Справа № 580/1915/23
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2023-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 року справа № 580/1915/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Л.В.Трофімової за участі секретаря судового засідання Проценко В.С. розглянув у письмовому порядку за правилами загального позовного провадження адміністративну справу № 580/1915/23 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправним і скасування індивідуального акта у частині, ухвалив рішення.

I. ПРОЦЕДУРА/ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ

16.03.2023 вх. № 9898/23 (через систему Електронний суд 15.03.2023) до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (представник позивача - адвокат Атаманюк В.І згідно з ордером від 09.03.2023 серії АІ № 1353374) із позовною заявою до військової частини НОМЕР_2 , просить (31.03.2023 вх. № 12306/23, 14.04.23 вх. № 14437/23 в системі Електронний суд 13.04.2023):

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 під час проведення службового розслідування стосовно ОСОБА_1 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 30.12.2022 №130;

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_2 від 30.12.2022 №131 Про результати службового розслідування;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду за грудень 2022 року відповідно до постанови КМУ від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну премію за грудень 2022 року у розмірі 289% від посадового окладу.

Ухвалою суду від 17.04.2023 прийнята позовна заява до розгляду та призначене підготовче судове засідання на 10.05.2023 - оголошена перерва до 24.05.2023 - відкладене підготовче судове засідання на 01.06.2023 - підготовче провадження закрите, призначений розгляд справи по суті на 22.06.2023.

24.05.2023 вх. № 20172/23 (документ сформовано в системі Електронний суд 24.05.2023) до суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача та представника. Відповідач/представник у судове засідання 22.06.2023 не прибув.

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

18.05.2023 вх. №19473/23 відповідач надав клопотання про залишення позову без розгляду у зв`язку з? ? ? пропущеним строком звернення до суду, позаяк позивачу та представнику позивача про нібито порушення прав військовослужбовця ОСОБА_1 стало відомо не пізніше 25.01.2023 (адвокатський запит від 25.01.2023 №21/23),? ? тому кінцевою датою для звернення з адміністративним позовом є 24.02.2023. Додатково зазначає, що отримавши 08.02.203 копії наказів від 01.01.2023 №5, №6 позивач мав звернутися до суду не пізніше 08.03.2023 (згідно ст.122 КАС України у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк).

26.05.2023 вх. №20644/23 позивач надав до суду заперечення на клопотання відповідача про залишення? ? позовної заяви без розгляду, де зазначив, що заявлене клопотання необгрунтоване, позаяк спірним є наказ від 30.12.202 №131 Про результати службового розслідування відповідно до якого позивач притягнутий до дисциплінарної відповідальності - накладене дисциплінарне стягнення у вигляді - догани (накази від 01.01.2023 №5, №6 були направлені адвокату 08.02.2023, що є похідними від наказу №130, з яким позивач ознайомлений? ? лише 17.02.2023, тому за результатом ознайомлення подано позовну заяву до суду - 15.03.2023).

14.04.2023 вх 14437/23 представник позивача - адвокат додає? ? до суду заяву про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом, де просить визнати поважними причини пропуску звернення до суду та поновити поновити строк звернення до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано у межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Беручи до уваги, що з матеріалами службового розслідування та наказом від 30.12.2022? ? Про результати службового розслідування позивач ознайомлений 17.02.2023, суд визнає поважними причини строку звернення до суду з цим позовом (15.03.2023), тому клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду визнає необґрунтованим та таким, що не належить задовольняти.

08.06.2023 вх. № 22714/23, вх№22714/23 представник відповідача надав до суду заяви про виклик свідків, де просив здійснити в судовому засіданні допит свідків, що можуть підтвердити обставини виявлення, фіксації та вжиття заходів щодо вчиненого ОСОБА_1 дисциплінарного правопурушення. 22.06.2023 вх. № 25139/23 представник відповідача надав до суду клопотання, де просить залишити без розгляду клопотання про виклик свідків, які надали письмові пояснення.

ІІ. ДОВОДИ ПОЗИВАЧА

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказом командира в/ч НОМЕР_2 (про результати службового розслідування) №131 від 30.12.2023 за фактом не своєчасного прибуття під час дії режиму воєнного стану з відпустки до військової частини НОМЕР_2 ? ? ОСОБА_1 .? ? притягнутий до дисциплінарної відповідальності -застосоване дисциплінарне стягнення, тому не включено позивача до наказу на виплату додаткової винагороди та позбавлено премії за грудень 2022 року. Позивач, ознайомившись із наданими військовою частиною копіює наказу №131 від 30.12.2022 Про результати службового розслідування та матеріалами службового розслідування від 30.12.2022, вважає, що службове розслідування проведене необ`єктивно, без належного врахування усіх обставин. Зазначає позивач, що не здійснював самовільного залишення військової частини та повернувся до місця розташування підрозділу у визначену у відпускному квитку дату - 30.12.2022 на наступний день після закінчення відпустки. Позивач стверджує, що наказ від 30.12.2022 №131 Про результати службового розслідування йому не доведений, ознайомився 17.02.2023 під час ознайомлення з матеріалами службового розслідування. В обґрунтуванні позовних вимог вказує на порушення відповідачем форми акта службового розслідування, необґрунтованість результатів проведеного службового розслідування, а тому вважає дії та рішення відповідача щодо невиплати позивачу щомісячної премії та додаткової винагороди, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 протиправними, просить позовні вимоги задовольнити.

05.05.2023 вх. № 17625/23 представником позивача надана до суду відповідь на відзив, де зазначається, що у відпускному квитку від 20.12.2022 № 307, виданому ОСОБА_1 , визначена дата повернення військовослужбовця до військової частини 30.12.2022 без визначення точного часу повернення, зокрема 10 год 00 хв., на який покликається відповідач, позаяк не було доведено необхідність прибуття з відпустки 30.12.2022 саме о 10 год. 00 хв.

ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА

02.05.2023 вх. № 17058/23 до суду від відповідача надійшов відзив. Відповідач не погодився з позовними вимогами з огляду на недоведеність. Обгрунтовуючи позицію у відзиві, відповідач зазначив: з 20.12.2022 до 29.12.2022 позивач перебував 10 днів у відпустці за сімейними обставинами, на службу мав з`явитися 30.12.2022 о 10 год. 00 хв. та передати відпускний лист до стройової частини, однак під час перевірки наявного особового складу командиром взводу проведене шикування та встановлена відсутність позивача приблизно о 12 год. 45 хв. 30.12.2022 в розташуванні військової частини позивач прибув о 17 год. 05 хв. За фактом несвоєчасного прибуття з відпустки відповідачем проведене службове розслідування - за наслідками службового розслідування за наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 30.12.2022 № 131? ? на підставі ст.ст. 45, 83 Дисциплінарного Статуту ЗСУ за недбале виконання службових обов`язків, що виразилось у порушенні вимог ст.ст. 11, 128, 200 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, статті 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ застосовано стосовно солдата ОСОБА_1 (стрільця 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти) військової частини НОМЕР_2 застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Відповідач зазначає про формальність доводів позивача щодо невідповідності оформлення акта службового розслідування вимогам наказу Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 60, позаяк не передбачено обов`язковість відбору пояснень у особи щодо якої здійснюється службове розслідування, крім того позивачеві була надана можливість викласти свої письмові пояснення з приводу своєї відсутності, скориставшись яким позивач написав рапорт. Відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими, просить у задоволенні позову відмовити повністю.

08.06.2023 вх. № 22711/23 до суду надійшло від відповідача заперечення на відповідь на відзив, де в обгрунтуванні зазначається, що командиром 2 роти ОСОБА_2 та командиром взводу 2 роти ОСОБА_3 проведений інструктаж з позивачем про порядок вибуття та прибуття з відпустки, необхідність постановки на облік у місцевому РТУК та СП, доведені правила поводження у відпустці та відданий усний наказ про необхідність прибути з відпустки о 10 годині 30.12.2022.

Розглянувши подані документи і матеріали, перевіривши аргументи щодо обставин справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів сукупно, суд дійшов висновку, що позов не належить до задоволення з огляду на таке.

ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Суд встановив, що позивач наказом командира військової частини НОМЕР_4 (Оперативне командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 ") № 106-РС від 05.10.2022 солдата ОСОБА_1 з 12.10.2022 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 .

19.10.2022 позивач подав рапорт про надання відпустки за сімейними обставинами на 10 діб, де позивач зазначив про ознайомлення з правилами поведінки та щодо вживання спиртних напоїв.

Суд встановив, що позивачеві надана відпустка за сімейними обставинами із визначенням конкретного періоду з 20.12.2022 до 29.12.2022 - 10 діб, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідачем на ім`я позивача? виданий відпускний квиток від 20.12.2022 № 307, де вказано про надання відпустки позивачеві терміном на 10 діб з 20.12.2022 до 29.12.2022, зазначено про обов`язок позивача з`явитись до місця служби у в/ч НОМЕР_2 30.12.2022.

Європейська конвенція про обчислення строків (ETS №76) від 16 травня 1972 року визначає: строки, обчислені у днях, тижнях, місяцях і роках, починаються опівночі dies a quo і спливають опівночі dies ad quem (ст.3).

За фактом несвоєчасного повернення у призначений час з відпустки до в/ч НОМЕР_2 солдата ОСОБА_1 для з`ясування причин та обставин виявленого факту командиром військової частини в/ч НОМЕР_2 прийнятий від 30.12.2022 наказ №130 про проведення службового розслідування.

Рапортом від 30.12.2022 №1584? командира 2 роти військової частини НОМЕР_2 капітаном ОСОБА_2 зафіксовано несвоєчасне повернення позивача на службу.

За наслідками службового розслідування складений акт, де констатовано недбале ставлення солдата ОСОБА_1 до військової служби та військового обов`язку. Під час службового розслідування поважних причин не прибуття вчасно на військову службу не встановлено.

Після прибуття до стройової частини ОСОБА_1 запропоновано надати пояснення з приводу несвоєчасного повернення з відпустки та вказати про причини несвоєчасного прибуття.

ОСОБА_1 поданий рапорт про пояснення причин несвоєчасного прибуття з відпустки, що зареєстрований 30.12.2022 за № 1585 у журналі вхідної кореспонденції військової частини НОМЕР_2 ?. У рапорті солдат - позивач зазначив, що прибув до військової частини НОМЕР_2 30.12.2022 о 15год. 45хв.

Згідно із наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 30.12.2022 № 131 про результати службового розслідування на підставі ст.ст. 45, 83 Дисциплінарного Статуту ЗСУ за недбале виконання службових обов`язків, що виразилось у порушенні вимог ст.ст. 11, 128, 200 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, статті 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ до солдата ОСОБА_1 військової частини НОМЕР_2 ? застосовано дисциплінарне стягнення - догана.

Суд встановив, позивача стрільця 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти в/ч НОМЕР_2 солдата ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення за порушенням вимог Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України за самовільне залишення місця служби без поважних причин більше 3 годин.

З наданих до суду пояснень командир 2 роти ОСОБА_2 зазначив, що під час написання позивачем рапорту про відпустку за сімейними обставинами ним проведений інструктаж з позивачем про порядок вибуття та прибуття з відпустки, необхідність постановки на облік у місцевому РТУК та СП, доведені правила поводження у відпустці та віддано усний наказ про необхідність прибути з відпустки 30.12.2022 о 10 год. 00 хв., до ранкового шикування та про необхіджність передати відпускний лист до стройової частини.

Командир 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_3 в письмових поясненнях підтвердив про обізнаність позивача з усним наказом про прибуття з відпустки 30.12.2022 о 10 год. 00 хв. Зазначив, що під час перевірки наявності особового складу взводу проведено шикування та встановлена відсутність 30.12.2022 позивача приблизно о 12 год. 45 хв. Позивач о 15 год. 45 хв.? ? зателефонував 30.12.2022 ОСОБА_3 та повідомив, що доїжджає до м. Чернігова, а о 17 год. 05 хв.? позивач у телефонному режимі повідомив ОСОБА_3 , що прибув до місця розташування взводу. 30.12.2022 о 17 год. 48 хв. ОСОБА_3 особисто упевнився в прибутті позивача до в/ч НОМЕР_2 і доповів командирові роти та направив позивача до стройової частини -? ? о 18? год. 30 хв. позивач прибув до стройової частини та передав відпускний квиток.

Розглянувши подані документи і матеріали, перевіривши аргументи щодо обставин справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів сукупно, суд дійшов висновку, що позов не належить до задоволення з огляду на таке.

V. НОРМАТИВНО-ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Згідно із ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадянина України. Громадяни відбувають на військову службу відповідно до закону. Тотожнє визначення заначене в п.1. ч.1 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.1192 № 2233-XII.

Порядок проходження служби військовослужбовцями регулюється Конституція України, Закони України:? ? Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.1192 № 2233-XII, Про оборону України від 06.12.1991 № 1932-XII, Про збройні сили України 06.12.1991 № 1934-XII, Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію 21.12.1993 № 3543-XII, інші закони України, та? ? прийняті відповідно до них Укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України.

На підставі пропозиції Ради національної безпеки та оборони України відповідно до п. 21 ч. І. ст. 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан. Даний Указ затверджено Законом України Про затвердження Указу Президента України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні.

Законом України Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України від 24.03.1999 № 551- XIV затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі - Дисциплінарний статут), що визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.

Відповідно до вимог статей 1, 2 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі. За стан військової дисципліни у з`єднанні, військовій частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення (ч.5 статті 1 Дисциплінарного статуту). Військова дисципліна зобов`язує? ? кожного військовослужбовця зркрема: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів (ст. 4 Дисциплінарного статуту). Застосовувати заохочення та накладати дисциплінарні стягнення можуть тільки прямі командири та командири, визначені в розділі 3 цього Статуту (ст. 7 Дисциплінарного статуту). У разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення. За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за Дисциплінарним статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення зокрема: б) догана.

Верховний Суд у постанові від 12.12.2019 у справі № 816/70/16 зазначив, що? ? підставою для застосування до військовослужбовця дисциплінарного стягнення є невиконання або неналежне виконання військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку. Обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває в площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення. Положення наведеного законодавства,? ? не містить жодних застережень щодо необхідності дотримання послідовності при застосуванні до осіб дисциплінарних стягнень, а передбачають необхідність застосування до особи, якою вчинено дисциплінарний проступок, дисциплінарного стягнення, співрозмірного з вчиненим нею проступком та з урахуванням обставин його скоєння.

Згідно із п. 18 ст. 10 Закону України Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей? ? від 20.12.1991 № 2011-XII в особливий період під час дії воєнного стану військовослужбовцям може відпустка за сімейними обставинами та з інших поважних причин із збереженням грошового забезпечення, тривалістю не більш як 10 календарних днів без урахування часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад, але не більше двох діб в один кінець, враховуючи обмеження визначенні п. 17 цієї статті, а саме: «в особливий період з моменту оголошення мобілізації до часу введення воєнного стану або до моменту прийняття рішення про демобілізацію військовослужбовцям надаються відпустки, передбачені пунктами першим, шостим та дванадцятим цієї статті, і відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин. Відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин військовослужбовцям надаються із збереженням грошового забезпечення тривалістю не більш як 10 календарних днів».

Реалізація можливості надання відпустки вимагає дотримання певного механізму визначеного, зокрема, Інструкцією про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі Інструкція), затвердженої наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 №170 (зі змінами). Відповідно до п.8.12 Інструкції, військовослужбовець має подати командиру підрозділу рапорт про надання відпустки, в якому зазначається: вид відпустки; тривалість відпустки в календарних днях; адреса, за якою буде проводитися відпустка, та контактний номер телефону для оповіщення; вид транспорту, обраний для слідування у відпустку, тривалість часу для проїзду до місця проведення відпустки в межах України та у зворотному напрямку, який потрібен з огляду на віддаленість місця проведення відпустки; пропозиція щодо тимчасового покладання на час відпустки виконання обов`язків військовослужбовця на іншу посадову особу (за потреби). Рапорт військовослужбовця, підписаний командиром підрозділу, за підпорядкованістю подається для прийняття рішення командиру військової частини через штаб військової частини. Розрахунок часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад, здійснює штаб військової частини з огляду на віддаленість і тривалість проїзду до місця проведення відпустки та у зворотному напрямку за видом транспорту, обраним військовослужбовцем (але не більше двох діб в один кінець), та з урахуванням пропозиції військовослужбовця. Військовослужбовцям, які вибувають у відпустку, видаються відпускні квитки встановленого зразка. Військовослужбовець, який не вибув до зазначеного в рапорті місця проведення відпустки або не в змозі надати підтвердження постановки на облік, прибуває до військової частини наступного дня після закінчення строку відпустки, визначеного пунктами 1, 12, 18 статті 10 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей. Відповідно до статтей 35-37 Закону України Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України визначено порядок віддання наказів.? ? Накази віддаються, як правило, в порядку підпорядкованості. За крайньої потреби командир (начальник), старший за службовим становищем, ніж безпосередній начальник, може віддати наказ підлеглому, минаючи його безпосереднього начальника, про що повідомляє безпосереднього начальника підлеглого чи наказує підлеглому особисто доповісти своєму безпосередньому начальникові. Наказ можна віддавати одному чи групі військовослужбовців усно або письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку. Наказ повинен бути сформульований чітко і не може допускати подвійного тлумачення. Командир (начальник) відповідає за відданий наказ, його наслідки та відповідність законодавству, а також за невжиття заходів для його виконання, за зловживання, перевищення влади чи службових повноважень.? ? Військовослужбовець після отримання наказу відповідає: Слухаюсь і далі виконує його.? ? Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін. Про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання. Якщо військовослужбовець розуміє, що він неспроможний виконати наказ своєчасно та у повному обсязі, він про це зобов`язаний доповісти вищезазначеним особам негайно.

Порядок обліку військовослужбовців, які перебувають у відпустці та у відрядженні визначено? положеннями додатку 2 до Закону України Про Статут гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України (стаття 23, 25). По прибуттю до місця проведення відпустки військовослужбовець повинен не пізніш як наступного дня стати на облік у відповідному органі управління Служби правопорядку в гарнізоні або в найближчому територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, за день перед вибуттям до місця служби - знятися з обліку. Якщо місце перебування військовослужбовця віддалене від військової комендатури або територіального центру комплектування та соціальної підтримки на відстань понад 30 км, військовослужбовець може стати на облік (знятися з обліку) в органі місцевого самоврядування. Військовослужбовці, відряджені до військової частини, беруться на облік у цій частині, а відряджені до цивільних установ - у військовій комендатурі. Про час узяття на облік і зняття з обліку на відпускній картці або посвідченні про відрядження роблять відповідну позначку.

Відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - Постанова) встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) (абзац 3 пункту 1 Постанови) .

Порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів (пункт 21 Постанови). З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168, Міністром оборони України видано окреме доручення №912/з/29 від 23.06.2022 (далі - окреме доручення). Відповідно до ч.2 п.5 окремого доручення, виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень або 30 000 гривень здійснювати на підставі наказів командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) (далі - військові частини) - особовому складу військової частини. До наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень або 30 000 гривень не включати військовослужбовців, які: 9.4. Самовільно залишили військові частини, місця служби або дезертирували - за місяць, у якому здійснено порушення, та весь період самовільного залишення військової частини або місця служби (дезертирства) включаючи місяць повернення, оголошеного наказом командира (начальника) ( п.9 окремого доручення).

Беручи до уваги п. 9 окремого доручення, у випадку відсутності за місцем несення служби (самовільного залишення військовослужбовцем місця служби), такий військовослужбовець не включається до наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень або 30 000 гривень.

VІ. ОЦІНКА СУДУ

Правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Суд зазначає, що службове розслідування - це комплекс заходів, які здійснюються з метою уточнення причин, установлення обставин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення, відповідальність за яке передбачена законодавством України, та ступеня вини особи (осіб), яка вчинила це правопорушення. Висновок службового розслідування, в якому відображено узагальнений опис виявлених порушень норм законодавства, не є рішенням суб`єкта владних повноважень, яке безпосередньо породжує правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і має обов`язковий характер. За своєю правовою природою висновок службового розслідування є службовим документом, що фіксує факт проведення службового розслідування і є носієм доказової інформації про обставини, що стали підставами для його призначення.

Висновки службового розслідування не породжують обов`язкових юридичних наслідків. Зафіксовані в результатах службового розслідування обставини можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про законність рішень суб`єкта владних повноважень, в основу яких покладені зазначені в ньому висновки.

Висновок за результатами службового розслідування є лише носієм певної інформації. Обов`язковою ознакою рішення дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язковий характер.

Суд врахував письмові пояснення командира 2 роти ОСОБА_2 та командиром взводу 2 роти ОСОБА_3 , де зазначається, що під час написання рапорту про відпустку за сімейними обставинами з ОСОБА_1 проведений інструктаж про порядок вибуття та прибуття з відпустки, необхідність постановки на облік у місцевому РТУК та СП, доведено правила поводження у відпустці та віддано усний наказ про необхідність прибути з відпустки 30.12.2022 о 10:00 до ранкового шикування та передати відпускний лист до стройової частини, проте, позивач не дотримався відданого йому наказу, тобто після завершення відпустки (11 день, що розпочався опівночі) солдат має бути у строю і виконувати службові обов`язки у період дії режиму воєнного стану.

Оцінюючи доводи та докази позивача та відповідача щодо порядку проведення військовою частиною НОМЕР_2 службового розслідування відносно ОСОБА_1 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 30.12.2022 №130, беручи до уваги, що позивач не знявся з обліку за день перед вибуттям до місця служби, як того вимагає порядок обліку військовослужбовців, які перебувають у відпустці та у відрядженні. З відпускного квитка від 20.12.2022 № 307 вбачається, що позивач взятий на облік Чорнобаївським РВК Черкаської області 21.12.2022, а знятий з обліку Чорнобаївським РВК Черкаської області після 10 денної відпустки - 30.12.2022, позивач на службу мав з`явитись до ранкового шикування 30.12.2022 та передати відпускний лист до стройової частини, тобто відповідач довів, що позивач 30.12.2022 з 10.00 до 17.05 самовільно перебував поза межами місця несення служби, без відповідного дозволу та без окреслення поважних причин. Позивачем, представником позивача не надано доказів що би підтверджували законність відсутності на військовій службі станом на 10 год 00 хв 30.12.2022, тому суд дійшов висновку, що позивач правомірно отримав дисциплінарне стягнення як особа, яка покликана усвідомлювати свій військовий обов`язок, відповідальність за захист Вітчизни, незалежність та територіальну цілісність України, вірність Військовій присязі, виявляючи повагу до командирів, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Похідна вимога (п. 23 ч.1 ст.4 КАС України) - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Позовні вимоги про зобов`язання військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду за грудень 2022 року відповідно до постанови КМУ від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану та зобов`язати нарахувати та виплатити щомісячну премію за грудень 2022 року у розмірі 289% від посадового окладу є похідними від основної вимоги про дисциплінарне стягнення, позаяк підставою для позбавлення позивача виплати щомісячної додаткової грошової винагороди слугувала відсутність за місцем несення служби 30.12.2022, що виявилося у невчасному поверненні позивача до ВЧ НОМЕР_2 не у строк зазначений уповноваженими особами та у відпускному квитку, тому відповідач правомірно не включив військовослужбовця ОСОБА_1 до наказів про преміювання та з невиплати додаткової грошової допомоги за грудень 2022 року, тому суд доходить висновку про те, що відповідачі діяли у межах наданих повноважень, у порядку і у спосіб згідно законодавства для досягнення мети захисту під час дії режиму воєнного стану в Україні з урахуванням усіх обставин щодо спірних правовідносин, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

VІІ. ВИСНОВКИ

Суд на виконання завдань судочинства оцінив докази і доводи учасників сукупно, керуючись законодавством і внутрішніми переконаннями, дотримуючись принципів судочинства під час відправлення правосуддя, дійшов висновку, що відповідачем доведено правомірність і справедливість рішення про оголошення догани за наявного дисциплінарного правопорушення, підтвердженого службовим розслідуванням, під час проходження публічної служби ОСОБА_1 , що проявилось у порушенні вимог ст.ст. 11, 128, 200 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, статті 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ в умовах дії режиму воєнного стану, у зв`язку із чим позовні вимоги суд визнає необгрунтованими, у задоволенні яких належить відмовити повністю.

VІІІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Враховуючи, що у задоволенні адміністративного позову суд відмовив, відповідно до ст. 139 КАС України відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись ст. 2, 5-16, 19, 73-78, 90, 118, 139, 242-246, 250, 255, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

? ? ? ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів ЄСІТС з урахуванням підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням рішення ВРП від 17.08.2021 № 1845/О/15-21 «Про затвердження Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи».

Копію рішення направити сторонам у справі.

Сторони справи:

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач: Військова частина НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).

Рішення суду складене 05.07.2023.

Суддя Лариса ТРОФІМОВА