Справа № 140/1491/23
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2023-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2023 року ЛуцькСправа № 140/1491/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі ГУ ПФУ в Харківській області) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою, яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (3 категорія) та постійно проживає на території Камінь-Каширського району Волинської області, який відповідно до постанови Кабінету Міністрів УРСР «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи» від 23.07.1991 № 106 (далі Постанова № 106) входить до переліку населених пунктів, віднесених до зони гарантованого добровільного відселення внаслідок радіоактивного забруднення, тому має право на пенсійне забезпечення відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХІІ (далі Закон № 796-ХІІ).

17.01.2023 позивач звернувся до відділу обслуговування громадян № 4 ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ.

Проте, ГУ ПФУ в Харківській області відмовлено у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку, оскільки період проживання на території, яка відноситься до зони гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 становить менше трьох років.

Позивач не погоджується із діями відповідача ГУ ПФУ в Харківській області щодо відмови у призначенні пенсії, оскільки: станом на день аварії на Чорнобильській АЕС (26.04.1986) перебував у с. Щитинь Любешівського району та має право на початкову величину; прописаний на території, що віднесена до зони гарантованого добровільного відселення; на навчання періодично добирався транспортом; під час служби в армії був прописаний в господарстві батьків, факт виконання військового обов`язку не позбавляє права на призначення пенсії. Наявна у позивача довідка від 05.01.2023 № 138 підтверджує факт проживання в зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 не менше трьох років та надає право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ.

Позивач просить визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Харківській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ, та зобов`язати ГУ ПФУ у Волинській області зарахувати період проживання в зоні гарантованого добровільного відселення, призначити і виплачувати пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ з часу подання відповідної заяви до органів Пенсійного фонду України.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 01.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а. с. 39).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву від 17.03.2023 № 0300-0902-7/12725 (а. с. 43-44) представник відповідача ГУ ПФУ у Волинській області Оласюк Т.С. позов не визнала та просить відмовити у його задоволенні у зв`язку із невиконанням вимоги про період проживання на території радіоактивного забруднення.

В поданому до суду відзиві на позовну заяву від 25.03.2023 № 2000-0902-7/38391 (а. с. 76-77) представник відповідача ГУ ПФУ в Харківській області Баєва Г.О. позов не визнала та просить відмовити у його задоволенні з тих підстав, що оскільки позивач станом на 01.01.1993 не прожив 3 роки у зоні гарантованого добровільного відселення, тому не має права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ.

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні на адресу суду від учасників справи не надходило.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку про те, що в задоволені позову необхідно відмовити з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 згідно з довідкою Волинської обласної державної адміністрації від 05.01.2023 № 138 є потерпілим від Чорнобильської катастрофи 3 категорії (а. с. 12).

17.01.2023 позивач звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про призначення пенсії за віком із зниження пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ, додавши до заяви перелік документів згідно із розпискою-повідомленням (а. с. 45-46).

Рішенням ГУ ПФУ в Харківській області від 24.01.2023 № 57 позивачу відмовлено у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку у зв`язку із відсутністю необхідного періоду проживання або відпрацювання у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 (а. с. 24-25).

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 11 Закону № 796-ХІІ до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать: особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років.

Згідно із абзацом восьмим пункту 3 частини першої статті 14 Закону № 796-ХІІ для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: потерпілі від Чорнобильської катастрофи (не віднесені до категорії 2), які: постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, - категорія 3.

Частинами першою, другою статті 55 Закону № 796-ХІІ передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу. Потерпілі від Чорнобильської катастрофи: особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років - 3 роки та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років; початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі Закон № 1058-ІV) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

З рішення ГУ ПФУ в Харківській області від 24.01.2023 № 757 вбачається, що позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ у зв`язку із відсутністю необхідного періоду проживання або відпрацювання у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 (а. с. 24).

При вирішенні спору суд враховує, що обов`язковою умовою наявності у особи права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на підставі статті 55 Закону № 796-ХІІ є факт проживання та (або) праця такої особи у зоні гарантованого добровільного відселення не менше трьох років до 01.01.1993, при цьому, особам, які додатково до вказаних вище умов, з моменту аварії по 31.07.1986, незалежно від часу проживання або роботи в цей період, проживали у зоні гарантованого добровільного відселення встановлюється початкова величина зниження пенсійного віку 3 роки.

З матеріалів справи вбачається, що 26.04.1986 позивач був зареєстрований та проживав в с. Щетинь Любешівського району Волинської області, яке відповідно до Постанови № 106 віднесено до зони гарантованого добровільного відселення, що підтверджується довідкою від 17.01.2023 № 142, виданої Камінь-Каширською міською радою на підставі рішення суду від 14.11.2022 у справі № 157/537/22 (а. с. 17).

Рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 14.11.2022 у справі № 157/537/22 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Камінь-Каширська міська рада Волинської області, про встановлення факту, що має юридичне значення заяву задоволено частково, встановлено факт проживання ОСОБА_1 в смт Маневичі Волинської області з 16.06 по 05.07.1986, з 08 по 28.06.1987 та з 24.11.1987 по 02.02.1988; в с. Щитинь Любешівського району Волинської області на день аварії на Чорнобильській АЕС -26.04.1986, з 06.07 по 31.08.1986, з 19 по 25.01.1987, з 06.07 по 31.08.1987, з 01.03 по 18.05.1988, з 29.06.1991 по 01.12.1994; у задоволенні решти заяви відмовлено (а. с. 81-83).

В рішенні від 24.01.2023 № 57 про відмову у призначенні пенсії ГУ ПФУ в Харківській області зарахувало окремі періоди перебування у зоні гарантованого добровільного відселення, відповідно до рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 14.11.2022 у справі № 157/537/22.

Суд враховує, що позивач матиме право на встановлення початкової величини зниження пенсійного віку у 3 роки, за умови, що він станом на 01.01.1993 прожив або відпрацював у вказаній зоні не менше 3 років.

Разом з тим, відповідачі заперечують ту обставину, що станом на 01.01.1993 позивач прожив та відпрацював у зоні гарантованого добровільного відселення не менше трьох років, та з рішення ГУ ПФУ в Харківській області від 24.01.2023 № 57 вбачається, що зараховано наступні періоди роботи (проживання) позивача в зоні гарантованого добровільного відселення, а саме: 26.04.1986 27.04.1986 (02 дні), 16.06.1986 05.07.1986 (20 днів), 06.07.1986 31.08.1986 (01 місяць 26 днів), 19.01.1987 25.01.1987 (07 днів), 08.06.1987 28.06.1987 (21 день), 06.07.1987 31.08.1987 (01 місяць 26 днів), 24.11.1987 02.02.1988 (02 місяці 09 днів), 01.03.1988 18.05.1988 (02 місяці 18 днів), 29.06.1991 31.12.1992 (01 рік 06 місяців 03 дні), що в сукупності становить 02 роки 04 місяці 14 днів, тобто менше 3 років.

При цьому, у період з 01.09.1984 по 29.02.1988 позивач навчався у Ківерцівському медичному училищі, що підтверджується дипломом серії НОМЕР_1 (а. с. 13-14), та вказаний навчальний заклад розташований у м. Ківерці, тобто у населеному пункті, який відповідно до Постанови № 106 не віднесено до зони гарантованого добровільного відселення, а отже період навчання у вказаному закладі не підлягає зарахуванню до періоду проживання у зоні гарантованого добровільного відселення.

Відповідно до відомостей з довідки Ківерцівського фахового медичного коледжу Волинської обласної ради (правонаступника Ківерцівського медичного училища) від 10.03.2021 № 139, канікули ОСОБА_2 під час навчання тривали: з 06.07.1986 по 31.08.1986 (наказ № 82 від 07.07.1986), з 19.01.1987 по 25.01.1987 (навчальний план), з 06.07.1987 по 31.08.1987 (наказ № 116 від 07.07.1987), 26-27.04.1986 були вихідними (субота, неділя), тому студент не перебував на навчанні в училищі, а також проходив практику: навчально-виробничу по догляду за хворими і медичною технікою у Маневицькій центральний районній лікарні з 16.06.1986 по 05.07.1986 (наказ № 66 від 14.06.1986), навчально-виробничу в якості медичної сестри з 08.06.1987 по 28.06.1987 (наказ № 81 від 28.05.1987), переддипломну практику з 24.11.1987 по 02.02.1988 (наказ № 22 від 05.02.1988) (а. с. 15-16).

Отже, відповідачем ГУ ПФУ в Харківській області зараховані періоди перебування позивача в зоні гарантованого добровільного відселення у вільний від навчання час під час вихідних днів (26-27.04.1986), проходження практики (16.06.1986 05.07.1986, 08.06.1987 28.06.1987, 24.11.1987 02.02.1988) та канікул (06.07.1986 31.08.1986, 19.01.1987 25.01.1987, 06.07.1987 31.08.1987) згідно з архівною довідкою Ківерцівського фахового медичного коледжу Волинської обласної ради від 10.03.2021 № 139 (а. с. 15-16) та довідки від 17.01.2023 № 142, виданої Камінь-Каширською міською радою на підставі рішення суду від 14.11.2022 у справі № 157/537/22 (а. с. 17).

З матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_1 у період з 15.06.1988 по 22.06.1991 проходив службу в армії поза зоною гарантованого добровільного відселення, що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_2 (а. с. 18-19). Строк проходження військової служби підлягає зарахуванню до страхового стажу, проте не може бути зарахований до періоду проживання чи роботи у зоні гарантованого добровільного відселення.

Відтак, належних та допустимих доказів, що підтверджують постійне проживання або роботу позивача у зоні гарантованого добровільного відселення упродовж не менше 3 років станом на 01.01.1993 матеріали справи не містять, а тому підстави для застосування до позивача положень статті 55 Закону № 796-XII щодо призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відсутні.

При вирішенні спору суд також враховує, що відповідно до пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (зі змінами; далі Порядок № 22-1), після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Тобто, позивачу було відмовлено у призначенні пенсії рішенням від 24.01.2023 № 57, яке було прийняте ГУ ПФУ в Харківській області відповідно до пункту 4.2 Порядку № 22-1, за принципом екстериторіальності, та належним відповідачем за позовною вимогою про визнання протиправними дій є саме цей територіальний орган ПФУ.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що оскільки позивач станом на 01.01.1993 прожив в зоні гарантованого добровільного відселення менше трьох років, тому позивач не має права на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-XIІ, з огляду на що відповідач ГУ ПФУ в Харківській області рішенням від 24.01.2023 № 57 правомірно відмовив позивачу у призначенні пенсії, у зв`язку із чим у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій вказаного відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ необхідно відмовити.

Крім того, враховуючи, що рішенням ГУ ПФУ в Харківській області 24.01.2023 № 57 позивачу правомірно відмовлено у призначенні пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ, тому у задоволенні похідних позовних вимог про зобов`язання зарахувати період проживання в зоні гарантованого добровільного відселення, призначити і виплачувати пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ також належить відмовити.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку у спосіб подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М. Валюх