Справа № 520/12063/18
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2023-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

21 червня 2023 року Справа № 520/12063/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Кухар М.Д.

при секретареві судового засідання - Шептовицької А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, 4) про скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом в якому просить суд :

-визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області № від 25.10.2018;

-визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення- рішення Головного управління ДФС у Харківській області № від 27.11.2018;

-стягнути з Головного управління ДФС у Харківській області на рахунок фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 відшкодовану суму за нанесену моральну шкоду у розмірі 100000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені всупереч вимогам законодавства, яке регулює спірні правовідносини та підлягають скасуванню.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.06.2019, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 10.12.2019, у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеними судовими рішеннями, позивач подав касаційну скаргу.

Постановою Верховного суду від 28.10.2021 року касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.06.2019 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 10.12.2019 скасовано, а справу напралено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 30.11.2021 року прийнято до розгляду адміністративну справу №520/12063/18 та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

У судовому засіданні призначеному на 20.06.23 о 14:00 представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні призначеному на 20.06.23 о 14:00 у задоволенні позову просив суд відмовити з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Позивач - ФОП ОСОБА_1 є платником ПДВ з 01.04.2013. За результатами своєї діяльності позивач подав податкові декларації з ПДВ у електронному вигляді за липень та серпень 2018 року.

На підставі пункту 76.1 статті 76 ПК відповідачем були проведені камеральні перевірки даних, задекларованих позивачем у податковій звітності з ПДВ за липень 2018 року (за результатами складено акт перевірки від 12.09.2018 №2462/20-40-13-09-08/ НОМЕР_1 ) та за серпень 2018 року (акт перевірки від 22.10.2018 №112/20-40-58-06/ НОМЕР_1 ).

Акт перевірки від 12.09.2018 №2462/20-40-13-09-08/ НОМЕР_1 було направлено позивачу засобами поштового зв`язку 19.09.2018. Вказана поштова кореспонденція була повернута 23.10.2018 до контролюючого органу з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».

Акт перевірки від 22.10.2018 №112/20-40-58-06/ НОМЕР_1 позивач отримав 14.11.2018.

В актах перевірки контролюючим органом зроблено висновки, ФОП ОСОБА_1 , порушуючи норми пункту 187.1 статті 187, пунктів 200.1, 200.2 статті 200 ПК, занизив суму, яка підлягає нарахуванню до сплати в державний бюджет за податковими деклараціями з ПДВ за липень та серпень 2018 року на 7 055,00 грн. та на 1 203,00 грн. відповідно.

Так, згідно з податковими деклараціями з ПДВ за липень 2018 року позивач у рядку 9 задекларував 7055,00 грн., у рядку 17 - 0 грн., у рядку 18 - 0 грн.; а за серпень 2018 року у рядку 9 - 1203,00 грн., у рядку 17 - 0 грн., у рядку 18 - 0 грн.

У рядку 18 податкової декларації з ПДВ зазначається позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання (рядок 9) та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 17), яке сплачується до бюджету. Таким чином, у рядку 18 податкових декларацій з ПДВ за липень 2018 року позивач повинен був задекларувати 7055,00 грн., а за серпень 2018 року 1203,00 грн.

На підставі актів перевірок ГУ ДФС прийнято податкові повідомлення-рішення від 25.10.2018 № на суму грошових зобов`язань з ПДВ 8 818,75 грн. (в тому числі: за основним платежем - 7055,00 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями -1763,75 грн.) та від 27.11.2018 № на суму грошових зобов`язань з ПДВ 1804,50 грн. (в тому числі: за основним платежем - 1203,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 601,50 грн.).

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Податковий кодекс України (далі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

У відповідності до пп.62.1.3 п.62.1 ст.62 ПК України податковий контроль здійснюється шляхом: перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

На підставі п.76.1 ст.76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Пункт 187.1 ст.187 ПК України каже, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Пунктами 200.1, 200.2 ст. 200 ПК України встановлено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету.

Підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 ПК визначено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Відповідно до пункту 123.1 статті 123 ПК у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, -

тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов`язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування -

тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Пунктом 109.1 статті 109 ПК передбачено, що податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшувати (збільшувати) суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми ПДВ на підставі підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 ПК контролюючий орган зобов`язаний лише у разі, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків свідчать, зокрема, про заниження сум його податкових зобов`язань, заявлених у податкових деклараціях (уточнюючих розрахунках).

Тобто, юридичним фактом, який зумовлює повноваження контролюючого органу збільшити платнику податків суми податкових зобов`язань є невиконання платником податкового обов`язку щодо обчислення, декларування та/або сплаті суми податку (збору) в порядку, розмірі та строк, визначені нормами ПК.

Податковим органом ставиться до вини позивачу порушення п.187.1 ст.187 ПК України за наслідками поставки товарів/ послуг на користь контрагентам-покупцям в сумі податку на додану вартість 1203,00 грн за податковою декларацією за серпень 2018 року № від 13.09.2019 з додатком №5 за №5 та не проведено сплату податку на додану вартість до бюджету; та податкової декларації № від 16.08.2018 з додатком №5 №.

В своєму відзиві відповідач зазначає, що у рядку 18 податкових декларацій з податку на додану вартість за липень 2018 року позивачем повинно було зазначено 7055 грн, за 2016 рік 1203 грн, оскільки у рядку 18 податкової декларації з податку на додану вартість визначається позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 9- рядок 17 декларації) (позитивне значення), яке сплачується до бюджету.

Судом встановлено, що після проведення камеральних перевірок та виявлення контролюючим органом заниження податкового зобов`язання з податку на додану вартість за липень - серпень 2018 року, відповідачем направлено на адресу позивача податкові повідомлення -рішення від 25.10.2018 № та 27.11.2018 № , які отримані позивачем 19.12.2018.

22.12.2018, тобто, після отримання податкових повідомлень -рішень ФОП ОСОБА_1 були подані уточнюючі розрахунки з податку на додану вартість на збільшення податкових зобов`язань, які вже були нараховані відповідачем за результатами камеральних перевірок, а саме :

-уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок № за 01.07.2018 про збільшення суми ПДВ на суму 7055 грн;

- уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок № за 01.11.2018 про збільшення ПДВ на суму 1203 грн.

26.12.2018 згідно з платіжними дорученнями № 81872512 та № 81872511 були сплачені позивачем суми у розмірі 7055 грн та 1203 грн, які були враховані контролюючим органом на погашення зобов`язань, визначених позивачем в уточнюючих податкових деклараціях з податку на додану вартість від 22.12.2018.

У касаційній скарзі позивач стверджує, що не занижував податкові зобов`язання з ПДВ за липень, серпень 2018 року, оскільки у податкових деклараціях у рядку 9 («Усього податкових зобов`язань») задекларував 7055,00 грн. та 1203,00 грн. відповідно, а рядки 17 («Усього податкового кредиту») та 18 («Позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до державного бюджету») у програмі «Айфін», за допомогою якої подається податкова звітність, повинні заповнюватись автоматично, чого не відбулося. Позивач доводить, що вище зазначені суми ПДВ перерахував на свій електронний рахунок у системі електронного адміністрування ПДВ згідно з платіжними дорученнями від 28.08.2018 №129718 на суму 7100,00 грн. та від 27.09.2018 №4 на суму 1200,00 грн, однак, кошти не були перераховані до державного бюджету з огляду на технічну помилку у програмі «Айфін», у результаті якої рядки 17 та 18 податкових декларацій залишились незаповненими.

Втім суд не погоджується із такими твердженнями позивача, з огляду на таке.

Із матеріалів справи судом встановлено, що у ході проведення камеральних перевірок встановлено, що ФО-П ОСОБА_1 допущено арифметичну помилку різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду.

Так, згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість за липень 2018 року позивачем у рядку 9 декларації визначено суму 7055 грн., у рядку 17- 0 грн., у рядку 18 - 0 грн.

Відповідно до податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2018 року позивачем у рядку 9 декларації визначено суму 1203 грн., у рядку 17- 0 грн., у рядку 18 - 0 грн.

Разом з тим, у рядку 18 податкової декларації з податку на додану вартість зазначається позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 9 - рядок 17 декларації) (позитивне значення), яке сплачується до бюджету.

Отже, у рядку 18 податкових декларацій з податку на додану вартість за липень 2018 року позивачем повинно бути зазначено - 7055 грн, за серпень 2018 року - 1203 грн., що не зроблено позивачем, внаслідок чого ФОП ОСОБА_2 занижено суму податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню до сплати в бюджет, за липень 2018 року - 7055 грн., серпень - 2018 року - 1203 грн.

Отже, вказана арифметична помилка, допущена ФОП ОСОБА_2 під час заповнення податкових декларацій, призвела до заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість за липень та серпень 2018 року.

З огляду на вказане,суд, вважає, що відповідачем правильно визначені до сплати платежі з податку на додану вартість.

Форма оскаржуваних рішень відповідача відповідає вимогам абз. 5 п. 58.1 ст. 58 ПК України.

У відповідності до абз. 5 п. 58.1 ст. 58 ПК України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт:

невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації;

завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу;

заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

Податкове повідомлення-рішення містить підставу для такого нарахування (зменшення) податкового зобов`язання та/або зменшення суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, або заниження чи завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість; посилання на норму цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов`язань платника податків; суму грошового зобов`язання, що повинен сплатити платник податку; суму зменшеного бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення результатів господарської діяльності або від`ємного значення суми податку на додану вартість; граничні строки сплати грошового зобов`язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності; попередження про необхідність складення та реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/розрахунку коригування до неї або про необхідність виправлення помилок, допущених під час зазначення реквізитів податкової накладної, у випадках, передбачених цим Кодексом; попередження про наслідки несплати грошового зобов`язання або внесення виправлень до показників податкової звітності в установлений строк; граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення.

До податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов`язання (за наявності) та штрафних (фінансових) санкцій.

Форма та порядок надіслання податкового повідомлення-рішення і розрахунку грошового зобов`язання визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ч.1 та ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За приписами ч.1 та ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході судового засідання відповідач довів правомірності прийнятих ним податкових повідомлень-рішень від 25.10.2018 № на суму грошових зобов`язань з ПДВ 8 818,75 грн. (в тому числі: за основним платежем - 7055,00 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями -1763,75 грн.) та від 27.11.2018 № на суму грошових зобов`язань з ПДВ 1804,50 грн. (в тому числі: за основним платежем - 1203,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 601,50 грн.).

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позивних вимог.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 13, 14, 139, 241, 243, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, 4) про скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 07 липня 2023 року з урухуванням перебування судді Кухар М.Д. у нарадчій кімнаті по справі № 520/10026/22 з 27.06.2023 по 03.07.2023.

Суддя Кухар М.Д.