Справа № 380/1543/22
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2023-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2023 року

справа №380/1543/22

провадження № П/380/1551/22

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Костецького Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Львівській області (вул. Стрийська, 35, м. Львів, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №1-1311 від 14.06.2021 щодо ОСОБА_1 про донарахування податкового зобов`язання за платежем «Орендна плата за землю фізичних осіб (18010900)» у сумі 174584,90 грн. за 2021 рік.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що оскаржене податкове повідомлення-рішення винесене з порушенням строків, передбачених Податковим кодексом України, не за місцем реєстрації платника податку. Із посиланням на практику Верховного Суду вказує, що зміна нормативної грошової оцінки є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати шляхом внесення відповідних змін до договорів оренди його учасниками. Зазначене не тягне автоматичну зміну умов договорів щодо розміру орендної плати, а відтак і відповідного донарахування відповідачем суми податкового зобов`язання з орендної плати за 2021 рік. Відповідач не долучив до оскарженого податкового повідомлення-рішення розрахунку податкового зобов`язання, що не відповідає формі такого рішення. При прийнятті оскарженого податкового повідомлення-рішення відповідач застосував рішення Моршинської міської ради про затвердження нормативної грошової оцінки, яке прийнято з порушенням норм чинного законодавства та не оприлюднено у встановленому порядку.

Ухвалою суду від 07.02.2022 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 01.03.2022.

Представник відповідача щодо задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Зазначає, що між фізичною особою ОСОБА_1 та Моршинською міською радою укладено Договір оренди землі №4 від 19.07.2007 року. В оренду передано земельну ділянку площею 0,8181 га, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 (кадастровий номер ділянки :01:006:0206). Згідно умов договору орендна плата вноситься орендарем ( ОСОБА_1 ) у грошовій формі в розмірі 3% нормативної грошової оцінки земельної ділянки - 21482,49 грн. в рік. Зазначає, що з аналізу нормативно-правових норм ПК України, Закону України «Про оцінку земель» вбачається, що нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошові оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати. При цьому зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати незалежно від домовленості сторін у договорі оренди землі про можливість такої зміни. Рішенням Моршинської міської ради від 22.01.2015 року №1032 «Про встановлення податків і зборів на території м. Моршина» встановлено ставку орендної плати у розмірі 4% від грошової оцінки, якщо ділянка надана в оренду площею від 500 м2 і більше, (ст. 13 розділу І Рішення Моршинської міської ради). Окрім цього, Рішенням Моршинської міської ради №625 від 05.07.2018 року змінено нормативно-грошову оцінку земель органу місцевого самоврядування. Відповідно до діючого договору оренди земельної ділянки між позивачем та Моршинською міською радою, Головним управлінням ДПС у Львівській області сформовано податкове повідомлення-рішення від 14.06.2021 №106123- 2412-1311 на суму 174584,99 грн. та у порядку визначеному пунктом 42.4 ст. 42 ПК України надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою його реєстрації: АДРЕСА_3 . Нарахування здійснено до дати викупу земельної ділянки кадастровий номер 46 253 501 00:01:006:0206 24.03.2021 року. Звертає увагу, що оскільки станом на 2022 рік заява 5-ДР про зміну податкової адреси позивача не подана, у зв`язку з чим ним порушено вимоги визначені у пункті 70.7 статті 70 ПК України, а податкова адреса ОСОБА_1 залишиться без змін до моменту подання відповідної заяви. З наведених підстав просить відмовити в задоволенні позову.

Представником позивача подано до суду відповідь на відзив, у якому посиланням на правову позицією Великої Палати Верховного Суду, вказує, що зміна нормативної грошової оцінки є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати шляхом внесення відповідних змін до договорів оренди землі його учасниками. Зазначене не тягне автоматичну зміну умов договорів щодо розміру орендної плати, а відтак і відповідного донарахування податковим органом суми податкового зобов`язання з орендної плати за 2021 рік за оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням.

У поданих до суду письмових поясненнях по суті спору, представник позивача зазначила, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15.11.2022 у справі №380/10322/21, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.02.2023, позов ОСОБА_2 до Моршинської міської ради про визнання протиправними та нечинним рішення задоволено повністю. Визнано протиправним та нечинним рішення Моршинської міської ради від 05.07.2018 №645 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель м. Моршина». Зважаючи на викладене, застосування рішення Моршинської міської ради від 05.07.2018 №645 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель м. Моршина» при обчисленні ставок податку та орендної плати за землю, є неправомірним саме з моменту прийняття відповідного рішення, внаслідок визнання його протиправним та нечинним, що підтверджується правовими висновками Верховного Суду.

У додаткових поясненнях у справі представник відповідача зазначає, що стаття 58 Конституції України закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності. Частина друга статті 152 Конституції України встановлює принцип, за яким закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. За цим принципом закони, інші правові акти мають юридичну силу до визнання їх неконституційними окремим рішенням органу конституційного контролю, (абзац другий пункту 4 мотивувальної частини)Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) розпоряджень Президента України про призначення перших заступників, заступників голів обласних, Київської міської державних адміністрацій, виданих протягом липня - грудня 1996 року, січня 1997 року (справа щодо призначення заступників голів місцевих державних адміністрацій) від 24 грудня 1997 року № 8-зп/1997. Принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, варто розглядати так, що дія нормативно-правового акту починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Відповідний принцип знайшов своє відображення у ст. 264 та ст. 265 КАС України. Так, у ст. 264 КАС України закріплено особливості провадження у справах щодо оскарження нормативно-правових актів органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування та інших суб`єктів владних повноважень. Зазначає, що правила цієї статті поширюються на розгляд адміністративних справ щодо: законності (крім конституційності) постанов та розпоряджень Кабінету Міністрів України (крім рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу), постанов Верховної Ради Автономної Республіки Крим; законності та відповідності правовим актам вищої юридичної сили нормативно-правових актів міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування, інших суб`єктів владних повноважень. У свою чергу в ч. 2 ст. 265 КАС України чітко регламентовано, що нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. В порядку зазначених положень Конституції України та КАС України Рішення Моршинської міської ради №625 від 05.07.2018 року втратило чинність саме з 21.02.2023 року (з моменту прийняття постанови Восьмим апеляційним судом 21.02.2023 року за результатами розгляду апеляційної скарги Моршинської міської ради у справі №380/10322/21). Звертає увагу суду, що Львівським окружним адміністративним судом підчас розгляду справи №380/10322/21 не зупинено дію Рішення Моршинської міської ради №625 від 05.07.2018. Відтак, з огляду на чинність Рішення Моршинської міської ради №625 від 05.07.2018 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель м. Моршина» на момент винесення спірного податкового повідомлення-рішення, відповідне рішення є законним та не підлягає скасуванню.

01.03.2022 підготовче засідання відкладено на 29.03.2022 у зв`язку із неявкою сторін.

29.03.2022 сторони в підготовче засідання не з`явились. Ухвалою суду від 30.03.2022 зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 380/10322/21 за позовом ОСОБА_2 до Моршинської міської ради про визнання протиправним та нечинним рішення.

Ухвалою суду від 05.04.2023 поновлено провадження у справі, призначено підготовче засідання на 12.04.2023.

12.04.2023 розгляд справи не відбувся у зв`язку із перебуванням головуючого-судді на лікарняному.

03.05.2023 протокольною ухвалою суду задоволено клопотання представника відповідача про заміну сторони, а саме змінено код ЄДРПОУ ГУ ДПС у Львівській області. Оголошено перерву до 10.05.2023 для долучення додаткових доказів.

10.05.2023 закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті на 20.06.2023.

20.06.2023 відкладено розгляд справи на 28.06.2023 за клопотанням представника відповідача.

28.06.2023 протокольною ухвалою суд, за згодою представників сторін, перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Заслухавши думку представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та надав їм правову оцінку.

05.07.2007 між позивачем (Орендар) та Моршинською міською радою (Орендодавець) укладено договір оренди земельної ділянки, згідно з умовами якого Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення землі комерційного призначення, яка знаходиться у м. Моршин по вул. Вокзальній; кадастровий номер земельної ділянки :01:006:0206; загальна площа 0,8181 га, сума орендної плати визначена у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки в грошовій формі у розмірі 21482,49 грн. на рік. Передача цієї земельної ділянки позивачу підтверджується актом приймання-передачі земельної ділянки в оренду від 19.07.2007.

05.07.2018 Моршинська міська рада Львівської області прийняла рішення №645 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель м. Моршина».

На підставі вказаного рішення Моршинської міської ради та витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення від 14.06.0-2412-1311, згідно з яким здійснив нарахування позивачу суми орендної плати за землю за 2021 рік у розмірі 174584,90 грн.

Вважаючи таке податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Даючи оцінку спірним правовідносинам, суд керувався таким.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 №2755-17 (тут і надалі у редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин; ПК України).

У пункті 288.1 статті 288 ПК України передбачено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Відповідно до пунктів 288.2 - 288.5 статті 288 ПК України платником орендної плати є орендар земельної ділянки.

Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу:

- не може бути меншою за розмір земельного податку:

для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки;

для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено, - у розмірі не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області;

- не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

- може перевищувати граничний розмір орендної плати, встановлений у підпункті 288.5.2, у разі визначення орендаря на конкурентних засадах.

- для пасовищ у населених пунктах, яким надано статус гірських, не може перевищувати розміру земельного податку.

- для баз олімпійської, паралімпійської та дефлімпійської підготовки, перелік яких затверджується Кабінетом Міністрів України, не може перевищувати 0,1 відсотка нормативної грошової оцінки.

У пункті 288.7 статті 288 ПК України встановлено, що податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Згідно з пунктом 285.1 статті 285 ПК України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Згідно матеріалів справи, відповідач оскарженим податковим повідомленням-рішенням нарахував позивачу орендну плату за землю за 2021 рік у розмірі 174584,90 грн. При цьому, визначаючи розмір орендної плати, відповідач керувався розмірами, визначеними рішенням Моршинської міської ради «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель м. Моршина» від 05.07.2018 №645.

Водночас вказане рішення Моршинської міської ради оскаржувалось в судовому порядку. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15.11.2022 у справі №380/10322/21, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.02.2023, позов ОСОБА_2 до Моршинської міської ради про визнання протиправними та нечинним рішення задоволено повністю. Визнано протиправним та нечинним рішення Моршинської міської ради від 05.07.2018 №645 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель м. Моршина».

Суд зазначає, що частина друга статті 265 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) , згідно з якою нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду, не регулює питань щодо можливості застосування нормативно-правових актів, визнаних судом протиправними. Предметом її регулювання є встановлення моменту втрати чинності нормативно-правовим актом, визнаним судом нечинним.

Суд наголошує на неможливості зобов`язати платника податків виконати положення нормативно-правового акта, визнаного судом протиправним та таким, що прийнятий поза межами повноважень, не в порядку та спосіб, передбачені законом.

Щодо доводів представника відповідача про те, що рішення Моршинської міської ради №625 від 05.07.2018 року втратило чинність саме з 21.02.2023 року, а саме з моменту прийняття постанови Восьмим апеляційним судом 21.02.2023 року за результатами розгляду апеляційної скарги Моршинської міської ради у справі №380/10322/21, суд зазначає, що, урахуванням правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 10.03.2020 у справі №160/1088/19, рішення Моршинської міської ради №625 від 05.07.2018 року унеможливлює його застосування при обчисленні ставок податку з орендної плати саме з моменту його прийняття. Суд наголошує на неможливості зобов`язати платника податків виконати положення нормативно-правового акта, визнаного судом протиправним та таким, що прийнятий поза межами повноважень, не в порядку та спосіб, передбачені законом.

Згідно з частинами першою та другою статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Суд враховує правові висновки Європейського суду з прав людини, викладені у численних рішеннях, де Суд неодноразово звертав увагу Держави Україна на ту обставину, що дії суб`єкта владних повноважень щодо втручання в права особи повинні бути обґрунтованими, законними, необхідними, а вручання - пропорційним.

Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), n. 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (див. там само). Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), п. 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), n. 58, а також рішення у справі «Ґаші проти Хорватії» (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, п. 40, від 13.12.2007, та у справі «Трґо проти Хорватії» (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, п. 67, від 11.06.2009).

Враховуючи викладене, суд вважає, що визнання протиправним і нечинним у судовому порядку рішення Моршинської міської ради «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель м. Моршина» від 05.07.2018 №645 унеможливлює його застосування при обчисленні ставок податку з орендної плати саме з моменту його прийняття.

Суд при розгляді справи враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постанові від 10.03.2020 у справі №160/1088/19.

Таким чином, відповідач протиправно застосував при визначенні орендної плати рішення Моршинської міської ради «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель м. Моршина» від 05.07.2018 №645.

Суд при розгляді справи враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів позивача), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Резюмуючи викладене, враховуючи нечинність рішення Моршинської міської ради «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель м. Моршина» від 05.07.2018 №645, суд висновує про протиправність податкового повідомлення-рішення відповідача від 14.06.2021 №1-1311 та наявність підстав для його скасування.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд висновує про необхідність задоволення позову повністю.

Відповідно до статті 139 КАС України на користь позивача необхідно стягнути з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань судовий збір у розмірі 7678,00 грн.

Керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 14.06.2021 №1-1311.

3. Стягнути з Головного управління ДПС у Львівській області вул. Стрийська, 35, м. Львів, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1745 (одна тисяча сімсот сорок п`ять) грн. 85 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст судового рішення складено 10.07.2023 року.

Суддя Костецький Н.В.