Справа № 420/5521/19
Суддя: Харченко Ю.В.
Дата ухвалення: 2023-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5521/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Харченко Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Юрспецсервіс (65033, м. Одеса, вул. В. Стуса, 2Б, ) до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 32а, ) про визнання протиправними дій, та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2019 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Юрспецсервіс (65033, м. Одеса, вул. В. Стуса, 2Б, ) до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 32а, ), задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано відмову Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №КВ 16 від 27 травня 2019 року, у видачі дозволу на виконання будівельних робіт з капітального ремонту садибного (індивідуального) житлового будинку із нежитловими приміщеннями та паркінгом, що розташований за адресою: м. Київ, Печерський р-н, вул. Мічуріна, 44/1а. Зобов`язано Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) повторно розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Юрспецсервіс від 15.05.2019 року про видачу дозволу на виконання будівельних робіт з капітального ремонту садибного (індивідуального) житлового будинку із нежитловими приміщеннями та паркінгом, що розташований за адресою: м. Київ, Печерський р-н, вул. Мічуріна, 44/1а. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.03.2020 рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09.12.2019 скасовано, в частині зобов`язання Департамента з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) повторно розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Юрспецсервіс від 15.05.2019 та ухвалено нове судове рішення в цій частині, яким адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Юрспецсервіс задоволено повністю. Зобов`язано Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) видати дозвіл на виконання будівельних робіт з капітального ремонту садибного (індивідуального) житлового будинку із нежитловими приміщеннями та паркінгом, що розташований за адресою: м. Київ, Печерський р-н, вул. Мічуріна, 44/1а за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Юрспецсервіс від 15.05.2019. В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 16.03.2023 року касаційну скаргу Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) задоволено частково. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09.12.2019 та Постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.03.2020 - скасовано. Справу направлено на новий розгляд до Одеського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 03.04.2023 року прийнято справу до свого провадження та відкрито спрощене позовне провадження у справі № 420/5521/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Юрспецсервіс до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправними дій, та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що відмова №КВ 16 від 27.05.2019 року є незаконною, необґрунтованою, та суперечить вимогам діючого законодавства. В обґрунтування доводів відповідача, викладених у відмові, позивач зазначає, що у Наказі про затвердження проектної документації зазначені техніко-економічні показники, ідентичні техніко- економічні показники є в проектній документації (Том 1 - архітектурні рішення) та у експертному звіті ДП «Укрдержбудекспертиза». Підставою для проектування зазначено договір б/н від 15 травня 2018 року, а датою затвердження завдання на проектування вказане 18 травня 2018 року. Це пов`язано із тим, що вже після укладання договору було неістотно змінено завдання на проектування без укладання додаткової угоди. Дана обставина не є порушенням законодавства, оскільки жодна норма не встановлює, що завдання на проектування має бути затверджено одночасно із підписанням договору і не може бути змінено в подальшому без укладання відповідної додаткової угоди. У відомості будівель та споруд схеми генерального плану дійсно поверховість будівлі, яка є об`єктом на якому планується провести будівельні роботи з капітального ремонту, зазначена у 6 поверхів. Дана інформація у відповідну таблицю внеситься на підставі топографічно-геодезичного плану, який складається сертифікованим інженером землевпорядником. Ймовірно, при складанні даного плану не були взяті до уваги положення ДБН В 2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення», п. В.9 Додатку В якого зазначено, що при визначенні поверховості надземної частини будинку до кількості поверхів включають усі надземні поверхи (включаючи мансардний), у тому числі технічний і цокольний, якщо верх його перекриття знаходиться вище середньої планувальної позначки землі не менше ніж на 2м. Оскільки перекриття цокольного поверху будівлі знаходиться нижче ніж 2 м від середньої планувальної позначки землі (дана інформація відображена на відповідних кресленнях у проектній документації), при визначенні поверховості будівлі, як обов`язкової складової її техніко-економічних показників, цокольний поверх не рахувався. Слід зазначити, що при проведенні експертизи проектної документації дане питання обов`язково досліджується, і експерти ДП «Укрдержбудекспертиза» не надали зауважень з цього приводу та прийшли до висновку, що проектна документація може бути затверджена. Таким чином, дане зауваження не може бути причиною для відмови у наданні дозволу на виконання будівельних робіт. Також, позивач вказав, що роботи з капітального ремонту, які передбачені проектною документацією передбачають зміну поверховості об`єкту, відповідно той факт, що у вже існуючого об`єкта перевищена гранична поверховість не може бути підставою для відмови у дозволу на його капітальний ремонт. На 6 сторінці І тому зазначено, прізвище, ім`я та по-батькові головного архітектора проекту та головного інженера проекту з вказанням серій та номерів їх кваліфікаційних сертифікатів, також проставлені їх підписи та завірені, які завірені їх печатками, тому даний довід не відповідає дійсності. Позивач вказує, що проектна документація проходила експертизу, яка надала відповідний позитивний висновок, відповідно проектна документація складена без помилок, а відповідні зауваження відповідача без конкретизації мають надуманий привід для відмови у наданні дозволу на виконання будівельних робіт. Законодавство регламентує, що у всіх випадках, коли для отримання права на виконання будівельних робіт, вимагається подання до органу державного архітектурно-будівельного контролю проектної документації, дана проектна документація має пройти експертизу. Законодавець, встановлюючи порядок отримання права на виконання будівельних робіт, передбачає повноваження органів державного архітектурно-будівельного контролю здійснювати додаткову перевірку проектної документації, а відповідно відмова у видачі дозволу на виконання будівельних робіт на підставі нібито невідповідності проектної документації вимогам законодавства, щодо якої існує позитивний звіт за результатами проведення експертизи, на думку позивача, є незаконною та вчиненою з перевищенням повноважень.

Відповідач - Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) з позовними вимогами не погоджується, та вважає їх необґрунтованими, з підстав, викладених у письмовому відзиві на позовну заяву (вхід.№ 12417/23 від 19.04.2023 р.), наголошуючи, зокрема, що оскільки за результатами розгляду поданої замовниками будівництва ТОВ ЮРСПЕЦСЕРВІС заяви про видачу дозволу на виконання будівельних робіт від 16.05.2019 № 073/09/01-1605/3 встановлено невідповідність поданих документів вимогам законодавства, що згідно з п. 30 Порядку № 466 є підставою для відмови у видачі дозволу. Відповідач наголошує, що Пунктом 3.19* ДБН 360-92** Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень встановлено, що площа території, яку відводять під садибну забудову, повинна забезпечити розміщення обсягів будівництва і формування планувальних одиниць у погодженні з планувальною структурою міста і системою громадських центрів. Район садибної забудови може бути сформований окремими житловими чи блокованими будинками з присадибними (приквартирними) ділянками з господарськими будівлями або без них. Забудова цих районів не повинна перевищувати 4-х поверхів. Поверховість забудови, граничні розміри житлових будинків, площа забудови, вимоги до господарських будівель, їх складу, огорожі ділянок, благоустрою території встановлюються місцевими правилами забудови в залежності від розміру ділянок, умов інженерного обладнання, інсоляції будинків та територій, інших нормативних вимог, регіональних традицій. Гранична площа земельних ділянок, які громадянам для місцевими органами житлового будівництва, державної виконавчої надаються встановлюється відповідними влади або місцевого самоврядування відповідно до земельного законодавства.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи письмових доказів, садибний (індивідуальний) будинок з нежитловими приміщеннями та паркінгом, загальною площею 3 438 кв.м., який розташований за адресою: м. Київ, вул. Мічуріна, буд. 44/1 а, належить на праві власності Компанії у формі партнерства з обмеженою відповідальністю ТРЕЖЕРІТРЕИД на підставі договору купівлі-продажу від 02.10.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коротюк О.В.

02.04.2018 року ТОВ ЮРСПЕЦСЕРВІС уклало з компанією у формі партнерства з обмеженою відповідальністю ТРЕЖЕРІ ТРЕЙД договір оренди № 02/04-18 житлового будинку, відповідно до п. 1.1 якого, у порядку та на умовах, визначених договором, орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування садибний (індивідуальний) житловий будинок з нежитловими приміщеннями та паркінгом (літера А), що розташований за адресою: м. Київ, вул. Мічуріна (Печерський район), буд. 44/1 а. З вказаного часу підприємство користується зазначеним об`єктом нерухомого майна відповідно до вимог укладеного договору та норм чинного законодавства.

Відповідно до п. 4.1 вказаного договору, орендар має право проводити Поточний та Капітальний ремонти майна за власний рахунок без компенсації його вартості з боку Орендодавця.

Згідно з п. 4.1.1 вказаного договору, поточний та капітальний ремонти Майна Орендаря здійснюється за попереднім письмовим погодженням із Орендодавцем обсягу та строку цього ремонту, п. 4.1.2. визначає, що обсяги ремонтних робіт погоджуються Орендодавцем шляхом погодження проектної документації на виконання відповідних будівельних робіт. Погодження проектної документації відбувається шляхом надання відповідного листа на ім`я Орендаря.

З огляду на те, що орендований будинок потребував ремонту, ТОВ ЮРСПЕЦСЕРВІС, з метою реалізації визначеного договором оренди права проводити ремонтні роботи на об`єкті оренди, замовило у ТОВ Пан Проект проект капітального ремонту садибного (індивідуального) житлового будинку із нежитловими приміщеннями та паркінгом, що розташований за адресою: м. Київ, Печерський р-н, вул. Мічуріна, 44/1а.

У червні 2018 року з Орендодавцем було погоджено обсяги ремонтних робіт, після чого уповноважений представник власника будинку надав відповідну заяву на підтвердження згоди на виконання робіт з капітального ремонту без зміни геометричних параметрів будівлі.

У липні 2018 року ТОВ Пан Проект розробило відповідний проект капітального ремонту 240-01-007, який було передано для проведення обов`язкової експертизи до Державного підприємства Спеціалізована державна експертна організація - центральна служба української державної будівельної експертизи (скорочена назва - ДП Укрбудеспертиза). 10 серпня 2018 року ДП Укрбудеспертиза надало експертний висновок №00-1012-18/ЦБ, щодо того, що даний проект може бути затверджений.

15.05.2019 року ТОВ Юрспецсервіс звернулось до Департаменту з питань архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) з відповідною заявою щодо видачі дозволу на виконання будівельних робіт з капітального ремонту садибного (індивідуального) житлового будинку із нежитловими приміщеннями та паркінгом, що розташований за адресою: м. Київ, Печерський р-н, вул. Мічуріна, 44/1 а.

Проте, 03.06.2019 представником позивача отримано відмову у видачі дозволу на виконання будівельних робіт №КВ 16 від 27.05.2019, з урахуванням виявлення наступних порушень:

- в наданому наказі замовника про затвердження проектної документації відсутні техніко-економічні показники об`єкта;

- в наданому завданні на проектування необхідно уточнити дату його затвердження замовником будівництва та в п. 2 необхідно уточнити підставу для проектування;

- відповідно до експертного звіту щодо розгляду проектної документації ДП Укрдержбудекспертиза від 10.08.2018 №00-1012-18/ЦБ, п. 14 завдання на проектування від 18.05.2018 поверховість будинку - 5 поверхів, відповідно до відомості будівель і споруд схеми генерального плану поверховість будинку - 6 поверхів. Згідно з п 3.19* ДБН 360-92** Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень (зі змінами) поверховість садибних житлових будинків не повинна перевищувати 4-х поверхів. Поверховість забудови, граничні розміри житлових будинків, площа забудови, вимоги до господарських будівель, їх складу, огорожі ділянок, благоустрою території встановлюються місцевими правилами забудови в залежності від розміру ділянок, умов інженерного обладнання, інсоляції будинків та територій, інших нормативних вимог, регіональних традицій;

- в Томі 1 (Томі 2) необхідно уточнити виконавця (Головного архітектора проекту або Головного інженера проекту), яким розроблялась проектна документації, відсутні підписи розробників, на кресленнях генерального плану та плану організації рельєфу у відомості житлових та громадських будівель та споруд уточнити поверховість будівлі, площу забудови та будівельний об`єм;

- проектна документація не відповідає вимогам ДБН А.2.2-3-2014 Склад та зміст проектної документації на будівництво та Порядку розроблення проектної документації на будівництво об`єктів, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.05.2011 р. №45 (в чинній редакції);

- відповідно до поданого договору купівлі-продажу від 02.10.2017, зареєстрованого в реєстрі за номером №1830, реєстрація права власності на вищевказаний садибний (індивідуальний) житловий будинок з нежитловими приміщеннями та паркінгом у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проведена 08.09.2017 (Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 02.10.2017 р. інд. номер 99064652) на підставі рішення Арцизького районного суду Одеської області, номер 492/825/17, виданого 21.08.2017 (далі - Рішення). Дане Рішення скасовано ухвалою Арцизького районного суду Одеської області від 13.12.2017 у справі №492/825/17;

- виконання будівельних робіт з капітального ремонту садибного (індивідуального) житлового будинку з нежитловими приміщеннями та паркінгом, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Мічуріна (Печерський р-н), будинок 44/1а не відповідає вимогам п. 3.7 ДБН А.2.2-3.2014 Склад та зміст проектної документації на будівництво.

Вважаючи відмову Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №КВ 16 від 27 травня 2019 року, у видачі дозволу на виконання будівельних робіт з капітального ремонту садибного (індивідуального) житлового будинку із нежитловими приміщеннями та паркінгом, що розташований за адресою: м. Київ, Печерський р-н, вул. Мічуріна, 44/1а. Зобов`язано Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), протиправною, ТОВ Юрспецсервіс звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з даною позовною заявою.

Так, дослідивши наявні у справі документи, та матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд доходить до висновку, що даний позов не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено).

Частиною 1 статті 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Положення про Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 01.10.2015 №978, Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва (далі - Департамент) є структурним підрозділом виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), який підпорядкований Київському міському голові, підзвітний і підконтрольний Київській міській раді.

Департамент, у межах делегованих Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" державних повноважень, є підконтрольним Державній архітектурно-будівельній інспекції України (далі - Держархбудінспекція).

Відповідно до п. 3 указаного Положення, основним завданням органу Департаменту є:

1) здійснення відповідно до Закону державного архітектурно-будівельного контролю на території міста Києва;

2) виконання дозвільних та реєстраційних функцій у сфері містобудівної діяльності;

3) реалізація державної політики у сфері державного архітектурно-будівельного контролю на території міста Києва.

Питання набуття права на виконання підготовчих та будівельних робіт врегульовано Законом України Про регулювання містобудівної діяльності від 17.02.2011 за № 3038-VI (далі по тексту Закон № 3038-VI), а механізм виконання вказаних робіт визначено Порядком виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №466 (далі по тексту - Порядок №466).

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 34 Закону замовник має право виконувати будівельні роботи після видачі замовнику органом державного архітектурно будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (ССЗ) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України Про оцінку впливу на довкілля.

Частина 4 статті 37 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності встановлює вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на виконання будівельних робіт:

- неподання документів, необхідних для прийняття рішення про видачу такого дозволу;

- невідповідність поданих документів вимогам законодавства;

- виявлення недостовірних відомостей у поданих документах;

- результати оцінки впливу на довкілля у випадках, визначених Законом України Про оцінку впливу на довкілля.

Відповідно до пункту 5 Порядку №466 будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію та:

- подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI) та об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта;

- видачі замовнику дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (ССЗ) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля відповідно до Закону України Про оцінку впливу на довкілля.

Згідно з пунктом 28 Порядку №466 замовник (його уповноважена особа) подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних та дозвільних процедур у будівництві до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю заяву про отримання дозволу за формою, наведеною у додатку 10 до цього Порядку.

До заяви додаються:

- копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію (крім випадків, визначених пунктом 7 цього Порядку);

- копія розпорядчого документа щодо комплексної реконструкції кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду у разі здійснення комплексної реконструкції кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду на замовлення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування на відповідних землях державної чи комунальної власності (замість копії документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою);

- проектна документація на будівництво, розроблена та затверджена в установленому законодавством порядку;

- копія документа, що посвідчує право власності на будинок чи споруду, або згода його власника, засвідчена у встановленому законодавством порядку, на проведення будівельних робіт у разі здійснення реконструкції, реставрації, капітального ремонту;

- копії документів про призначення осіб, відповідальних за виконання будівельних робіт, та осіб, які здійснюють авторський і технічний нагляд;

- інформація про ліцензію, що дає право на виконання будівельних робіт, та кваліфікаційні сертифікати;

- результати оцінки впливу на довкілля у випадках, визначених Законом України Про оцінку впливу на довкілля.

Пунктом 29 Порядку № 466 передбачено, що орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви приймає рішення про надання дозволу або відмову у його видачі.

Під час розгляду заяви орган державного архітектурно-будівельного контролю перевіряє наявність відомостей про:

- відповідний кваліфікаційний сертифікат відповідальних виконавців окремих видів робіт (послуг), пов`язаних із створенням об`єктів архітектури, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 №554 Деякі питання професійної атестації відповідальних виконавців окремих видів робіт (послуг), пов`язаних із створенням об`єктів архітектури;

- ліцензію на провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками, на офіційному веб-сайті Держархбудінспекції (п.29 Порядку №466).

Пунктом 30 Порядку №466 визначено перелік підстав для відмови у видачі дозволу, а саме:

- неподання документів, необхідних для прийняття рішення про видачу такого дозволу;

- невідповідність поданих документів вимогам законодавства;

- виявлення недостовірних відомостей у поданих документах;

- результати оцінки впливу на довкілля у випадках, визначених Законом України Про оцінку впливу на довкілля.

Зокрема, як встановлено судом, та зазначено вище, з урахуванням відповідних законодавчих положень у сфері містобудівної діяльності, Товариство з обмеженою відповідальністю Юрспецсервіс звернулось з заявою від 16.05.2019 №073/09/01-1605/3 до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), з метою отримання дозволу на виконання будівельних робіт з капітального ремонту садибного (індивідуального) житлового будинку із нежитловими приміщеннями та паркінгом, що розташований за адресою: м. Київ, Печерський р-н, вул. Мічуріна, 44/1 а.

Проте, за результатами розгляду поданої замовником будівництва, ТОВ Юрспецсервіс, заяви про видачу дозволу на виконання будівельних робіт від 16.05.2019 №073/09/01-1605/3, Департаментом з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) було відмовлено у видачі Дозволу №КВ 16 від 27.05.2019, з посиланням на п. 30 Порядку №466 (встановлення невідповідності поданих документів вимогам законодавства, що є підставою для відмови у видачі дозволу), позаяк встановлено невідповідність поданих документів вимогам законодавства, а саме:

- в наданому наказі замовника про затвердження проектної документації відсутні техніко-економічні показники об`єкта;

- в наданому завданні на проектування необхідно уточнити дату його затвердження замовником будівництва та в п. 2 необхідно уточнити підставу для проектування;

- відповідно до експертного звіту щодо розгляду проектної документації ДП Укрдержбудекспертиза від 10.08.2018 №00-1012-18/ЦБ, п. 14 завдання на проектування від 18.05.2018 поверховість будинку - 5 поверхів, відповідно до відомості будівель і споруд схеми генерального плану поверховість будинку - 6 поверхів. Згідно з п 3.19* ДБН 360-92** Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень (зі змінами) поверховість садибних житлових будинків не повинна перевищувати 4-х поверхів. Поверховість забудови, граничні розміри житлових будинків, площа забудови, вимоги до господарських будівель, їх складу, огорожі ділянок, благоустрою території встановлюються місцевими правилами забудови в залежності від розміру ділянок, умов інженерного обладнання, інсоляції будинків та територій, інших нормативних вимог, регіональних традицій;

- в Томі 1 (Томі 2) необхідно уточнити виконавця (Головного архітектора проекту або Головного інженера проекту), яким розроблялась проектна документації, відсутні підписи розробників, на кресленнях генерального плану та плану організації рельєфу у відомості житлових та громадських будівель та споруд уточнити поверховість будівлі, площу забудови та будівельний об`єм;

- проектна документація не відповідає вимогам ДБН А.2.2-3-2014 Склад та зміст проектної документації на будівництво та Порядку розроблення проектної документації на будівництво об`єктів, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.05.2011 р. №45 (в чинній редакції);

- відповідно до поданого договору купівлі-продажу від 02.10.2017, зареєстрованого в реєстрі за номером №1830, реєстрація права власності на вищевказаний садибний (індивідуальний) житловий будинок з нежитловими приміщеннями та паркінгом у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проведена 08.09.2017 (Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 02.10.2017 р. інд. номер 99064652) на підставі рішення Арцизького районного суду Одеської області, номер 492/825/17, виданого 21.08.2017 (далі - Рішення). Дане Рішення скасовано ухвалою Арцизького районного суду Одеської області від 13.12.2017 у справі №492/825/17;

- виконання будівельних робіт з капітального ремонту садибного (індивідуального) житлового будинку з нежитловими приміщеннями та паркінгом, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Мічуріна (Печерський р-н), будинок 44/1а не відповідає вимогам п. 3.7 ДБН А.2.2-3.2014 Склад та зміст проектної документації на будівництво.

Так, з матеріалів справи вбачається, що садибний (індивідуальний) будинок з нежитловими приміщеннями та паркінгом, загальною площею 3 438 кв.м., який розташований за адресою: м. Київ, вул. Мічуріна, буд. 44/1 а, належить на праві власності Компанії у формі партнерства з обмеженою відповідальністю ТРЕЖЕРІТРЕИД на підставі договору купівлі-продажу від 02.10.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коротюк О.В.

02.04.2018 року ТОВ ЮРСПЕЦСЕРВІС уклало з компанією у формі партнерства з обмеженою відповідальністю ТРЕЖЕРІ ТРЕЙД договір оренди № 02/04-18 житлового будинку, відповідно до п. 1.1 якого, у порядку та на умовах, визначених договором, орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування садибний (індивідуальний) житловий будинок з нежитловими приміщеннями та паркінгом (літера А), що розташований за адресою: м. Київ, вул. Мічуріна (Печерський район), буд. 44/1 а.

З вказаного часу підприємство користується зазначеним об`єктом нерухомого майна відповідно до вимог укладеного договору та норм чинного законодавства.

Враховуючи те, що орендований будинок потребував ремонту, ТОВ ЮРСПЕЦСЕРВІС, з метою реалізації визначеного договором оренди права проводити ремонтні роботи на об`єкті оренди, замовило у ТОВ Пан Проект проект капітального ремонту садибного (індивідуального) житлового будинку із нежитловими приміщеннями та паркінгом, що розташований за адресою: м. Київ, Печерський р-н, вул. Мічуріна, 44/1а.

У червні 2018 року з Орендодавцем було погоджено обсяги ремонтних робіт, після чого уповноважений представник власника будинку надав відповідну заяву на підтвердження згоди на виконання робіт з капітального ремонту без зміни геометричних параметрів будівлі

У подальшому, у липні 2018 року ТОВ Пан Проект був розроблений відповідний проект капітального ремонту 240-01-007, котрий був переданий для проведення обов`язкової експертизи до Державного підприємства Спеціалізована державна експертна організація - центральна служба української державної будівельної експертизи (скорочена назва - ДП Укрбудеспертиза). 10 серпня 2018 року ДП Укрбудеспертиза надало експертний висновок №00-1012-18/ЦБ, щодо того, що даний проект може бути затверджений.

Втім, судом з`ясовано, що відповідачем, при наданні відмови у видачі дозволу на виконання будівельних робіт №КВ 16 від 27.05.2019, зокрема, виявлено, що відповідно до експертного звіту щодо розгляду проектної документації ДП Укрдержбудекспертиза від 10.08.2018 №00-1012-18/ЦБ, п. 14 завдання на проектування від 18.05.2018 поверховість будинку - 5 поверхів, відповідно до відомості будівель і споруд схеми генерального плану поверховість будинку - 6 поверхів.

При цьому, дозвільним органом зауважено, що згідно з п 3.19* ДБН 360-92** Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень (зі змінами) поверховість садибних житлових будинків не повинна перевищувати 4-х поверхів. Поверховість забудови, граничні розміри житлових будинків, площа забудови, вимоги до господарських будівель, їх складу, огорожі ділянок, благоустрою території встановлюються місцевими правилами забудови в залежності від розміру ділянок, умов інженерного обладнання, інсоляції будинків та територій, інших нормативних вимог, регіональних традицій.

Так, Положення ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», затверджених наказом Держкоммістобудування 17.04.1992 № 44, за правилами пункту 2.5 розділу 1 та пункту 11.7 розділу 11 яких удосконалення і розвиток планувальної структури міста слід пов`язувати з історичною зоною міста, його історико-архітектурним опорним планом і зонами охорони пам`яток історії, культури і природи (розділ 11 «Охорона історичного середовища, пам`яток історії та культури»).

Проекти планування і забудови міст, селищ і сільських поселень з цінною історико-культурною спадщиною можуть виконуватися тільки після відповідних передпроектних досліджень, на основі яких складаються історико-архітектурні плани і проекти зон охорони пам`яток історії та культури цих поселень. Ці документи як обов`язкові входять до складу генеральних планів.

Такі приписи ДБН 360-92** були чинними станом на момент затвердження Генерального плану міста Києва та проекту планування його приміської зони на період до 2020 року.

Так, позивачем зазначено, що - «у відомості будівель та споруд схеми генерального плану дійсно поверховість будівлі, яка є об`єктом на якому планується провести будівельні роботи з капітального ремонту, зазначена у 6 поверхів. Дана інформація у відповідну таблицю вноситься на підставі топографічно-геодезичного плану, який складається сертифікованим інженером землевпорядником. Ймовірно, при складанні даного плану не були взяті до уваги положення ДБН В 2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення», п. В.9 Додатку в якого зазначено, що при визначенні поверховості надземної частини будинку до кількості поверхів включають усі надземні поверхи (включаючи мансардний), у тому числі технічний і цокольний, якщо верх його перекриття знаходиться вище середньої планувальної позначки землі не менше ніж на 2м. Оскільки перекриття цокольного поверху будівлі знаходиться нижче ніж 2 м від середньої планувальної позначки землі (дана інформація відображена на відповідних кресленнях у проектній документації), при визначенні поверховості будівлі, як обов`язкової складової її техніко-економічних показників, цокольний поверх не рахувався. Слід зазначити, що при проведенні експертизи проектної документації дане питання обов`язково досліджується, і експерти ДП «Укрдержбудекспертиза» не надали зауважень з цього приводу та прийшли до висновку, що проектна документація може бути затверджена. Таким чином, дане зауваження не може бути причиною для відмови у наданні дозволу на виконання будівельних робіт.».

Між тим, судом критично сприймаються окреслені твердження ТОВ ЮРСПЕЦСЕРВІС на ймовірне не взяття до уваги положення ДБН В 2.2-15-2005 Житлові будинки. Основні положення, оскільки як документальне обґрунтування правової позиції, та як наслідок відповідне судове рішення, у жодному разі не може ґрунтуватись на припущеннях позивача без належного підтвердження відповідними письмовими доказами.

При цьому, суд акцентує, що позивачем, як під час первісного, так і під час нового розгляду даної справи, не надано суду жодних належних, допустимих, юридично спроможних доказів на спростування розбіжності поверховості у відомостях будівель і споруд схеми генерального плану (6 поверхів), та завданні на проектування (5 поверхів), що у свою чергу свідчить про невідповідність дійсно поданих документів вимогам законодавства.

Відносно доводів позивача, що «при проведенні експертизи проектної документації дане питання обов`язково досліджується, і експерти ДП «Укрдержбудекспертиза», при цьому, не надали зауважень з цього приводу, та прийшли до висновку, що проектна документація може бути затверджена», суд зазначає наступне

Постановою Кабінету міністрів №560 від 11 травня 2011 року Про затвердження Порядку затвердження проектів будівництва і проведення їх експертизи та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України визначено механізм затвердження проектів будівництва і проведення їх експертизи.

Згідно з п. 6 Постанови Кабінету міністрів України №560 від 11 травня 2011 року Про затвердження Порядку затвердження проектів будівництва і проведення їх експертизи та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України, метою проведення експертизи проектів будівництва є визначення якості проектних рішень шляхом виявлення відхилень від вимог до міцності, надійності та довговічності будинків і споруд, їх експлуатаційної безпеки та інженерного забезпечення, у тому числі щодо додержання нормативів з питань створення безперешкодного життєвого середовища для осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення, санітарного і епідеміологічного благополуччя населення, охорони праці, екології, пожежної, техногенної, ядерної та радіаційної безпеки, енергозбереження, кошторисної частини проекту будівництва. Експертиза є завершальним етапом розроблення проектів будівництва.

Отже, суд зазначає, що експертний висновок про відсутність порушень містобудівного законодавства з боку позивача, не може слугувати безумовним доказом відсутності таких порушень містобудівної діяльності, адже експертиза є лише завершальним етапом розроблення проектів будівництва, та до того ж, відповідно до статей 108, 113 КАС України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 90 цього Кодексу. Висновок експерта у галузі права не є доказом, має допоміжний (консультативний) характер і не є обов`язковим для суду.

Таким чином, вище окреслене дає змогу дійти висновку, що встановлена розбіжність поверховості у відомостях будівель і споруд схеми генерального плану (6 поверхів), та завданні на проектування (5 поверхів), свідчить про невідповідність поданих позивачем документів вимогам законодавства, відповідно до п. 30 Порядку 466.

Також, із матеріалів справи вбачається, що садибний (індивідуальний) житловий будинок з нежитловими приміщенням та паркінгом розташований за адресою: м. Київ, вул. Мічуріна, буд. 44/1 розташований в історичному ареалі міста Києва, що, серед іншого, підтверджується наявним в матеріалах справи проектом організації будівництва, розробленим ТОВ Пан Проект 240-01-007 ПОБ.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.2001 №878 місто Київ внесено до писку історичних населених місць України (міста і селища міського типу).

За змістом статті 1 Закону України "Про охорону культурної спадщини" від 08.06.2000 №1805-III історичний ареал населеного місця - частина населеного місця, що зберегла об`єкти культурної спадщини і пов`язані з ними розпланування та форму забудови, які походять з попередніх періодів розвитку, типові для певних культур або періодів розвитку.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.32 Закону України «Про охорону культурної спадщини» з метою захисту традиційного характеру середовища населених місць вони заносяться до Списку історичних населених місць України. Список історичних населених місць України за поданням центрального органу виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини затверджується Кабінетом Міністрів України. Межі та режими використання історичних ареалів населених місць, обмеження господарської діяльності на територіях історичних ареалів населених місць визначаються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, відповідною науково-проектною документацією, яка затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини, або уповноваженими ним органами охорони культурної спадщини.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 32 Закону України «Про охорону культурної спадщини» на охоронюваних археологічних територіях, у межах зон охорони пам`яток, історичних ареалів населених місць, занесених до Списку історичних населених місць України, забороняються містобудівні, архітектурні чи ландшафтні перетворення, будівельні, меліоративні, шляхові, земляні роботи без дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини.

Відповідно до пункту 17 частини другої статті 5 Закону України «Про охорону культурної спадщини» до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, належить, зокрема, надання дозволів на проведення робіт на пам`ятках національного значення, об`єктах всесвітньої спадщини, їх територіях, в зонах охорони, буферних зонах, на охоронюваних археологічних територіях, в історичних ареалах населених місць.

Порядок визначення меж та режимів використання історичних ареалів населених місць, обмеження господарської діяльності на території історичних ареалів населених місць затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2002 року № 318 (надалі - Порядок № 318).

Відповідно до п.4 Порядку №318 відповідальними за визначення меж і режимів використання історичних ареалів є Мінкультури та уповноважені ним органи охорони культурної спадщини.

Згідно з пунктом 1 Положення про Міністерство культури та інформаційної політики України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2014 року № 495, Мінкультури є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику, зокрема, у сфері охорони культурної спадщини.

Зі змісту наведених правових норм, вбачається, що в зонах охорони пам`яток, історичних ареалів населених місць, занесених до Списку історичних населених місць України, встановлено особливий режим регулювання забудови. Зокрема, у таких зонах забороняється проведення будівельних робіт без попереднього отримання дозволу в органах охорони культурної спадщини, зокрема, Міністерства культури та інформаційної політики України як центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини

Суд зазначає, що у Постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 826/12524/18 Верховний Суд дійшов висновку про те, що місто Київ внесено до Списку історичних населених місць України (міста і селища міського типу), який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 2001 року № 878. В зонах охорони пам`яток, історичних ареалів населених місць, занесених до такого Списку, встановлено особливий режим регулювання забудови, а тому на виконання будівельних робіт на території, що знаходиться у межах історичного ареалу м. Києва, необхідно отримувати дозвіл Мінкультури.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 14 серпня 2018 року у справі № 826/14581/14, від 16 березня 2020 року у справі № 826/6522/15.

Також, суд враховує висновки, викладені в Постанові Верховного суду від 31 січня 2023 року по справі № 640/8728/21. Так, судова палата відступила від висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 27 лютого 2019 року у справі № 826/5755/17, від 3 квітня 2020 року у справі № 640/21505/18 та в інших постановах, де застосовано позицію, стосовно того, що оскільки межі історичного ареалу міста Києва Міністерством культури та інформаційної політики України не затверджені у встановленому законом порядку, то, відповідно, відсутні підстави для отримання дозволу від Мінкультури на проведення будівельних робіт на територіях, які фактично знаходиться в межах історичного ареалу м. Києва.

Відтак, з огляду на вищезазначене, положення статті 32 Закону України «Про охорону культурної спадщини» у сукупності з положеннями Порядку № 318, у контексті спірних правовідносин в межах розгляду даної справи необхідно розуміти наступним чином:

- обов`язковість виконання вимог генерального плану населеного пункту, у складі якого виконано історико-містобудівний план із визначенням меж історичного ареалу цього населеного пункту, а отже і виконання цієї частини генерального плану, виникає у момент його затвердження;

- не затвердження науково-проектної документації з визначення меж історичного ареалу відповідно до статті 32 Закону України «Про охорону культурної спадщини» не зумовлює автоматично не чинності Генерального плану або його скасування, не нівелює вимоги законодавства стосовно обов`язковості цього документа і врахування його вимог під час провадження містобудівної діяльності;

- не затвердження науково-проектної документації із визначенням меж історичного ареалу відповідно до статті 32 Закону України «Про охорону культурної спадщини» не можуть скасовувати закріпленого на нормативному рівні правового статусу відповідної території як об`єкта культурної спадщини, виводити її з під державної охорони (охорони законом) й порушувати баланс інтересів, досягнутий при затвердженні Генерального плану міста Києва, який розробляється та затверджується в інтересах відповідної територіальної громади з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів, є чинним і обов`язковим до виконання, надавати необґрунтовану перевагу приватним інтересам над громадським інтересом територіальної громади міста Києва до культурної спадщини відповідно до її значення для суспільства, який визнається Україною згідно з домовленостями Сторін, досягнутими у Рамковій конвенції Ради Європи про значення культурної спадщини для суспільства;

- оскільки на час виникнення спірних правовідносин і прийняття рішення у справі Генеральний план міста Києва та проект планування його приміської зони на період до 2020 року, у якому наявний історико-архітектурний опорний план (науково-проектна документація) з інформацію про зони охорони і межі історичного ареалу, є діючим, та не скасованим, зважаючи, що станом на час прийняття Генерального плану міста Києва, Порядок визначення меж та режимів використання історичних ареалів населених місць, обмеження господарської діяльності на території історичних ареалів населених місць, який визначає процедуру розробки та затвердження зон охорони і меж історичного ареалу, не набув чинності, визначені у Генеральному плані міста Києва зони охорони і межі історичного ареалу м. Києва слід визнавати затвердженими й такі повинні враховуватись суб`єктами господарювання під час здійснення містобудівної діяльності;

- відповідно до імперативних вимог пункту 17 частини другої статті 5 Закону України «Про охорону культурної спадщини» будівельні та будь-які інші роботи в межах історичного ареалу населеного пункту не можуть здійснюватися без отримання дозволу від центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини.

Наведене повністю спростовує доводи позивача, викладені у відповіді на відзив, що дослідження генерального плану м. Києва, проекту забудови Печерського району та історичного ареалу м. Києва, жодним чином не вплине на питання щодо проведення капітального ремонту (без нового будівництва, без зміни геометричних розмірів, без втручання в несучі конструкції) на об`єкті нерухомості, право власності на яке оформлено у передбаченому законом порядку, оскільки вказана містобудівна документація визначає умови та обмеження щодо нового будівництва на зазначеній місцевості.

Таким чином, оскільки матеріали справи містять відомості щодо знаходження земельної ділянки за адресою м. Київ, вул. Мічуріна, буд. 44/1 в межах історичного ареалу міста Києва, суд доходить висновок, що будівельні та будь-які інші роботи в межах історичного ареалу населеного пункту не можуть здійснюватися без отримання дозволу від центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, а саме Міністерства культури та інформаційної політики України, водночас матеріали справи такого дозволу від органу виконавчої влади не містять, як не містять докази на підтвердження звернення позивача до вказаного органу.

При цьому, суд зазначає, що дослідження інших обставин, викладених у відмові Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради №КВ 16 від 27.05.2019 року, жодним чином не спростовують вищеокреслених висновків суду щодо невідповідності поданих позивачем документів вимогам законодавства, відповідно до п. 30 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт №466, оскільки наявність виявлених судом порушень є достатньою та юридично спроможною підставою для відмови у видачі дозволу на виконання будівельних робіт з капітального ремонту садибного (індивідуального) житлового будинку із нежитловими приміщеннями та паркінгом, що розташований за адресою: м. Київ, Печерський р-н, вул. Мічуріна, 44/1а.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що при прийнятті Департаментом з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) оскаржуваної відмову у видачі дозволу на виконання будівельних робіт №КВ 16 від 27.05.2019 року, відповідач діяв у порядку, у спосіб та в межах визначених Конституцією та законодавством України, а отже підстави для визнання дій відповідача в частині відмови у видачі дозволу на виконання будівельних робіт протиправними, та як наслідок задоволення адміністративного позову, відсутні.

Судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Юрспецсервіс до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправними дій, та зобов`язання вчинити певні дії, не є ґрунтовними, правомірними, а отже, не підлягають задоволенню, з вище окреслених підстав.

Керуючись статтями 2, 6-10, 77, 90, 139, 250, 251, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю Юрспецсервіс (65033, м. Одеса, вул. В. Стуса, 2Б, ) до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 32а, ) про визнання незаконною та скасування Відмови №КВ 16 від 27 травня 2019 року Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у видачі дозволу на виконання будівельних робіт з капітального ремонту садибного (індивідуального) житлового будинку із нежитловими приміщеннями та паркінгом, що розташований за адресою: м. Київ, Печерський р-н, вул. Мічуріна, 44/1а; зобов`язання Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) видати ТОВ «ЮРСПЕЦСЕРВІС» дозвіл на виконання будівельних робіт з капітального ремонту садибного (індивідуального) житлового будинку із нежитловими приміщеннями та паркінгом, що розташований за адресою: м. Київ, Печерський р-н, вул. Мічуріна, 44/1а, , відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст.293, 295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст.255 КАС України.

Рішення складено 06.07.2023 р., з урахуванням знаходження судді Ю.В. Харченко у відпустці, у період часу з 12.05.2023 р. по 06.06.2023 р., а також на лікарняному - з 07.06.2023 р. по 14.06.2023 р., включно.

Суддя Ю.В. Харченко

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю Юрспецсервіс (65033, м. Одеса, вул. В. Стуса, 2Б, ) до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 32а, ) про визнання незаконною та скасування Відмови №КВ 16 від 27 травня 2019 року Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у видачі дозволу на виконання будівельних робіт з капітального ремонту садибного (індивідуального) житлового будинку із нежитловими приміщеннями та паркінгом, що розташований за адресою: м. Київ, Печерський р-н, вул. Мічуріна, 44/1а; зобов`язання Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) видати ТОВ «ЮРСПЕЦСЕРВІС» дозвіл на виконання будівельних робіт з капітального ремонту садибного (індивідуального) житлового будинку із нежитловими приміщеннями та паркінгом, що розташований за адресою: м. Київ, Печерський р-н, вул. Мічуріна, 44/1а, , відмовит

.