Справа № 500/2334/23
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2334/23

10 липня 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Чепенюк О.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, у якому просить:

визнати дії Головного управління Національної поліції в Тернопільській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до стажу служби в поліції наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років у податковій міліції, що становить 15 років 10 місяців 26 днів, протиправними;

зобов`язати Головне управління Національної поліції в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в поліції наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років у податковій міліції, що становить 15 років 10 місяців 26 днів.

В обґрунтування позову вказує, що прийнятий на службу в Національну поліцію з 05.05.2017. До цього часу у період з 1997 року по 2012 рік працював в органах податкової міліції Державної податкової адміністрації в Тернопільській області (далі - ДПА в Тернопільській області). Відповідно до наказу ДПА в Тернопільській області «Про звільнення ОСОБА_1 ». від 28.02.2012 № 39 його календарна вислуга років на день звільнення з податкової міліції становила 15 років 10 місяців 26 днів.

08.05.2023 позивач подав рапорт до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про зарахування до стажу служби в поліції його вислуги років у податковій міліції, що дає право на встановлення йому як поліцейському відповідної надбавки та додаткової оплачуваної відпустки. Відповідач у відповідь надіслав лист від 15.05.2023 про відмову у такому зарахуванні з посиланням на те, що до вислуги років для виплати поліцейським надбавки та надання додаткової оплачуваної відпустки за стаж служби зараховуються періоди, які визначені частиною другою статті 78 Закону України «Про Національну поліцію». Податкової міліції у зазначеному переліку немає.

Позивач вважає, що йому безпідставно не зараховано вислугу років у податковій міліції до стажу служби в поліції з посиланням на статтю 78 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (надалі - Закон № 580-VIII), статтю 19 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» від 04.12.1990 №509-ХІІ (далі - Закон № 509-ХІІ) та положення статей 353, 356 Податкового кодексу України (далі - ПК України), в яких констатується тотожність правового статусу служби в органах внутрішніх справ та служби в органах податкової міліції.

Наведені норми законодавства встановлюють, що служба в органах внутрішніх справ (тобто в поліції) є аналогічною службі в органах податкової міліції, служба в органах податкової міліції має такий же правовий статус як і служба в органах внутрішніх справ на посадах начальницького та рядового складу, тому така служба підлягає зарахуванню до вислуги років в поліції на підставі пункту 3 частини другої статті 78 Закону № 580-VIII.

З огляду на вказане позивач вважає дії відповідача щодо не зарахування йому до стажу служби в поліції вислуги років в податковій міліції протиправними, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 25.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у строк, встановлений статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), та з урахуванням положень статей 257-262 КАС України.

05.06.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача посилається на положення статті 78 Закону № 580-VIII і вказує, що перелік, який визначає зарахування до стажу служби в поліції, є вичерпним. Податкової міліції у зазначеному переліку немає, тому підстав для зарахування стажу служби в податковій міліції до стажу служби в поліції для встановлення позивачу надбавки та надання додаткової оплачуваної відпустки також не має.

Оскільки діючим законом не передбачено включення стажу служби в органах, на які частково поширюється дія Закону України «Про Національну поліцію», а саме податкової міліції, до стажу служби у поліції, то відсутність відповідного нормативно-правового акту Кабінету Міністрів України з даного приводу об`єктивно не здатне спричинити порушення прав та інтересів заявника, адже положення підзаконного акту не може змінювати суті припису закону.

Представник відповідача звертає увагу, що стаж служби в поліції та стаж вислуги років не є ідентичними правовими поняттями. Правова категорія «вислуга років» запроваджена положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» виключно у цілях вирішення управлінських та кадрових питань з приводу призначення пенсії.

За своєю правовою суттю та характером поняття вислуга років і стаж служби в поліції співвідносяться як загальне та часткове, а тому вислуга років поглинає собою стаж служби в поліції, який є лише невід`ємним структурним складовим елементом вислуги років.

Водночас із цим, стаж служби в поліції та стаж служби в податковій міліції є рівнозначними однорідними поняттями і можуть бути враховані при обчисленні один одного лише за наявності прямої вказівки про це у законі.

Посилання позивача на статті 353 і 356 ПК України вважає безпідставним, бо з 01.01.2017 перелічені норми права не діють у силу Закону України №1797-VIII від 21.12.2016.

Закон України «Про державну податкову службу в Україні» не визначав підрозділи податкової міліції у якості військових формувань, а тому відсутні підстави для включення стажу служби у податковій міліції до стажу служби в поліції за цим критерієм. Органи державної податкової служби України ніколи не були підпорядковані Міністерству внутрішніх справ України, а працівники цих органів ніколи не перебували в кадрах цього міністерства, служба в органах державної податкової служби України не є службою в органах внутрішніх справ.

Представник відповідача просить у позові відмовити (а.с.41-45).

09.06.2023 до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач наводить ті самі обґрунтування, що й позовній заяві (а.с.53-55).

Інших заяв по суті справи від учасників справи не надходило.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4, частини другої, пункту 10 частини шостої статті 12, частин першої - третьої статті 257, частини п`ятої статті КАС України дану справу, як справу незначної складності, розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

Суд, дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у заявах по суті справи, встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 з 04.11.1997 по 01.03.2012 проходив службу в органах податкової міліції ДПА в Тернопільській області, що підтверджується записами №17-№18 трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 (а.с.9-11).

Зі змісту наказу ДПА в Тернопільській області «Про звільнення ОСОБА_1 ». від 28.02.2012 № 39 вбачається, що ОСОБА_1 , капітан податкової поліції (М-239775), оперуповноважений відділу оперативних заходів із скорочення податкового боргу головного відділу податкової міліції Тернопільської ОДПІ, звільнений з посади та органів податкової міліції в запас (через скорочення штатів) з 01.03.2012.

В пункті 3 цього наказу зазначено, що вислуга для виплати вихідної допомоги становить: 14 років 03 місяці 27 днів, а в пункті 4 вказано: календарна вислуга років на день звільнення складає 15 років 10 місяців 26 днів (а.с.24-25).

З 05.05.2017 ОСОБА_1 проходить службу Головному управлінні Національної поліції в Тернопільській області, про що свідчать відомості вказаної вище трудової крижки, витяг з наказу Головного управління від 05.05.2017 № 101 о/с та копія послужного списку, витяг з послужного списку (а.с.12-21, 26, 32).

08.05.2023 позивач подав рапорт до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, у якому просив зарахувати йому до стажу служби в поліції наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років у податковій міліції, яка становить 15 років 10 місяців 26 днів, що дає право на встановлення відповідної надбавки та додаткової оплачуваної відпустки (а.с.28-29).

У відповіді Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на цей рапорт від 15.05.2023 вих. № 1662/2/02/2023 зазначено, що до вислуги років для виплати поліцейським надбавки та надання додаткової оплачуваної відпустки за стаж служби зараховуються періоди, які визначені частиною другою статті 78 Закону України «Про Національну поліцію». Податкової міліції у зазначеному переліку немає. Відповідач вважає, що відсутні підстави для зарахування ОСОБА_1 стажу служби в податковій міліції до стажу служби в поліції для встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки (а.с.30).

Не погоджуючись з діями Головного управління Національної поліції в Тернопільській області щодо відмови у зарахуванні вислуги років у податковій міліції до стажу служби в поліції для виплати поліцейським надбавки та надання додаткової оплачуваної відпустки за стаж служби, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Спеціальним законом, який визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, є Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII.

Відповідно до статті 1 цього Закону Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги (стаття 2 Закону №580-VIII).

Частинами першою-другою статті 59 Закону №580-VIII визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно з частиною першою статті 78 Закону №580-VIII стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

Частина друга статті 78 Закону № 580-VIII визначає, що до стажу служби в поліції зараховуються:

1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду;

2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту;

3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду;

4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції;

5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони;

6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.

Судом встановлено, що позивач до служби в Національній поліції проходив службу в податковій міліції ДПА у Тернопільській області з 04.11.1997, діяльність якої регламентувалася, зокрема, Законом України "Про державну податкову службу в Україні" від 04.12.1990 №509-ХІІ, а в подальшому - ПК України.

Так, статтею 19 Закону №509-ХІІ було визначено, що податкова міліція складається із спеціальних підрозділів по боротьбі з податковими правопорушеннями, що діють у складі відповідних органів державної податкової служби, і здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, виконує оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та охоронну функції.

Завданнями податкової міліції є: запобігання злочинам та іншим правопорушенням у сфері оподаткування, їх розкриття, розслідування та провадження у справах про адміністративні правопорушення; розшук платників, які ухиляються від сплати податків, інших платежів.

Згідно з частиною першою статті 24 Закону №509-ХІІ особи начальницького складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького складу органів внутрішніх справ.

Відповідно до статті 26 цього ж Закону держава гарантує правовий і соціальний захист осіб начальницького складу податкової міліції та членів їх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20 - 23 Закону України "Про міліцію" та Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

Згідно з Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо державної податкової служби у зв`язку з проведенням адміністративної реформи в України» від 05.07.2012 №5083-VI (набрав законної сили 12.08.2012) втратив чинність Закон №509-ХІІ, а Податковий кодекс України доповнено розділами XVIII-1 та XVIII-2 стосовно податкової міліції.

Так, статтею 348 ПК України (у редакції чинній на час проходження служби позивачем в податковій міліції) визначалося, що податкова міліція складається із спеціальних підрозділів по боротьбі з податковими правопорушеннями, що діють у складі відповідних контролюючих органів, і здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, виконує оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та охоронну функції. Завданнями податкової міліції є: запобігання кримінальним та іншим правопорушенням у сфері оподаткування та бюджетній сфері, їх розкриття, розслідування та провадження у справах про адміністративні правопорушення; розшук осіб, які переховуються від слідства та суду за кримінальні та інші правопорушення у сфері оподаткування та бюджетній сфері; запобігання і протидія корупції у контролюючих органах та виявлення її фактів; забезпечення безпеки діяльності працівників контролюючих органів, захисту їх від протиправних посягань, пов`язаних з виконанням службових обов`язків.

Відповідно до пункту 353.1 статті 353 ПК України особи начальницького і рядового складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

Пунктом 356.1 статті 356 ПК України передбачено, що держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20 - 23 Закону України "Про міліцію" та Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що питання наявності правових підстав для зарахування поліцейському стажу служби в органах податкової міліції до стажу служби в поліції вже неодноразово досліджувалося Верховним Судом. Так, 07.10.2020 Верховний Суд ухвалив постанову в справі №826/16143/18 за схожих фактичних обставин справи і правового регулювання спірних відносин.

У наведеній постанові, проаналізувавши повноваження, завдання та функції податкової міліції та відповідних підрозділів поліції, Верховний Суд дійшов висновку, що ці органи здійснюють оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та охоронну функції. Враховуючи зазначене, Суд погодився із висновком судів попередніх інстанцій щодо тотожності правового статусу служби в органах внутрішніх справ і служби в органах податкової міліції, вказавши, що визначаючи наявність чи відсутність права на зарахування спірного стажу служби необхідно враховувати не підпорядкування органів державної влади, а суть діяльності особи, функції, які нею виконувалися та визначення чинним на момент проходження служби, статусу такої служби.

Зрештою у контексті спірних правовідносин у справі №826/16143/18 Верховний Суд дійшов висновку, що чинним на момент виникнення спірних правовідносин законодавством статус осіб, які проходили службу в органах податкової служби України, прирівнювався до статусу осіб, які перебували на службі в органах внутрішніх справ України.

Така правова позиція надалі підтримана Верховним Судом у постановах від 13.08.2021 у справі №440/1564/20, від 02.06.2022 у справі №280/8419/20, від 22.12.2022 у справі №380/8659/20.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, а тому наведені правові висновки касаційного суду підлягають до врахування судом у цій справі у подібних правовідносинах.

При цьому суд вважає необґрунтованими доводи представника відповідача щодо відсутності у позивача права на зарахування спірного стажу служби, внаслідок відсутності підпорядкування державної податкової служби України Міністерству внутрішніх справ України. Визначаючи наявність чи відсутність такого права необхідно враховувати не підпорядкування органів державної влади, а суть діяльності особи, функції, які нею виконувались та визначення чинним на момент проходження служби, статусу такої служби.

Отож, суд, з урахуванням наведених вище положень законодавства, та правових висновків Верховного Суду про те, що стаж служби в органах податкової міліції прирівнюється до стажу проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, зазначає, що відповідачем помилково не включено проходження служби позивачем у податковій міліції до стажу служби в поліції.

Позивачу до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, зараховується період проходження ним служби в податковій міліції з 04.11.1997 по 01.03.2012.

Разом з тим, позовні вимоги позивача стосуються зарахування до стажу служби в поліції наявної на момент переходу його на службу у Національну поліцію України вислуги років у податковій міліції, що становить 15 років 10 місяців 26 днів.

З матеріалів справи, а саме зі змісту наказу ДПА в Тернопільській області «Про звільнення ОСОБА_1 ». від 28.02.2012 № 39 вбачається, що період служби в податковій міліції становить: 14 років 03 місяці 27 днів, а календарна вислуга років на день звільнення складає 15 років 10 місяців 26 днів (а.с.24-25).

Календарна вислуга років позивача включає, крім періоду служби в податковій міліції з 04.11.1997 по 01.03.2012 - 14 років 03 місяці 27 днів, ще й період служби в лавах Української армії з 22.11.1994 по 21.06.1996 - 1 рік 6 місяців 30 днів (а.с.9).

Виходячи зі змісту відповіді Головного управління Національної поліції в Тернопільській області від 15.05.2023 вих. № 1662/2/02/2023 до вислуги років для виплати поліцейським надбавки та надання додаткової оплачуваної відпустки за стаж служби позивачу не зараховане лише період проходження служби в податковій міліції, спору стосовно незарахування періоду військової служби в Збройних силах України немає. Крім того, такий підлягає зарахуванню в силу прямої вказівки в частині другій статті 78 Закону України «Про Національну поліцію».

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню частково шляхом прийняття рішення про визнання протиправними дій Головного управління Національної поліції в Тернопільській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до стажу служби в поліції служби в податковій міліції з 04.11.1997 по 01.03.2012 та зобов`язання відповідача зарахувати позивачу до стажу служби в поліції службу в податковій міліції з 04.11.1997 по 01.03.2012 (стаж служби в податковій міліції наявний на момент переходу на службу у Національну поліцію України).

В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити, бо судом не встановлено спору стосовно незарахування до вислуги років позивача військової служби в Збройних силах України.

Відповідно до статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно з статтею 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими частково стосовно зарахування до стажу служби в поліції служби в податковій міліції, а отже підлягають задоволенню частково.

При вирішенні питання про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 382 КАС України встановлено, що суд, який ухвалив рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Таким чином, вказаною статтею КАС України встановлено право, а не обов`язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, проти якого ухвалено рішення, подати у встановлений судом строк звіт про його виконання.

Разом з тим, на думку суду, в даному випадку підстави для встановлення (в порядку частини першої статті 382 КАС України) судового контролю за виконанням судового рішення у цій справі шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення відсутні, оскільки суд не має обґрунтованих сумнівів щодо виконання відповідачем рішення у цій справі, а крім того, примусове виконання рішень суду у даній категорії справ забезпечується органами державної виконавчої служби.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а інші судові витрати на поніс, то відсутні підстави для вирішення питання розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 2, 72-77, 242-246, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Тернопільській області щодо незарахування ОСОБА_1 до стажу служби в поліції служби у податковій міліції з 04 листопада 1997 року по 01 березня 2012 року.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в поліції службу в податковій поліції з 04 листопада 1997 року по 01 березня 2012 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Тернопільській області (вулиця Валова, будинок 11, місто Тернопіль, 46001, ідентифікаційний код юридичної особи в ).

Повний текст рішення складено та підписано 10 липня 2023 року.

Суддя Чепенюк О.В.