Справа № 420/10659/22
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2023-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/10659/22
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Косцової І.П. та Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 березня 2023 року (суддя Андрухів В.В., м. Одеса, повний текст рішення складений 13.03.2023) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

3 серпня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до УМВС УДМС України в Херсонській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Управління від 27.11.2015 року про скасування рішення УМВС України в Херсонській області про набуття громадянства за територіальним походженням відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про громадянство України" ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13 березня 2023 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне з`ясування обставин справи та порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування поданої скарги апелянт наполягає, що приймаючи оскаржуване рішення УДМС Херсонській області про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_1 діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, Законом України "Про громадянство України", Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України №215 від 27.03.2001, адже факт постійного проживання ОСОБА_1 на території України у певний період не знайшов свого підтвердження.

Позивач своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористався, що відповідно до статті 304 КАС України не перешкоджає апеляційному перегляду справи.

Справа розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження.

Апеляційним судом справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Хай Зионг, Соціалістична республіка В`єтнам, проживає на території України з 1988 року, прибув з В`єтнаму згідно з Міжурядовою угодою від 02.04.1981 року про направлення та прийом в`єтнамських громадян на професійне навчання та роботу на підприємствах та в організаціях СРСР.

З моменту прибуття постійно проживав на території України до 24 серпня 1991 року. Після розпаду СРСР продовжив проживати в Україні.

ОСОБА_1 отримав у Центрі ДАІ 5101 (МРЕВ-1 м. Одеси) посвідчення водія серії НОМЕР_1 (а.с. 41).

ОСОБА_1 уклав шлюб із громадянкою В`єтнаму ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_4, запис у книзі №01 Посольства Соціалістичної Республіки В`єтнам в Україні (а.с. 42-43).

Дружина позивача ОСОБА_2 з 2006 року зареєстрована як фізична особа- підприємець, є платником єдиного податку (а.с. 54, 55).

ОСОБА_3 документована посвідкою на постійне проживання в Україні № НОМЕР_2 , дата видачі 26.05.2020 (а.с. 44).

Від шлюбу ОСОБА_1 і ОСОБА_2 народилися доньки ОСОБА_4 , 2004 р.н. та ОСОБА_5 , 2011 р.н., а також син ОСОБА_6 , 2007 р.н., які є громадянами України.

21 квітня 2006 року ОСОБА_1 отримав у ДПІ у м. Херсон ГУ ДФС у Херсонській області картку платника податків із індивідуальним податковим номером НОМЕР_5 (а.с. 50).

У 2007 році ОСОБА_1 набув громадянство України на підставі статті 8 Закону України "Про громадянство України", реєстрація громадянином України проведена ВГІРФО УМВС України в Херсонській області, правонаступником якого є УДМС України в Херсонській області.

2 жовтня 2007 року ОСОБА_1 документований паспортом громадянина України НОМЕР_3 , що виданий Дніпровським ВМ ХМВ УМВС України в Херсонській області (а.с. 51-52).

20 грудня 2017 року подружжя ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , перебуваючи у шлюбі, в інтересах сім`ї придбали для свого проживання разом із дітьми квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровану на ОСОБА_2 , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №108710423 від 22.12.2017 (а.с. 53).

У вересні 2021 року ОСОБА_1 за даними відкритого онлайн-сервісу "Перевірка недійсних документів" ДМС України (https://nd.dmsu.gov.ua/) дізнався, що його паспорт НОМЕР_3 визнано недійсним.

На адвокатський запит УДМС України в Херсонській області листом від 19.10.2021 повідомило, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рішенням УМВС України в Херсонській області від 16.08.2007 набув громадянство України за територіальним походженням відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про громадянство України". Підставою для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням став факт проживання особи на території, що стала територією України, станом на 24 серпня 1991 року, підтверджений рішенням Дніпровського районного суду м. Херсону від 30 липня 2007 року по справі №2-134/07. Рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 6 липня 2011 року за апеляційною скаргою прокурора Дніпровського району міста Херсона скасовано рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 30 липня 2007 року про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991. На підставі цього рішенням УМВС України у Херсонській області від 27.11.2015 скасоване рішення УМВС України в Херсонській області від 30.07.2007 про оформлення набуття громадянства за територіальним походженням відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про громадянство України" (а.с. 57,58).

Згідно подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України від 27.11.2015 підставою для скасування рішення про набуття громадянства України згідно зі статтею 21 Закону України "Про громадянство України" є рішення Апеляційного суду Херсонської області від 06.07.2011 за апеляційною скаргою прокурора Дніпровського району м. Херсона на рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 30.07.2007.

Вважаючи рішення про скасування рішення про набуття громадянства України протиправним, ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом про його скасування.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції визнав обґрунтованими доводи позовної заяви про протиправність оспорюваного рішення УДМС та врахував, що скасування рішення про набуття громадянства України має наслідком повну зміну способу життя позивача, що не було враховано відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення. Не взято до уваги й те, що троє дітей позивача є громадянами України за народженням.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 4 Конституції України в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом.

Згідно зі статтею 25 Конституції України громадянин України не може бути позбавлений громадянства і права змінити громадянство. Громадянин України не може бути вигнаний за межі України або виданий іншій державі. Україна гарантує піклування та захист своїм громадянам, які перебувають за її межами.

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначено Законом України від 18.01.2001 року №2235-III "Про громадянство України" (далі - Закон №2235-III).

За наведеним у статті 1 вказаного Закону визначеннями:

громадянство України - правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках;

громадянин України - особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України;

зобов`язання припинити іноземне громадянство - письмово оформлена заява іноземця про те, що в разі набуття громадянства України він припинить громадянство (підданство) іншої держави або громадянства (підданства) інших держав і протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України подасть документ про припинення громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав до органу, що видав йому тимчасове посвідчення громадянина України.

Відповідно до статті 6 Закону №2235-III громадянство України набувається:

1) за народженням;

2) за територіальним походженням;

3) внаслідок прийняття до громадянства;

4) внаслідок поновлення у громадянстві;

5) внаслідок усиновлення;

6) внаслідок встановлення над дитиною опіки чи піклування, влаштування дитини в заклад охорони здоров`я, заклад освіти або інший дитячий заклад, у дитячий будинок сімейного типу чи прийомну сім`ю;

7) внаслідок встановлення над особою, визнаною судом недієздатною, опіки;

8) у зв`язку з перебуванням у громадянстві України одного чи обох батьків дитини;

9) внаслідок визнання батьківства чи материнства або встановлення факту батьківства чи материнства;

10) за іншими підставами, передбаченими міжнародними договорами України.

За змістом статті 8 Закону №2235-III особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства.

Відповідно до статті 21 Закону №2235-III рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України відповідно до статей 8 та 10 цього Закону шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

Перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення і перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів і провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України визначено Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215 (далі - Порядок №215 у редакції, чинній на час скасування рішення про набуття позивачем громадянства України).

За змістом пункту 25 Порядку №215 для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону, подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях.

Згідно з пунктом 88 Порядку №215 для скасування рішень про оформлення набуття громадянства України відповідно до статті 21 Закону органами міграційної служби, дипломатичними представництвами чи консульськими установами України готуються такі документи: а) подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України; б) документи, які підтверджують, що особа набула громадянство України за територіальним походженням (стаття 8 Закону) або була поновлена у громадянстві України (стаття 10 Закону) шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянства України (довідка органу міграційної служби, дипломатичного представництва чи консульської установи про те, що іноземець, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, не подав документ про припинення цього громадянства, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації його громадянином України, а незалежні від особи причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства не існують (частина п`ята статті 8 та частина друга статті 10 Закону); інформація органу міграційної служби про те, що іноземець, який подав декларацію про відмову від іноземного громадянства, не повернув паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави (частина восьма статті 8 та частина сьома статті 10); інформація про те, що на момент реєстрації громадянином України існували підстави, за наявності яких особа не поновлюється у громадянстві України (частини перша та друга статті 10 з урахуванням частини п`ятої статті 9 Закону; частина п`ята статті 10 Закону); інформація про інші неправдиві відомості та фальшиві документи, які були подані для набуття громадянства України відповідно до статей 8 та 10 Закону, або інформація про приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України відповідно до статей 8 та 10 Закону.

Пунктами 96, 97 Порядку №215 визначено, що подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України у випадках, передбачених статтею 21 Закону, стосовно особи, яка проживає в Україні, готується управлінням, відділом (сектором) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, до якого цією особою подавалися документи щодо оформлення набуття громадянства України. Подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України разом із документами, передбаченими підпунктом "б" пункту 88 цього Порядку, надсилається до головного управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі.

Рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується начальником головного управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі або його заступником. Повідомлення про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України у тижневий строк надсилається до управління, відділу (сектору) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, яким було внесено подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України. Управління, відділ (сектор) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення не пізніш як у тижневий строк з дня одержання повідомлення про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України повідомляє про це відповідну особу у письмовій формі із зазначенням причин скасування такого рішення.

Аналіз наведених норм чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства дає підстави вважати, що скасування рішення про оформлення набуття громадянства відбувається на підставі подання органів міграційної служби, дипломатичними представництвами чи консульськими установами України на підставі документів, які підтверджують, що особа набула громадянство України за територіальним походженням шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

Тобто, необхідною і обов`язковою умовою для скасування рішення про оформлення набуття громадянства України відповідно до статті 21 Закону №2235-III є встановлення центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, факту набуття особою громадянства України шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

Вказані обставини повинні бути підтверджені відповідними документами, які свідчать, зокрема, про факт подання особою свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів. Окрім того, встановленню підлягають також факти, підтверджуючі провину або злочинний намір, подачу завідомо неправдивих або фальшивих відомостей, обман з боку заявника при отриманні ним паспорта громадянина України.

Аналогічний підхід висловлений Верховним Судом у постановах від 21 серпня 2020 року та від 27 січня 2021 року у справах №520/2915/19, №826/15657/16, від 16 вересня 2021 року у справі №360/4754/19, від 8 вересня 2021 року у справі №640/33251/20.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для прийняття рішення про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України відносно позивача слугувало рішення Апеляційного суду Херсонської області від 6 липня 2011 року у справі №22ц-2861/11, яким було скасовано рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 30 липня 2007 року про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 на території України з 8 червня 1989 року.

На переконання відповідача, факт постійного проживання заявника на території України у певний період не знайшов свого підтвердження в ході перегляду рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 30.07.2007 Апеляційним судом Херсонської області, тому є підстави вважати, що особа набула громадянства України шляхом приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України відповідно до статті 21 Закону.

По-перше, колегія суддів вважає такі доводи безпідставні, оскільки апеляційним судом на підставі матеріалів справи було встановлено, що заявник ОСОБА_1 знаходився на території України відповідно до Угоди між Урядом СРСР та Урядом Соціалістичної Республіки В`єтнам про направлення та прийняття в`єтнамських громадян на професійне навчання та роботу на підприємствах і в організаціях СРСР від 02 квітня 1981 року, а тому проживав на території України тимчасово на період роботи та після завершення мав повернутися до В`єтнаму, чого не зробив і таким чином перебував на території України без законних підстав (абзац 11 описової частини рішення).

По-друге, рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 6 липня 2011 року у справі №22ц-2861/11 не було встановлено, що ОСОБА_1 подав неправдиві відомості/фальшиві документи або приховував будь-який суттєвий факт, за наявності якого він не може набути громадянство України, а тому відповідач безпідставно посилався на нього як на належну підставу для прийняття рішення про скасування рішення УМВС України в Херсонській області про набуття громадянства за територіальним походженням.

Частиною другою статті 77 КАС України тягар доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Ураховуючи, що відповідачем не надано суду належних доказів того, що ОСОБА_1 подав неправдиві відомості/фальшиві документи або приховував будь-який суттєвий факт, за наявності якого він не може набути громадянство України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач скасував рішення УМВС про оформлення набуття громадянства України ОСОБА_1 за відсутності на це правових підстав.

Крім того, як вірно визнав суд першої інстанції, спірне рішення УДМС не відповідає критерію необхідності у демократичному суспільстві, оскільки для позивача та членів його сім`ї скасування рішення про оформлення набуття громадянства має наслідком повну зміну способу життя родини.

Доводи апеляційної скарги відповідача не містять належних, переконливих доводів та аргументів, які б спростовували висновки суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, чи давали підстави вважати інакше. Суд першої інстанції правильно та повно з`ясував усі обставини справи та надав їм юридичну оцінку, відповідно до норм матеріального та процесуального права.

Згідно з пунктом першим частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Відтак, апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 березня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 6 ст. 12, ст. 257 та ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя-доповідач В.О.Скрипченко

Суддя І.П.Косцова

Суддя Ю.В.Осіпов