Справа № 560/10409/23
Суддя: Драновський Я.В.
Дата ухвалення: 2023-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

07 липня 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Драновського Я.В. розглянувши заяву про відвід судді у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області , начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області Крупи Олександра Володимировича про визнання рішення, бездіяльності та дій протиправними, визнання незаконним й протиправним розпорядження, скасування розпорядження та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області Крупи Олександра Володимировича, в якому просить:

1. визнати рішення, бездіяльність та дії Головного управління Пенсійного фонду України, у Хмельницькій області та начальника цього управління Крупи Олександра Володимировича протиправними щодо:

1.1. ненадсилання позивачу розпорядження ГУ ПФУ від 20.10.2022;

1.2. ігнорування вимог до змісту і форми індивідуального розпорядчого документа при винесенні розпорядження від 20.10.2022 на виконання рішення суду №2а-35/10 від 03.02.2010 та додаткового від 08.04.2010, що передбачені вимогами Національного стандарту України «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації»;

1.3. незазначення дати введення даних про заробіток позивача у формат програмного продукту, що названий ГУ ПФУ Розрахунок (замість назви «розпорядження»), за яким визначено індивідуальний коефіцієнт зарплати позивача і середня зарплата для обчислення пенсії за віком, що використані при винесенні розпорядження ГУПФУ від 20.10.2022;

1.4. непроведенні призначення (перерахування) пенсії позивача за віком згідно з законодавчим визначенням пенсії за віком за ч. 1 ст. 27 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ненаведення у розпорядженні складових формули ст. 27 Закону у розрізі місяців і років до і після збільшення індивідуального коефіцієнта зарплати позивача та невизначенні різниці між розрахованим розміром новопризначеної пенсії за віком і фактично отриманою пенсією за віком за період з 01.04.2006 по 31.01.2010;

2. визнати незаконним й протиправним розпорядження Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області від 20.10.2022 таким, що видано з ігноруванням вимог ст.ст. 40, 27, 44 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» при перерахуванні пенсії за віком за новим збільшеним заробітком;

3. скасувати розпорядження Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області від 20.10.2022;

4. зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області:

4.1. прийняти розпорядження згідно з вимогами ст.ст. 40, 27, 44 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», забезпечивши повну викладку алгоритму перерахування, у т.ч. розрахунок-розпорядження індивідуального коефіцієнта моєї зарплати (ІКЗ) і мого середнього заробітку для обчислення пенсії за віком, з обов`язковим зазначенням дати введення нових дійсних даних про мій заробіток у розрахунку-розпорядженні індивідуального коефіцієнта зарплати і середнього заробітку для обчислення пенсії за віком, виходячи із дати перерахунку 20.10.2022;

4.2. з обов`язковим наведенням у розпорядженні - розрахунку усіх вихідних даних до і після перерахунку пенсії за віком згідно з формулою ч. 1 ст. 27 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з наведенням визначених сум пенсії за віком до і після перерахунку та сум доплат до раніше виплаченої пенсії за віком як різниці між пенсією за віком після перерахунку і до перерахунку у розрізі місяців за період: з 01.04.2006 по 31.01.2010 із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників яка враховується для обчислення пенсії у 2022 році і становила 13 376,21 грн., тобто середня за три попередніх роки;

5. зобов`язати відповідачів згідно зі ст. 56 Конституції України відшкодувати заподіяну мені моральну шкоду, яку я оцінюю у розмірі 1 500 000 (один мільйон п`ятсот тисяч) гривень, заподіяну мені протиправними рішенням, діями та бездіяльністю, грубими порушеннями моїх прав;

6. відповідно до ч. 9 ст. 249 КАС України вчинити подання окремою ухвалою до прокуратури для перевірки ознак злочинів за фактами умисного тривалого невиконання рішення Хмельницького міськрайонного суду №2а-35/10, зловживання службовими повноваженнями ОСОБА_2 для розгляду вчинених ним злочинів проти охоронюваних законом моїх прав і свобод в окремій кримінальній справі;

7. у разі задоволення позову відповідно до ст.382 КАС України встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання цього рішення.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 19.06.2023 відкрито провадження в цій справі та вирішено її розглянути за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 06.07.2023.

У підготовчому засіданні позивач заявив усну заяву про відвід судді Фелонюк Д.Л..

Ухвалою від 06.07.2023 суд відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Фелонюк Діани Леонідівни. Адміністративну справу №560/10409/23 передано для вирішення питання про відвід судді, що визначається у порядку, встановленому статтею 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 06.07.2023 для розгляду заяви про відвід визначено суддю Драновського Я.В..

Вирішуючи заяву про відвід, суд враховує таке.

Підстави для відводу судді визначені статтею 36 КАС України.

Згідно з частиною 1 статті 36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2)якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до частини 3 статті 39 КАС України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Суд встановив, що в обґрунтування заяви позивач зазначає, що сьогодні вранці відкрила комп`ютер, щоб перечитати позов, зробити певні підготовчі дії, і побачила, що на електронний суд надійшло повне рішення суду у справі 1705, яке ухвалювалося десять днів тому. І побачила, що це повне рішення надійшло у другій половині дня, сьогодні це побачила. Тому позивач не змогла підготувати письмову заяву про відвід, але оскільки не зацікавлена у зволіканні з розглядом справи, має право заявити відвід усно. Позивач заявляє відвід, оскільки з огляду на рішення, яке прочитала сьогодні, повне рішення у справі 1705, зрозуміла, що суддя Фелонюк, аби відмовити у позові вдалася до тотальних, наголошує тотальних, фальсифікацій. Коли позивач прочитала це рішення, то це зовсім не її позов, там немає відповіді на її аргументи. Тобто там абсолютно відсутня квінтесенція позову, що орган влади не зобов`язаний виконувати навіть постанову Кабміну, якщо вона, ця постанова Кабміну, суперечить закону, базовому чи закону взагалі. При цьому не вимагається, щоб така постанова Кабміну була визнана не конституційною чи була скасована шляхом звернення до суду. На цьому позивач наголошувала і в позові, і в додаткових поясненнях. Тобто це проходило червоною ниткою через увесь позов. Проте в повному рішенні, яке позивач сьогодні прочитала, взагалі відсутня ця визначальна обставина. Позивач наголошує, що була вкрай обурена, що суддя, яка дуже ретельно дотримувалася норм процесуального закону при проведенні підготовчого засідання та при проведенні слухання справи по суті, наскрізь проігнорувала її обґрунтування. Таке рішення категорично не відповідає ні статті 242 (рішення має бути законним і обґрунтованим), ні статті 246 (суд має дати відповідь на кожен аргумент, на який посилається одна або інша сторона, на доведення чи спростування обставин) Кодексу адмінсудочинства. Також у рішенні суду відсутня практика Конституційного Суду України і Верховного Суду, на яку є посилання в позові. Позивач вважає рішення суду 1705 не рішенням, а профанацією. Зазначає, що знає предмет, працювала в галузі права, нагороджена ордером за свою роботу. Позивач категорично не вірить, що суддя не може не знати наведених норм. Тому суддя, випустивши рішення 1705, діє абсолютно упереджено, абсолютно протиправно з ознаками кримінальних правопорушень. Така тотальна упередженість зумовлює категоричну недовіру судді Фелонюк, а якщо особа не довіряє, навіть якщо це видима неупередженість, як зазначено в одному рішенні Європейського суду, то суд зобов`язаний задовольнити заяву про відвід. Позивач зазначає, що навела лише один аргумент, а там ще щодо дати отримання, вихідних днів, і не надіслання на п`ятий день, що є маніпуляцією рішенням.

Враховуючи вищезазначені доводи, суд констатує про відсутність у заявленій усно позивачем заяві про відвід судді Фелонюк Д.Л. будь-яких посилань на існування обставин визначених статтею 36 КАС України, які унеможливлюють розгляд справи цією суддею.

Крім цього, заявлені усно обставини та доводи, щодо підстав для відводу судді Фелонюк Д.Л., є необґрунтованими, оскільки жодних доказів, які б підтверджували упередженість судді, при розгляді адміністративної справи №560/10409/23 із матеріалів справи та доводів заяви про відвід не встановлено.

Також, необхідно зазначити, що не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Таким чином, доводи заявника щодо дій головуючої-судді Фелонюк Д.Л. мають суб`єктивний характер та зводяться до незгоди із винесеним суддею рішенням по іншій справі, що за приписами пункту 4 частини 1 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України не може слугувати підставою для відводу судді.

Інших підстав, передбачених статтями 36, 37 Кодексу адміністративного судочинства України, які б унеможливлювали участь у розгляді справи судді Фелонюк Д.Л., і викликали необхідність у її відводі, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Фелонюк Д.Л. необхідно відмовити.

Керуючись статтями 39, 40, 41, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Фелонюк Д.Л. у справі №560/10409/23.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий суддя Я.В. Драновський