Справа № 380/10188/23
Суддя: Чаплик Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2023-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Чаплик І.Д. розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в

ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: 79016, Львівська область, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ), в якому просить:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 8 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці» з моменту звернення за перерахунком пенсії, а саме з 16.02.2023;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перерахувати пенсію ОСОБА_1 відповідно до ст. 8 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці» з моменту звернення за перерахунком пенсії, а саме з 16.02.2023.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що працював у ВАТ «Суха Балка» на посадах з повним робочим днем під землею, що належать до робіт з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1, які дають право на пільгову пенсію за віком. Позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій просив перерахувати та виплатити йому пенсію відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Однак відповідач відмовив у обчисленні пенсії відповідно до вказаної статті, мотивуючи це тим, що у позивача відсутній необхідний стаж. Для відновлення свого порушеного права позивач звернувся до суду із позовом.

Ухвалою від 15.05.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали, подати відзив на позовну заяву та всі письмові докази, що підтверджують заперечення проти позову.

Копію позовної заяви з додатками відповідачу було надіслано в його електронний кабінет 10.05.2023 о 16:07, а копію ухвали від 15.05.2023 було надіслано 15.05.2023 о 14:34, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.

Відповідач 02.06.2023 надав до суду копії документів, які були взяті до уваги при вчиненні дій, з приводу яких було заявлено позов, просив долучити їх до матеріалів справи.

Проте станом на день розгляду справи відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін в порядку частини сьомої статті 262 КАС України від учасників справи не надходило. Суд на підставі частини шостої статті 162 КАС України вирішує справу за наявними в справі матеріалами.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 відповідно до трудової книжки та довідки ВАТ «СУХА БАЛКА» №163/2109 від 06.05.2006 має наступний трудовий стаж:

з 27.11.1974 по 14.01.1975 помічник підземного кріпильника;

з 13.03.1978 до 06.06.1978 підземний гірник шахти «Южна»;

з 06.06.1978 до 17.07.1978 підземний машиніст скреперної лебідки шахти «Южна».

Вищевказані періоди з повним робочим днем у підземних умовах на видобутку корисних копалин з вмістом двоокису кремнію 10% і більше.

Відповідно до трудової книжки та довідки Стебницького державного гірничо-хімічного підприємства «ПОЛІМІНЕРАЛ» №914/к від 29.06.2006 має наступний трудовий стаж:

з 5.08.1977 до 10.11.1977 учень акумуляторника на підземному руднику №1;

з 10.11.1977 до 15.02.1978 та з 08.08.1978 до 22.01.1982 акумуляторник другого розряду підземної тарифної ставки;

з 22.01.1982 до 04.03.1983 машиніст електровоза третього розряду з підземною тарифною ставкою;

з 04.03.1983 до 01.06.1994 гірничий диспетчер.

Окрім того, позивач проходив строкову військову службу в армії СРСР з 15.04.1975 до 21.06.1977. Вказаний період було зараховано до пільгового стажу за Списком 1, що підтверджується розрахунком стажу, наявного у матеріалах справи.

На сьогодні позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивач звернувся до відповідача із заявою від 16.02.2023 про перерахунок пенсії відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Листом №5338-4659/Ш-52/2-1300/21 відповідач повідомив позивача, що у нього відсутній необхідний стаж 15 років під землею повний робочий день, оскільки його стаж роботи гірничим диспетчером 11 років 02 місяці 27 днів, що передбачено пунктом «г» (працівники, зайняті на підземних роботах 50 і більше відсотків робочого часу на рік) підрозділу 1 пункту 1 «Гірничі роботи» Списку №1 Постанови КМУ №162 від 11.03.1994, не належить до роботи з постійною зайнятістю повний робочий день під землею.

Не погодившись із такими діями відповідача, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України за громадянами закріплено право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Закон України від 09.07.2003 № 1058 - IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (надалі - Закон №1058-IV) є спеціальним нормативно-правовим актом у сфері пенсійного забезпечення.

Відповідно до абзаців 1 та 2 пункту 2 розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до абзацу 1 п.1 ч. 1 ст.45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: 1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Таким чином, правовою підставою для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування є набуття нею відповідного стажу при виконанні робіт, передбачених Списком № 1.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (далі - Закон №345-VI), цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Згідно з статтею 8 Закону №345-VI мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Відповідно до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162, спірні періоди її роботи, що дає право на пільгову пенсію, передбачено пунктом «г» підрозділу 1 Розділу І.

Відповідно до позицій підпунктів пункту «г» цього Списку №162 право на пільгову пенсію мають: гірники на геологічних роботах, гірники геолого-маркшейдерської служби, гірничі зйомники, індикаторники, колектори, пікетажисти, робітники геолого-маркшейдерської служби, робітники маркшейдерського бюро, робітники маркшейдерського і геологічного бюро, зйомники-заміряльники (1010100г-11710) та гірники на маркшейдерських роботах, гірники геолого-маркшейдерської служби, гірники маркшейдерських служб, робітники маркшейдерської служби, робітники геолого-маркшейдерської служби, маркшейдерські робітники, колектори, пікетажисти, робітники маркшейдерської зйомки, зйомники-заміряльники, зйомники-заміряльники маркшейдерського бюро, гірничі зйомники, заміряльники на маркшейдерських і геологічних роботах (що стосується геологічних та маркшейдерських робіт), індикаторники, робітники маркшейдерського і геологічного бюро, робітники маркшейдерського бюро (1010100г-11711).

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що статтю 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» слід розглядати у нерозривному зв`язку зі Списком №1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота у яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах (постанова від 20.11.2018 у справі №345/4616/16; від 06.02.2019 у справі №345/4570/16-а; від 05.12.2019 у справі №345/4462/16-а; від 11.07.2019 у справі №345/3954/16-а; від 29.12.2021 у справі №345/2562/17).

Як вже встановлено судом із довідок про трудовий стаж, у періоди з 27.11.1974 до 14.01.1975; з 05.08.1977 до 15.02.1978; з 13.03.1978 до 06.06.1978; з 06.06.1978 до 17.07.1978; з 08.08.1978 до 22.01.1982; з 22.01.1982 до 04.03.1983 та з 04.03.1983 до 01.06.1994 позивач виконував роботи, пов`язані з повним робочим днем під землею. Як випливає із розрахунку стажу, загальний пільговий стаж позивача за Списком 1 становить 19 років 05 днів.

Спірним питанням у даній адміністративній справі є зарахування до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до ст. 8 Закону №345-VI періоду роботи позивача на посаді гірничого диспетчера. Стаж роботи за вказаною посадою становить 11 років 02 місяці 27 днів. Вказана посада належить до підпункту «г» (працівники, зайняті на підземних роботах 50 і більше відсотків робочого часу на рік) підрозділу 1 пункту 1 «Гірничі роботи» Списку №1 Постанови КМУ №162 від 11.03.1994.

Суд приходить до висновку, що довідка ВАТ «Суха Балка» №163/2109 від 06.05.2006 та довідка Стебницького державного гірничо-хімічного підприємства «ПОЛІМІНЕРАЛ» №914/к від 29.06.2006 доводять факт роботи позивача повний робочий день на передбаченій Списком №1 посаді, пов`язаній з видобуванням корисних копалин, що в силу приписів статей 1, 8 Закону «Про підвищення престижності шахтарської праці» відносить його до осіб, які мають право на пенсію за цим законом. Суд звертає увагу, що посада позивача передбачена підрозділом «г», право на пільгову пенсію за яким мають робітники навіть за умови роботи неповний робочий час (50 відсотків і більше).

При цьому, саме по собі віднесення посади позивача за тим чи іншим кодом професій не є показником тривалості його робочого часу.

Одночасно, ці ж довідки містять відмітку про роботу позивача в обліковому періоді на підземних роботах повний робочий день. Саме ці дані відображають необхідну для перерахунку пенсії за Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці» інформацію, яку належить взяти до відома.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 29 грудня 2021 року у справі № 345/2562/17.

Оскільки час роботи позивача на посаді гірського диспетчера підлягає включенню до пільгового стажу за Списком №1, загального пільгового стажу достатньо для обчислення пенсії позивачу відповідно до статті 8 Закону №345-VI.

Таким чином, відмова відповідача у здійсненні перерахунку пенсії за Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці» є протиправною, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Обираючи спосіб захисту порушеного права позивача у спірних відносинах суд виходить з того, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, а практичне застосування ефективного механізму захисту для адміністративного суду є обов`язковим, оскільки протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

При цьому, ефективний засіб правового захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату, а ухвалення рішень, які безпосередньо не призводять до змін в обсязі прав, та забезпечення їх примусової реалізації не відповідає змісту цього поняття.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» ЄСПЛ зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Суд вказав, що поняття ефективний засіб передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Разом з цим, у рішенні ЄСПЛ «Салах Шейх проти Нідерландів» визначено, що ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) ЄСПЛ вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про: визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3); визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4). Перелік способів захисту порушених прав, викладений у цій статті не є вичерпним. Суд може застосувати інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Таким чином, обираючи спосіб відновлення порушеного права позивача, суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Зважаючи на обставини справи, враховуючи, що настання для позивача негативних наслідків не пов`язано із діями, вчиненими відповідачем, а пов`язано саме з бездіяльністю відповідача та відсутність будь-яких ефективних засобів правового захисту порушеного права позивача, окрім судового, суд дійшов висновку, що для ефективного захисту у цій справі суду необхідно визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України щодо відмови в здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 8 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці» та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перерахувати пенсію ОСОБА_1 відповідно до ст. 8 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці» з моменту звернення за перерахунком пенсії, а саме з 16.02.2023

Згідно з вимогами ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частини першої ст. 245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову повністю.

На підставі ст. 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1073,60 грн. підлягає стягненню на користь позивача з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області за рахунок його бюджетних асигнувань

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 242-246, 250, 257-262, пп. 15.5 п.15 розділу Перехідні положення КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови в здійсненні перерахунку ОСОБА_1 пенсії відповідно до статті 8 Закону України від 02.09.2008 № 345- VI «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: 79016, Львівська область, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ) провести з 16.02.2023 перерахунок пенсії ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) відповідно до статті 8 Закону України від 02.09.2008 № 345- VI «Про підвищення престижності шахтарської праці» та здійснити її виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: 79016, Львівська область, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ) судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1073 (тисяча сімдесят три) грн 60 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із врахуванням п.п.15.5 п.15 розділу VII Перехідні положення КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Чаплик І.Д.