Справа № 620/2038/21
Суддя: Тихоненко О.М.
Дата ухвалення: 2023-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

10 липня 2023 року м. Чернігів Справа № 620/2038/21

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Тихоненко О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження звіт про виконання рішення суду у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до адміністративного суду з позовом до Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради, в якому просить:

- визнати неправомірними дії Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради щодо виплати ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 5 травня, яка передбачена ст. 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, у розмірі 1390,00 грн;

- стягнути з Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради на користь ОСОБА_1 недоплачену частину щорічної разової грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій за 2020 рік, відповідно до ст. 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, у розмірі 6800,00 грн.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 20.05.2021 у справі №620/2038/21 позов було задоволено частково, зокрема зобов`язано Департамент соціального захисту Чернігівської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену частину щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, як учаснику бойових дій, за 2020 рік, відповідно до ст. 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

Рішення суду від 20.05.2021 набрало законної сили 22.06.2021.

Зважаючи на те, що рішення суду відповідачем не виконано, позивачем подано до суду заяву про встановлення судового контролю та зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 20.03.2023 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.06.2023 ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 березня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, скасовано. Заяву ОСОБА_1 задоволено частково: встановлено судовий контроль за виконанням рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 20.05.2021 у справі № 620/2038/21; зобов`язано Департамент соціальної політики Чернігівської міської ради надати в двомісячний термін з дня проголошення даної постанови Чернігівському окружному адміністративному суду звіт про виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 20.05.2021 у справі № 620/2038/21 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії. У задоволенні решти заяви відмовлено.

23.06.2023 на адресу суду від відповідача надійшов Звіт про виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 20.05.2021 у справі №620/2038/21.

Позивач надіслала заперечення на звіт про виконання судового рішення, в яких просить відмовити відповідача у прийнятті звіту про виконання судового рішення у справі №620/2038/21 за позовом ОСОБА_1 ; у випадку не надання нового звіту в строки, визначені постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.06.2023 у справі №620/2038/21 (до 14 серпня 2023 року) вирішити питання щодо накладення на керівника відповідача штрафу за невиконання рішення суду у справі №620/2038/21. Вказує, що відповідач не вжив усіх можливих заходів щодо належного виконання зазначеного судового рішення. Також зазначає, що відсутність коштів не є поважною причиною невиконання рішення у даній справі.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд зазначає таке.

Статтею 124 Конституції України регламентовано, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень, являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Аналогічна норма закріплена у частині другій статті 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів та у статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Згідно зі ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

У частинах першій, другій, третій статті 382 КАС України закріплено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.

Аналізуючи матеріали справи, судом встановлено, що позивачу проведено нарахування спірної щорічної разової грошової допомоги в розмірі 6800,00 грн, однак не проведено її виплату, в зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що рішення суду залишається невиконаним.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, сам факт тривалого невиконання судових рішень, з травня 2021 року, є підставою вважати, що відповідач не вжив усіх можливих заходів щодо належного виконання судового рішення.

За таких обставин, враховуючи, те, що Конституцією України закріплено виконання усіма рішень судів, які набрали законної сили, і належний контроль за їх виконанням, суд вважає, що суб`єкт владних повноважень, як то передбачено положеннями КАС України, не надав суду відповідних та достатніх доказів на підтвердження своєї позиції щодо належного виконання ним судового рішення у цій справі.

З огляду на положення ст. 2 КАС України, суд має відновити порушені права осіб, які звернулися до суду з приводу їх порушення суб`єктом владних повноважень.

Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Суд зазначає, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує особі право на справедливий суд.

У свою чергу, Європейський суд з прав людини у рішенні від 19.03.1997 у справі Горнсбі проти Греції наголосив, що це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень.

Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок і саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції (рішення у справі Юрій Миколайович Іванов проти України від 15.10.2009 (заява №40450/04), пункти 51, 54).

Більш того, у пункті 46 рішення від 15.10.2009 у справі Юрій Миколайович Іванов проти України ЄСПЛ також зазначив, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання (також рішення ЄСПЛ у справі Метаксас проти Греції (Metaxas v. Greece), № 8415/02, п. 19, від 27.05.2004; у справі Лізанець проти України (Lizanets v. Ukraine), № 6725/03, п. 43, від 31.05.2007).

Відповідний державний орган повинен вжити всіх необхідних заходів для виконання судового рішення або передати його іншому компетентному органу для виконання (рішення ЄСПЛ у справі Бурдов проти Росії (Burdov v. Russia), № 59498/00, п. 68).

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини висновки ЄСПЛ є джерелом права.

Враховуючи наведене, та зважаючи на те, що Департамент соціальної політики Чернігівської міської ради, всупереч вимог статті 129-1 Конституції України, статей 14, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, не виконало рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 20.05.2021 у справі №620/2038/21, яке набрало законної сили, суд дійшов висновку про наявність підстав для встановлення нового строку для надання звіту про виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 20.05.2021 у справі №620/2038/21.

Керуючись статтями 14, 241, 248, 370, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати звіт Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради про виконання судового рішення таким, що не підтверджує повне виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 20.05.2021 у справі №620/2038/21.

Встановити Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради новий строк для подання звіту про виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 20.05.2021 у справі №620/2038/21 - до 14.08.2023.

Попередити Департамент соціальної політики Чернігівської міської ради про можливість застосування заходів, передбачених частиною другою статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та може бути оскаржена в порядку, встановленому ст. 294-297 КАС України.

Суддя О.М. Тихоненко