Справа № 160/13929/23
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

10 липня 2023 рокуСправа № 160/13929/23

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Верба І.О., розглянувши у місті Дніпрі заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду в адміністративній справі № 160/13929/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , про визнання протиправним та скасування наказів про увільнення від займаної посади, прийняття на посаду та поновлення на попередній посаді, -

ВСТАНОВИВ:

І. ПРОЦЕДУРА

1. 20.06.2023 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про:

- визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 30.04.2022 № 24-PC, в частині щодо увільнення солдата ОСОБА_1 від займаної посади інструктора військової частини НОМЕР_2 та призначення на посаду стрільця-санітара відділення охорони взводу охорони роти охорони військової частини НОМЕР_2 ;

- визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 07.05.2022 № 10, в частині щодо солдата ОСОБА_1 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 30.04.2022 № 24-PC на посаду стрільцем-санітаром 2 відділення охорони 2 взводу охорони 3 роти охорони військової частини НОМЕР_2 , який прибув із військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , з 07.05.2022 зарахувати до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 на всі види забезпечення і вважати таким, що з 07.05.2022 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з посадовим окладом 2730 грн на місяць, шпк «солдат», ВОС-100915A/658;

- поновлення солдата ОСОБА_1 на попередньо займаній посаді інструктора з 01.05.2022;

- стягнення на користь ОСОБА_1 судових витрат по сплаті судового збору в загальному розмірі 2147,20 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.

2. Ухвалою суду від 26.06.2023 адміністративний позов залишено без руху у зв`язку з недодержанням позивачем строку звернення до суду, запропоновано позивачу подати заяву про поновлення строку звернення до суду із відповідним обґрунтуванням причин його пропуску та наданням підтверджуючих документів, за наявності.

3. 05.07.2023 позивач подав заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

ІІ. ДОВОДИ В ОБГРУНТУВАННЯ ЗАЯВИ

4. В позові було зазначено, що командирами військових частин НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , мені не були доведені накази від 30.04.2022 № 24-PC та від 07.05.2022 № 10, будь-яких дії щодо здачі справ за посадою інструктора військової частини НОМЕР_2 та прийняття справ за посадою стрілець-санітар 2 відділення охорони 2 взводу охорони 3 роти охорони військової частини НОМЕР_2 я не вчиняла, та відповідно до виконання службових обов`язків за посадою стрілець-санітар даної військової частини не приступала.

5. З моменту внесення відомостей 03.06.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною п`ятою статті 407, частиною четвертою статті 409 КК України, мене не було допущено на територію військових частин. Отже, я фактично була позбавлена можливості дізнатися про прийняття оскаржуваних наказів.

6. Примірник постанови про закриття кримінального провадження від 11.01.2023 року, мною було отримано 10.05.2023 та надано до адміністративного відділу військової частини НОМЕР_1 .

7. 17.05.2023 я звернулась із рапортом до командира ВЧ НОМЕР_3 , в якому зазначила, що згідно з відміткою про взяття на облік, яка міститься в тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного № НОМЕР_4 , я солдат ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваю на обліку в в/ч НОМЕР_1 на посаді інструктора, станом на 17.05.2023 розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 щодо продовження військової служби за місцем дислокації військової частини НОМЕР_3 мені не надходили та прохала, у зв`язку із закриттям кримінального провадження, повідомити про прийняте рішення щодо продовження моєї військової служби.

8. На даний час, відповіді щодо розгляду мого рапорту я не отримала, що також свідчить про ігнорування моїх особистих звернень.

9. Крім того, як з`ясувалось, з відповіді ВЧ НОМЕР_2 від 20.06.2023 № 1450, наданої на адвокатський запит № 04 від 16.06.2023, постановою від 19.06.2023 про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження, постанову від 11.01.2023 слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава Світличної Т.Б. про закриття кримінального провадження № 0000249 скасували, як не законну.

10. Отже, наразі кримінальне провадження № 0000249 відносно мене не закрито, військова служба призупинена.

11. Так дійсно, в постанові від 11.01.2023 про закриття кримінального провадження № 0000249 зазначено, що в ході досудового розслідування було встановлено, що наказом начальника Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (по особовому складу) від 30.04.2022 № 24-PC мене було увільнено від займаної посади інструктора 356 окремої роти охорони та обслуговування Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та призначено на посаду стрільцем-санітаром відділення охорони взводу охорони роти охорони НОМЕР_5 окремого батальйону охорони та обслуговування Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та наказом командира військової частини НОМЕР_2 ( по стройовій частині) від 07.05.2022 № 10 зарахована до складу військової частини НОМЕР_2 .

12. Проте, зі змістом оспорюваних наказів я ознайомилась 23.05.2023, отримавши відповіді ВЧ НОМЕР_1 від 22.05.2023 № 1271, ВЧ НОМЕР_2 від 22.05.2023 № 1266 та копії наказів на адвокатські запити.

13. Отримавши витяги з наказів від 30.04.2022 № 24-PC та від 07.05.2022 № 10 мені стало відомо, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 30.04.2022 № 24-PC, відповідно до пункту 82 Положення про проходження громадянами України військової служби у 3бройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 за № 1153/2008 (зі змінами), мене увільнено з посади інструктора військової частини НОМЕР_2 і призначено стрільцем-санітаром відділення охорони взводу охорони роти охорони військової частини НОМЕР_2 , BOC-100915/658A, наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 07.05.2022 № 10, солдата ОСОБА_1 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 30.04.2022 № 24-РС на посаду стрільцем-санітаром 2 відділення охорони 2 взводу охорони 3 роти охорони військової частини НОМЕР_2 , який прибув із військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , з 07.05.2022 зарахувати до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 на всі вили забезпечення і вважати таким, що з 07.05.2022 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з посадовим окладом 2730 грн на місяць, шик «солдат», ВОС-100915A/658.

14. Саме, після отримання 23.05.2023 зазначених витягів та з`ясування з якої посади мене було увільнено та на яку призначено, я звернулась до суду за захистом порушених прав.

15. Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

16. Як зазначено у статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

17. Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

18. У пункті 1 Рішення Конституційного Суду України (справа № 9-зп від 25.12.1997) зазначено: частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

19. Європейський суд з прав людини акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт перший статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим, суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції»).

20. Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми та їх застосування не повинні перешкоджати учасникам провадження використовувати доступні засоби захисту.

21. При цьому, як слідує з рішення Європейського суду з прав людини у справі Іліан проти Туреччини, правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

22. Отже, як свідчить позиція Європейського суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

23. Верховний Суд у постанові від 29.09.2022 по справі № 500/1912/22 зазначив, що протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку із збройною агресією російської федерації, суворе застосування адміністративними судами процесуальних строків стосовно звернення до суду із позовними заявами, апеляційними і касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого статтями 55, 124, 129 Конституції України, статтею 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

24. Частиною п`ятою статті 122 КАС України визначено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, й проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

25. Враховуючи, що командирами військових частин НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , мені не були доведені накази від 30.04.2022 № 24-PC та від 07.05.2022 № 10, протягом періоду призупинення моєї військової служби, мене не було допущено на територію військової частини, а зі змістом оспорюваних наказів я ознайомилась лише 23.05.2023, отримавши їх копії на адвокатські запити, прошу суд визнати причини пропуску строку звернення до адміністративного суду, поважними та поновити мені пропущений строк звернення до адміністративного суду.

ІІІ. ОЦІНКА СУДУ

26. Надаючи оцінку поважності причин пропуску строку звернення до суду, суд виходить з того, що позивач обґрунтовує причини пропуску строку звернення до суду

27. Предметом заявленого спору є правомірність прийняття наказу ВЧ НОМЕР_1 від 30.04.2022 № 24-PC (про увільнення від посади та призначення на нижчу посаду) та наказу ВЧ НОМЕР_2 від 07.05.2022 № 10 (про зарахування на посаду), похідною вимогою позивач просить поновити її на попередній посаді з 01.05.2022.

28. Щодо строку звернення до суду позивач зазначає про його додержання, з огляду на ознайомлення з наказами після отримання їх копій, направлених відповідачами у відповідь на адвокатський запит листами від 22.05.2023.

29. Суд зазначає, що відповідно до частини п`ятої статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

30. Відповідно до пункту 17 частини першої статті 4 КАС України публічною службою є, зокрема, військова служба.

31. Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

32. Частиною другою статті 122 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

33. Згідно із частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

34. Отже, початок перебігу строків звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

35. При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

36. Початок строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права, при визначенні початку цього строку суд має з`ясувати момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

37. Позивач не була позбавлена можливості дізнатися про прийняття оскаржуваних наказів та фактично знала про їх існування, у тому числі з внесенням відомостей 03.06.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною п`ятою статті 407, частиною четвертою статті 409 КК України, під час проведення досудового розслідування, з постанови про закриття такого кримінального провадження 11.01.2023 про закриття № 0000249.

38. Фактично, позивач звернулась до суду після отримання відповідей на запити адвоката, при цьому не була позбавлена можливості отримати такі накази раніше, звернувшись до військової частини для отримання наказів, якими вирішено питання проходження служби позивачем.

39. Позивач не могла не знати про зміни, які відбулись під час проходження нею служби, у тому числі враховуючи інформацію про невиплату грошового забезпечення, матеріали кримінального провадження, зміст постанови про закриття такого кримінального провадження 11.01.2023.

40. Фактично позивач наполягає на обчисленні строку звернення до суду від дати ознайомлення зі змістом оскаржуваних наказів - 23.05.2023, копії яких одержані на запит адвоката.

41. Суд не погоджується з доводами позивача про ототожнення моменту відліку строку звернення до суду виключно з моментом видання наказу про звільнення та ознайомлення з ним, оскільки вказане спростовується приписами статті 122 КАС України, яка вказує виключно на момент обізнаності особи чи її потенційної можливості бути обізнаною.

42. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 20.02.2020 у справі № 520/3809/19.

43. Строк звернення до адміністративного суду це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

44. Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС певних процесуальних дій.

45. Таким чином, питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду з адміністративним позовом не ставиться в залежність від порядку отримання наказів, а вирішується з огляду на факт, коли він дізнався або повинен був дізнатись про порушення такого права.

46. Невжиття активних дій протягом майже року з часу винесення оскаржуваних наказів свідчить про пасивність поведінки у здійсненні захисту прав.

47. Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

48. Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

49. Незвернення до суду з адміністративним позовом за захистом своїх прав через неналежне використання своїх процесуальних прав не є поважною причиною пропуску строку.

50. З огляду на викладене, суд зазначає про недодержання позивачем строку звернення до суду із цим позовом, не заявлення поважних причин пропуску такого строку, не надання доказів поважності причин його пропуску.

51. Відповідно до частини першої, другої статті 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

52. Керуючись статтями 122, 123, 248 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

53. Визнати неповажними причини пропуску строку звернення до суду із цим позовом.

54. Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , про визнання протиправним та скасування наказів про увільнення від займаної посади, прийняття на посаду та поновлення на попередній посаді повернути.

54. Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 КАС України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 КАС України.

Суддя І.О. Верба