідачем Головним управлінням Національної поліції в Івано-Франківській області подано відзив, який зареєстрований судом 10 січня 2023 року за вх. № 744, зі змісту якого просив відмовити позивачу ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог, мотивуючи тим, що29.10.2022 року о 10 год. 40 хв. інспектор СРПП відділення поліції № 3 (м. Галич) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області Семків В. під час патрулювання виявив порушення ПДР, а саме водій автомобіля «VOLVO XC 70», реєстраційний номер НОМЕР_1 , як пізніше було встановлено ОСОБА_1 , керуючи даним транспортним засобом на ділянці автодороги Н-09 Івано-Франківськ-Львів, здійснюючи маневр «обгін» - перетнув вузьку суцільну дорожню розмітку (1.1.), чим порушив п.8.5.1 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП. Зупинивши транспортний засіб, інспектор СРПП Семків В. підійшов до автомобіля, належним чином представився водію, проінформував його про порушення ним ПДР та попросив пред`явити посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Також було здійснено законну зупинку водія транспортного засобу якого ОСОБА_1 обігнав із порушенням ПДР, який засвідчив, що дійсно такий факт обгону був (пояснення відображено на відео фіксації «боді камери» поліцейського). Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, яке передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП, поліцейським було роз`яснено Позивачеві його права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268, 289 КУпАП, заслухано та відібрано пояснення позивача, заслухано пояснення водія транспортного засобу, якого ОСОБА_1 обігнав із порушенням ПДР (перетнув вузьку суцільну дорожню розмітку (1.1. ПДР), чим порушив п. 8.5.1 ПДР - відео фіксація додається) та винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАД №700775 від 29.10.2022 року з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн, а також роз`яснено положення статей 307, 308 КУпАП. Відповідно до вимог ст. 285 КУпАП зміст постанови було оголошено позивачу та вручено останньому під підпис. Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Тим самим, відповідач правомірно і в межах своєї компетенції склав відносно позивача постанову у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП України. Таким чином, в діях позивача є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме: порушення ПДР, передбачених п.8.5.1 ПДР. Поліцейський, розглядаючи дану справу з`ясував всі обставини, які підлягають з`ясуванню, заслухав пояснення позивача та діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно- правовими актами.

Зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, приймаючи до уваги поданий відповідачем Головним управлінням Національної поліції в Івано - Франківській області відзив на позов, дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Положення ст. 5 КАС України є реалізацією ч. 1 ст. 55 Конституції України, яка визначає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, у разі, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 29 жовтня 2022 року інспектором СРПП відділення поліції № 3 (м.Галич) Івано - Франківського РУП ГУНП в Івано - Франківській області Семків В. винесено постанову серії БАД №700775 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Вказана постанова мотивована тим, що 29 жовтня 2022 року о 10:40 год., водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «VOLVO XC 70», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на автомобільній дорозі Н09 Івано - Франківськ - Львів (км та метри зазначено нерозбірливо), здійснив обгін автомобіля (марка, модель транспортного засобу, державний номерний знак, належність транспортного засобу та водій, який керував останнім, - не зазначено), перетнувши вузьку суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1 ПДР, чим порушив п.8.5.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП.

Позивачем оскаржується правомірність рішення у формі постанови винесеного відповідачем як суб`єктом владних повноважень.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В свою чергу, конкретні правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Кодексу адміністративного судочинства України,Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про дорожній рух», Закону України «Про Національну поліцію», Правил дорожнього руху.

Відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП настає у разі перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Об`єктом цього адміністративного проступку є суспільні відносини у галузі забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається, зокрема, у формі порушення розмітки проїзної частини доріг та вимог дорожніх знаків.

Суб`єкт адміністративного проступку - спеціальний (водій транспортного засобу, тобто особа, яка в установленому порядку отримала дозвіл на керування транспортним засобом - водійське посвідчення тощо).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини як у формі умислу, так й у формі необережності.

Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови позивачу ОСОБА_1 інкримінується порушення дорожньої розмітки 1.1ПДР та вимог п.8.5.1 ПДР під час керування останнім транспортним засобом.

В свою чергу, відповідно до п.8.1 ПДР регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до п. 8.5 ПДР дорожня розмітка поділяється на горизонтальну та вертикальну і використовується окремо або разом з дорожніми знаками, вимоги яких вона підкреслює або уточнює. Горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил. (п.п. 8.5.1. ПДРУкраїни).

Крім того, згідно з Правилами дорожнього руху (Розділ 34) вузька суцільна лінія (п.1.1) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.Лінію 1.1 перетинати забороняється. Але якщо цією лінією позначено місце стоянки, майданчик для паркування або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, то лінію перетинати дозволяється.Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Виходячи із норм, викладених в ст. 77 КАС України, за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає саме на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

При цьому, окремо слід звернути увагу на те, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України у справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Позивач ОСОБА_1 , звертаючись до суду з зазначеним позовом та вказуючи на безпідставність винесеної відносно нього постанови у справі про адміністративне правопорушення, як на обґрунтування позовних вимог зазначив про відсутність належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт вчинення ним (позивачем) адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, при цьому, судом відзначається, що зазначені твердження позивача не спростовані відповідачем, як у винесеній його службовою особою постанові відносно позивача за наслідками розгляду на місці зупинки транспортного засобу справи про адміністративне правопорушення, так і шляхом надання суду належних та допустимих доказів під час судового розгляду справи.

При цьому, надаючи оцінку належності і допустимості наданим відповідачем в якості доказу відео-файлу: «IMG_3917.MP4», який міститься на цифровому носії інформації DVD-R диск, позначеному написом «Орендовський В.А. ч.1 ст.122», судом відзначається, що зазначені файли містять записи з нагрудного відеореєстратора працівника поліції, що здійснені вже після зупинки транспортного засобу, яким керував позивач, на яких (записах) зафіксована процедура оформлення адміністративного правопорушення та вказані відеозаписи не містять безпосередньої фіксації дій водіяОСОБА_1 , які б вказували на порушення останнім дорожньої розмітки 1.1 та вимог п.8.5.1 ПДР та містили б ознаки адміністративного правопорушення, виявлення яких службовою особою відповідача стало підставою винесення оскаржуваної постанови.

На підставі переглянутого зазначеного вище доказу у вигляді відеофайлу, судом відзначається, що даний відеозапис, за відсутності фіксації на ньому події адміністративного правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 , - не обґрунтовують обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а саме: не є даними, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області встановила порушення вимог п.п.8.5.1 Правил дорожнього руху та прийшла до висновку про наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та винність ОСОБА_1 в його (адміністративному правопорушенні) вчиненні або інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи про адміністративне правопорушення.

Крім того, згідно зі ст.272 КУпАП як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі. На виклик органу (посадової особи), у провадженні якого перебуває справа, свідок зобов`язаний з`явитися в зазначений час, дати правдиві пояснення, повідомити все відоме йому по справі і відповісти на поставлені запитання.

З перегляду відеозапису вбачається, що працівником поліції опитано водія, який підтвердив здійснення обгону ОСОБА_1 в порушення вимог дорожньої розмітки 1.1 ПДР та вимог пункту 8.5.1 ПДР (час запису 0:00:00 - 0:02:00), при цьому, з переглянутого відеозапису неможливо встановити дані свідка, зокрема (прізвище, ім`я та по батькові, адреса проживання), що позбавляє суд можливості визначити зазначені пояснення свідка, як належний та допустимий доказ по справі.

З огляду на зазначене, судом відзначається, що саме по собі описання адміністративного правопорушення в постанові не може бути належним доказом вчинення позивачем такого порушення, оскільки така постанова за своєю правовою природою є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що постанова серії БАД № 700775 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 29 жовтня 2022 року, винесена суб`єктом владних повноважень інспектором СРПП відділення поліції № 3 (м.Галич) Івано - Франківського РУП ГУНП в Івано - Франківській області Семків В., не містить достатніх та беззаперечних доказів, які б надавали підстави стверджувати, що позивачем було порушено вимоги п.8.5.1 ПДР та дорожньої розмітки 1.1ПДР, та, як наслідок, вчинення ним (позивачем) адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, більш того, вина позивача не підтверджується будь-якими іншими, передбаченими процесуальним законом, зокрема, ст. 251 КУпАП, доказами.

Як наслідок, судом не встановлено, з яких саме міркувань виходив відповідач, визнаючи позивача винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, яким чином давав оцінку та досліджував обставини, на підставі яких прийшов до висновку та виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення, притягнувши позивача до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим та за наведених вище обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість твердження позивача про безпідставність винесеної відносно нього постанови серії БАД № 700775про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 29 жовтня 2022 року, і накладення адміністративного стягнення, за відсутності в його (позивача) діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що службовою особою відповідача при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не проведено всебічного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, на підставі чого позовна заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, постанова в справі про адміністративне правопорушення серії БАД № 700775про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 29 жовтня 2022 року, як така, що винесена в порушення вимог ст.ст. 245, 251, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підлягає скасуванню, а провадження в справі про адміністративне правопорушення, - підлягає закриттю.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, на підставі чого понесені позивачем ОСОБА_1 судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 992 грн. 40 коп., підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, службовою особою якою винесено оскаржувану позивачем постанову.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 5, 6, 9, 72, 77, 132, 139, 241, 242, 244, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, ч. 1 ст. 122, ст.ст. 251, 254, 256, 283, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху України, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №106 від 10 жовтня 2001 року, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області (76018, м. Івано - Франківськ, вул. Академіка Сахарова, буд.15) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 700775 від 29 жовтня 2022 року, винесену інспектором СРПП відділення поліції № 3 (м.Галич) Івано - Франківського РУП ГУНП в Івано - Франківській області Семків В., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. 00 коп.

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області (76018, м. Івано - Франківськ, вул. Академіка Сахарова, буд.15) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.295 КАС України.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції, яким є Третій апеляційний адміністративний суд.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова