Справа № 520/11876/23
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2023-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2023 року № 520/11876/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Заічко О.В., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області до Основ`янсько - Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання дій протиправними, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Основ`янсько - Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому просить суд:

визнати незаконними дії головного державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Золотавіна В.Ю. щодо відмови у виконанні рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.02.2022 по справі №520/28464/21 про застосування заходів реагування до Українського державного університету залізничного транспорту, за адресою: м. Харків, пров. Деповський, 2-А та скасувати прийняте відповідне повідомлення від 03.05.2023 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що викладені питання в наданому позивачу повідомленні про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 03.05.2023, не містять в собі підстав для повернення виконавчого документу стягувачу, оскільки ГУ ДСНС України у Харківській області правомірно звернулося до органів ДВС щодо виконання вказаного рішення суду, а також воно (повідомлення) було видане не обґрунтовано, з порушенням вимог законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 15.06.2023 відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом та призначено засідання на 29.06.2023.

Через канцелярію суду 29.06.2023 представником позивача подано заяву, в якій просив суд слухати справу у порядку письмового провадження.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Правом надання відзиву на позов не скористався.

Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін у письмовому провадженні, оскільки немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно до вимог статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Як передбачено приписами ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позовних вимог, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав та мотивів.

Судом встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду 21.02.2022 було задоволено позов ГУ ДСНС України у Харківській області та застосовані заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до будівлі Українського державного університету залізничного транспорту, за адресою: м. Харків, пров. Деповський, 2-А, по справі № 520/28464/21.

У рішенні Харківського окружного адміністративного суду 21.02.2022 за справою 520/28464/21, зазначено: «Зупинити експлуатацію Українським державним університетом залізничного транспорту (ідентифікаційний код 01116472) будівлі за адресою: м. Харків, пров. Деповський, 2-А, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної безпеки та пожежної безпеки, установлених згідно з актом Відділу запобігання надзвичайним ситуаціям по Основ`янському району Харківської міської територіальної громади Харківського районного управління Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області від 19.10.2021 № 98».

ГУ ДСНС України у Харківській області (позивач, стягував), з метою забезпечення виконання рішення суду першої інстанції 26.04.2023 відповідний виконавчий лист було надано (пред`явлено) до Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, разом із супровідним листом (заявою).

Розглянувши матеріали, які надійшли від позивача, головним державним виконавцем Основ`янсько-Слобідського відділу ДВС Золотавіним В.Ю. 03.05.2023 було винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, оскільки на її думку, було встановлено, що виконавчий лист не передбачає застосування заходів примусового виконання рішення суду у відповідності до вимог пункту 7 частини 4 статті 4 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон №1404). Основною підставою повернення виконавчого документу стягувачу стало те, що «за виконавчим документом боржника не зобов`язано вчинити певні дій або утриматися від їх вчинення, а відповідно до закону, відсутній порядок виконання вище зазначеного виконавчого документу».

Не погоджуючись з такими діями Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Початок примусового виконання рішення регламентований статтею 26 Закону України "Про виконавче провадження".

Так, згідно з п. 1 ч. 1 зазначеної статті виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Положеннями ст. 10 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно з ч. 6 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 67 Кодексу цивільного захисту України зазначено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить: здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб`єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у статті 65 цього Кодексу.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 67 Кодексу цивільного захисту України зазначено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить: звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України зазначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так постановою Верховного Суду від 31.07.2019 по справі №806/2453/17, передбачено, що:

« 46. До заходів примусового виконання рішення стаття 10 Закону №1404-VIII відносить: (1) звернення стягнення на майно; (2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; (3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборону боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем.

47. Наведений перелік не є вичерпним. У залежності від змісту зобов`язання до боржника можуть застосовуватися й інші заходи примусового виконання рішення, що забезпечують досягнення мети виконавчого провадження.

49. Суд зазначає, що часткове зупинення виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання є превентивним заходом, який спрямований на запобігання виникнення надзвичайних ситуацій та пов`язаних з ними ризиків завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

52. Таким чином, рішення суду про вжиття заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг установлює заборону боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, що в розумінні статті 10 Закону №1404-VIII є одним із заходів примусу.

Суд враховуючи правову позицію Верховного Суду, яка викладена у постанові від 31.07.2019 по справі № 806/2453/17 та беручи до уваги зміст ч. 5 ст. 242 КАС України , зазначає, що окреслена правова позиція підлягає застосуванню в рамках розгляду даної адміністративної справи

Враховуючи вищенаведене, спірне повідомлення про повернення виконавчого документа стягувану без прийняття до виконання є таким, що не ґрунтується на нормах закону, а тому воно підлягає скасуванню, а дії по його винесенню є незаконними.

Приписами ч. 1 ст. 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності його дій щодо винесення спірного повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. 241, ч. 3 ст. 243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області (вул. Шевченка, 8, м. Харків, 61013, ) до Основ`янсько - Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (майдан Захисників України, 7/8, 7 поверх, м. Харків, 61001, ) про визнання дій протиправними - задовольнити.

Визнати незаконними дії головного державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Золотавіна В.Ю. щодо відмови у виконанні рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.02.2022 по справі № 520/28464/21 про застосування заходів реагування до Українського державного університету залізничного транспорту, за адресою: м. Харків, пров. Деповський, 2-А та скасувати прийняте відповідне повідомлення від 03.05.2023 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено 30 червня 2023 року.

Суддя Заічко О.В.