Справа № 201/6059/23
Суддя: Покопцева Д. О.
Дата ухвалення: 2023-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 201/6059/23
Провадження № 2-а/201/93/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Покопцевої Д.О.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

З позову вбачається, що позивач оскаржує постанову, складену поліцейським УПП в Тернопільській області 1 батальону 4 роти Куликом Н.О., серії ЕАС № 7028512 від 21.05.2023р., якою притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, за порушення п. 12.9б ПДР України.

Позивач не погоджується з постановою, вважає її протиправною, а притягнення його до адміністративної відповідальності незаконним.

Пояснює, що прилад TruCam LTI20/20 ТС 008352 під час вимірювання швидкості автомобіля під його керуванням не був закріплений/ змонтований/ розміщений згідно з вимогами ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» та не працював у автоматичному режимі. Натомість, інспектор поліції здійснював вимірювання швидкості, тримаючи прилад у руках.

До того ж, оскаржувана постанова не містить жодної інформації стосовно доказів, якими б підтверджувалось використання (закріплення/монтування/розміщення) приладу TruCam LTI20/20 ТС 008352 згідно з вимогами ст. 40 вказаного Закону, а також перебування автомобіля під його керуванням під час проведення вимірювання швидкості в межах дії дорожнього знаку 5.70 «Фото, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху».

Зазначає, що йому було продемонстровано прилад TruCam LTI20/20 ТС 008352 одним із співробітників поліції, після чого той, забравши прилад, пішов до патрульної машини, а інший продовжив складати постанову, тобто дотримання співробітниками поліції вимоги щодо визначеної законодавством процедури розгляду адміністративного правопорушення та адміністративної справи не забезпечено. На його запит співробітники поліції показали йому дисплей прибору, який був темним, і зображення ідентифікувати було неможливо. Йому не надали окремий аркуш (бланк, пояснення) для того, щоб він виклав свої заперечення.

Враховуючи викладене, просить задовольнити позов.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29.05.2023р. відкрито спрощене позовне провадження у справі. В ухвалі учасникам справи було визначено строк на подання відзиву, відповіді на відзив, заперечення на відповідь на відзив, на клопотання позивача витребувано докази.

Від відповідача отримано відзив надійшов відзив, у якому представник просить відмовити у задоволенні позову, вважаючи вимоги позивача безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо принципу роботи лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 пояснює, що він здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

З відстані у 350-450 м поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Прилад починає вимірювання швидкості і включає запис відео, при цьому чути характерний звук низького тону.

Після стабільного утримання позначки на цільовому транспортному засобі прилад здійснює вимірювання швидкості. Про фіксацію перевищення швидкості руху свідчить характерний звук високого тону і в самому оптичному прицілі та на екрані монітору приладу фіксується числовий показник швидкості.

При фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад здійснює фотографування транспортного засобу порушника, про що свідчить повторний звук високого тону. Після цього поліцейський відпускає спусковий гачок та вживає заходи до зупинки порушника.

Тому, достовірність інформації про порушення правил дорожнього руху може бути перевірена в будь-який момент після її фіксації приладом TruCam, у тому числі під час її пред`явлення в якості речового доказу в адміністративному судовому процесі.

Як вбачається із сертифікату перевірки типу вимірювача швидкості транспортних засобів LTI 20/20 TruCam II, прилад відповідає типу засобів вимірювальної техніки застосовним вимогам Технічного регламенту. Даний сертифікат діючий до 26.12.2028 року.

Максимально допустима похибка приладу становить +2км/год.

Тобто, покази приладу TruCam LTI 20/20 оцінюються інспектором як доказ в розумінні ст. 251 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Позивач не заперечує факту керування ним транспортним засобом 21.05.2023р. об 11.56год на автомобільній дорозі М30, 158км.

Вважає, оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства, тому немає підстав для її скасування, оскільки доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем в межах розгляду даної справи надано не було.

Позивач подав відповідь на відзив, де зазначив, що відзив подано неповноважною особою, послався на неузгодженість інформації, недостатність доказів ймовірного порушення, на те, що його автомобіль рухався в одному потоці з іншими транспортними засобами, а також на невідповідність оскаржуваної постанови нормам КУпАП.

Заперечень на відповідь на відзив у встановлений судом строк не надійшло.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 КАС України у справах, визначених статтями 263-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі не викликались.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

21.05.2023р. поліцейським УПП в Тернопільській області 1 батальону 4 роти Куликом Н.О. було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС № 7028512, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 грн., за порушення п. 12.9б ПДР України.

Згідно з п.п. 3, 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень та припиняє їх; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР України його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Зі змісту постанови вбачається, що водій в населеному пункті рухався зі швидкістю 75 км/год, перевищивши встановлене обмеження швидкості руху на 25 км.

Так, згідно п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Пунктом п. 1.9 встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

З аналізу положення ст. 247 КУпАП випливає, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Позивач заперечує свою вину щодо порушення правил дорожнього руху, а оскаржувану постанову вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 3 ст. 79 КАС України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Стороною відповідача до поданого відзиву подано суду витребувані докази, зокрема, диск DVD-R, на якому міститься відеозапис складання оскаржуваної постанови з нагрудної камери поліцейського.

На цьому записі зафіксований автомобіль позивача, сам позивач, поліцейські, патрульні машини тощо.

На початку відео поліцейські роз`яснюють позивачу, за яке правопорушення відносно нього складається постанова, зокрема, вказують місце порушення с. Смиківці, швидкість, із якою рухався його автомобіль. Жодних заперечень стосовно місця знаходження його автомобіля (в населеному пункті, поза населеним пунктом) позивач не вказує.

Він зазначає, що йому не зрозуміло, на підставі чого встановлена швидкість руху його автомобіля (таймкод 01:15).

Поліцейський демонструє йому запис на екрані вимірювача швидкості (таймкод 01:50). Позивач, подивившись на екран, відповідає, що зрозуміло, і викладає свої міркування стосовно того, що швидкість повинна бути зафіксована стаціонарним, закріпленим приладом.

Поліцейський пояснює, що прилад TruCam LTI20/20 є належним вимірювальним засобом. Вручає позивачу під підпис копію постанови. Позивач каже, що бажає подати заперечення. Йому роз`яснюється право на оскарження постанови. Він пише на одному примірнику постанови (суду надана копія цього примірнику) «заперечую, прибор був у руках, далі нерозбірливо)

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху, транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому, враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

Виробник приладу TruCam (LTI, США) застосував алгоритм шифрування AES з метою посилення достовірності доказової бази дорожньої поліції в суді в разі оскарження факту порушення.

Правильність реалізації у приладі зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

До відзиву додано експертні висновки від 24.12.2020 року № 04/05/02/-3560 та № 04/05/02-3561, сертифікат перевірки типу, сертифікат відповідності, які підтверджують можливість використання лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів LTI 20/20 TruCam II як належного (а.с.39-54).

Надані документи в своїй сукупності підтверджують правомірність використання приладу TruCam LTI 20/20 ТС 008352, а також достовірність результатів, отриманих з його допомогою.

Посилання позивача, що використання приладу TruCam в ручному режимі суперечить вимогам законодавства, є безпідставним, оскільки лазерний вимірювач відноситься саме до ручних вимірювачів, конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювань, а, відтак, відсутні порушення вимог законодавства з боку інспектора щодо застосування приладу.

Окрім зазначеного, суд звертає увагу на надану відповідачем до матеріалів справи роздруківку файлу (а.с.33) з пристрою TruCAM LTI 20/20 ТС008352, на якому зокрема, вказана відмітка у вигляді хрестика «+», позначає, який саме, конкретний об`єкт відмірюється та з якого вбачається чітка фіксація в потоці автомашин саме Ford Edge, державний номерний знак НОМЕР_1 , з відображенням швидкості, та зазначенням широти і довготи місця, де проводилося вимірювання.

Згідно поданої представником відповідача роздруківки, за широтою і довготою, зазначеною пристроєм TruCAM LTI 20/20 ТС008352, розташовано с. Смиківці Тернопільської області (а.с.34).

Зазначений пристрій відповідає всім вимогам законодавства, пройшов відповідну повірку та його покази являються належними, допустимими, достовірними доказами.

Кодекс адміністративного судочинства України передбачає не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч. 2 ст. 77), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 77).

Разом з тим, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження обставин, які викладені ним у позовній заяві, а також доказів на спростування факту вчинення саме ним інкримінованого адміністративного правопорушення.

У постанові вказано дані позивача, вірність яких не оспорюються, зокрема і відомості про посвідчення водія, на спростування яких жодних заперечень та доказів не надано.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини в справі «O'Halloran and Francis v. the United Kingdom», будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Отже, водій при керуванні автомобілем зобов`язаний, в першу чергу, дотримуватись вимог ПДР України.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, суд вважає, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення доведена та у інспектора були наявні правомірні підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову та залишення рішення суб`єкта владних повноважень без змін.

Керуючись ст.ст. 122, 245, 246, 251, 256, 268, 276, 287-289, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 9, 21, 72-78, 90, 139, 205, 241-246, 250, 251, 269, 286 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Д.О. Покопцева