Справа № 120/3950/22
Суддя: Віятик Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

07 липня 2023 р. Справа № 120/3950/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Віятик Наталії Володимирівни,

за участю

секретаря судового засідання Зеленської Соломії Богданівни

представника відповідача Мичківського Ігоря Павловича

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 08.09.2022 в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Вінницької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Вінницької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 08.09.2022 позов задоволено частково. Крім іншого, зобов`язано стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Вінницької міської ради витрати по сплаті судового збору в розмірі 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок) та витрати на правничу допомогу у розмірі 2500, 00 грн. (дві тисячі п`ятсот гривень).

Ухвалою суду 15.02.2023 змінено спосіб виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 08.09.2022 у справі №120/3950/22 в частині стягнення на користь позивача судових витрат.

Вирішено стягнути на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2500,00 грнта судовий збір в розмірі 496,20 грн , за рахунок бюджетних асигнувань виконавчого комітету Вінницької міської ради (, місцезнаходження: вул. Соборна, 59, м. Вінниця, 21050); стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 992,40 грн за рахунок бюджетних асигнувань виконавчого комітету Вінницької міської ради.

06.06.2023 позивач звернувся із заявою про встановлення судового контролю, оскільки відповідач не виконує рішення в частині стягнення на користь позивача понесених судових витрат.

09.06.2023 від представника Виконавчого комітету Вінницької міської ради надійшли пояснення щодо заяви про встановлення судового контролю, у яких він вказує про відсутність підстав для задоволення даної заяви, оскільки відсутні підстави вважати, що саме Вінницька міська рада та її виконавчий комітет ухиляється від виконання судового рішення чи створює перешкоди для його виконання.

Ухвалою суду від 21.06.2023 заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю призначено до розгляду в судовому засіданні.

26.06.2023 представник заявника адвокат Дудін Л.В. подав заяву, у якій просив суд розглядати заяву про встановлення судового контролю без його участі.

27.06.2023 заявник ОСОБА_1 також подав заяву про розгляд заяви за його відсутністі.

У судовому засіданні 07.07.2023 представник відповідача Мичківський І.П. просив суд відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 у встановленні судового контролю.

Ознайомившись з доводами сторін та матеріалами, доданими до заяви, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Питання судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах врегульовано ст. 382 КАС України.

Метою правового інституту «судового контролю за виконанням судового рішення» є забезпечення належного виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, встановлення судового контролю за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, про що просила позивачка, є правом суду, а не обов`язком, яке не виключає існування принципу обов`язковості судового рішення, згідно з яким судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України (ст. 129-1 Конституції України, ч. 2 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України).

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені в постанові Верховного Суду від 25.07.2018 року у справі № 823/1265/16, які відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Повноваження суду щодо зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення реалізовується із урахуванням стану виконання суб`єктом владних повноважень покладеного судом обов`язку та обставин, що стали причиною неповного виконання рішення суду.

Суд установив, що 23.02.2023 Вінницьким окружним адміністративним судом видано виконавчий лист, яким стягнено на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2500,00 грн та судовий збір в розмірі 496,20 грн за рахунок бюджетних асигнувань виконавчого комітету Вінницької міської ради.

Відповідно до ч.1 ст. 25 Бюджетного кодексу України казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначено Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 №845 (далі-Порядок).

Відповідно до пункту 3 Порядку, рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Згідно з абзацу 3 пункту 2 Порядку, боржники - визначені в рішенні про стягнення коштів розпорядники (бюджетні установи) та одержувачі бюджетних коштів, а також підприємства, установи та організації, рахунки яких відкриті в органах Казначейства.

Пунктом 19 Порядку, передбачено, що безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів і їх перерахування на рахунок, зазначений у виконавчому документі про стягнення надходжень бюджету або у заяві про виконання рішення про стягнення надходжень бюджету, здійснюються органами Казначейства з відповідного рахунка, на який такі кошти зараховані, шляхом оформлення розрахункових документів.

16.03.2023 ОСОБА_1 звернувся до Управління Державної казначейської служби України у м. Вінниці із заявою про виконання рішення суду та виконавчим листом від 23.02.2023 по справі №120/3950/22.

Таким чином, суд зауважує, що процедура примусового виконання судового рішення ще не завершена.

Відтак, станом на день подання позивачем заяви про встановлення судового контролю немає підстав стверджувати, що відповідач свідомо, маючи можливість виконати покладений судом обов`язок, неправомірно ухиляється від вчинення дій щодо нарахування та виплати позивачеві витрати на професійну правничу допомогу та сплату судового збору, оскільки виконавчий лист має виконуватися органами Державної казначейської служби України у порядку черговості.

В ухвалі Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 16 липня 2018 року у справі № 811/1469/18 зазначено, що Верховний Суд України у своїх постановах (справи № 21-1044а15, № 21-2630а15, № 21-5118а15, № 804/5081/13-а) неодноразово вказував, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

За таких обставин, судом не встановлено фактів, які б свідчили про ухилення відповідача від виконання рішення суду в частині повернення судових витрат у цій справі або створення ним перешкод примусовому виконанню, тому суд не вбачає підстав для задоволення заяви про встановлення судового контролю.

Керуючись ст.ст. 370, 382 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 08.09.2022 у справі №120/3950/22 - відмовити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 11.07.2023.

Суддя Віятик Наталія Володимирівна