Справа № 240/34568/22
Суддя: Окис Тетяна Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в задоволенні заяви про відвід

10 липня 2023 року м. Житомир справа № 240/34568/22

категорія 112010201

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Окис Т.О., розглянувши заяву про відвід судді у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про відвід судді,

установив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2022 року та зобов`язання вчинити відповідні дії.

Ухвалою від 30 грудня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою від 22 червня 2023 року позовну заяву залишено без руху та ухвалою від 05 липня 2023 року продовжено розгляд справи.

04 липня 2023 року позивач подав заяву про відвід судді Семенюка М.М., з тих підстав, що у позивача є сумнів у неупередженості та об`єктивності судді, оскільки справа розглядається понад шість місяців, у той час як деякі справи суддею Семенюком М.М. розглядаються у межах місяця, у зв`язку із чим у позивача склалося стійке враження, що справу суддя не розглядав, не у зв`язку з великим навантаженням, а умисно, внаслідок неприязного ставлення до позивача як до військовослужбовця, чи з інших суб`єктивних причин.

Ухвалою суду від 05 липня 2023 року справу передано для визначення судді у порядку, встановленому частиною 1 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи головуючим суддею для вирішення питання про відвід судді визначено суддю Окис Т.О.

Перевіривши матеріали справи та доводи заяви про відвід, суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, ураховуючи таке.

Відповідно до статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно із частиною 3 статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Проаналізувавши доводи заявника, викладені у заяві про відвід, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, оскільки постановлення суддею Семенюком М.М. ухвали про залишення позовної заяви без руху через тривалий проміжок часу після відкриття провадження у справі у зв`язку із значним навантаженням на суддю, не свідчить про неприязне ставлення до позивача як до військовослужбовця, чи з інших суб`єктивних причин, а тому не є підставою для відводу, в силу частини 4 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України, а свідчить лише про незгоду позивача з процесуальним рішенням судді.

Приписами частини 4 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України чітко передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України в пункту 10 Постанови №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Суд наголошує, що відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Проте, будь-яких об`єктивних доказів, які б підтверджували неупередженість або необ`єктивність судді Семенюка М.М. заявник не надав.

Інших підстав, які б свідчили про упередженість судді Семенюка М.М. або його необ`єктивність заявником не наведено, а судом не встановлено.

Таким чином, ураховуючи вище викладене, а також те, що відсутні будь-які докази прямої чи опосередкованої заінтересованості судді Семенюка М.М. в результаті розгляду цієї справи, а також обставини, які викликають сумнів у його неупередженості або об`єктивності, суд уважає заявлений відвід необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 36, 37, 39, 40, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Семенюка Миколи Миколайовича відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена до апеляційного суду.

Суддя Т.О. Окис