Справа № 360/590/22
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2023-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2023 року справа №360/590/22

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 12 січня 2023 року у справі № 360/590/22 (головуючий І інстанції Борзаниця С.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі - ГУПФУ в Луганській області, відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі - ГУПФУ в Полтавській області, відповідач 2), в якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком з 02.11.2020 року, у зв`язку з недоведеністю цим органом відсутності права на подвійний розмір стажу за період роботи на острові Шпіцберген з 20.06.1991 року по 30.09.1991 року, з 01.10.1991 року по 28.04.1992 року, з 29.04.1992 року по 04.09.1993 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області призначити пенсію за віком з 02.11.2020 року згідно абзацу 3 частини 1 статті 26 та частини 4 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням подвійного розміру стажу за період роботи на острові Шпіцберген з 20.06.1991 року по 30.09.1991 року, з 01.10.1991 року по 28.04.1992 року, з 29.04.1992 року по 04.09.1993 року, згідно заяви від 02.11.2020 року;

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 78 від 09.12.2021 року про відмову у призначенні пенсії за віком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області скасувати як протиправне рішення № 78 від 09.12.2021 року про відмову у призначенні пенсії за віком.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 12.01.2023 року позов задоволено частково:

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо визначення засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, як структурного підрозділу, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу позивача за заявою від 08.12.2021 року про призначення пенсії за віком;

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 09.12.2021 року № 78 про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області зарахувати до страхового стажу позивача період роботи в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі з 20.06.1991 року по 04.09.1993 року у пільговому обчисленні один рік роботи за один рік шість місяців та здійснити призначення пенсії відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дня звернення за призначенням пенсії - 08.12.2021 року;

- у задоволенні решти позовних вимог - відмовлено;

- стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 992,40 грн.;

- стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 992,40 грн.

Відповідач 1 не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, просив скасувати рішення суду, прийняти нове про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення норм матеріального, процесуального права.

В обґрунтування доводів посилався на те, що Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області по заяві позивача про призначення пенсії рішення не приймало, заяву не розглядало, за принципом екстериторіальності визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області розглядати заяву позивача про призначення пенсії, тому відсутні правові підстави для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області призначити пенсію. Щодо зобов`язання зарахyвання до страхового та пiльгового стажу перiодiв трудової діяльності позивача та призначення пенсії, вважає втручанням в дискреційні повноваження пенсійного органу.

Ухвалою апеляційного суду від 22.06.2023 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 12 січня 2023 року - повернуто заявнику.

Апеляційним судом витребувано у Луганського окружного адміністративного суду справу № 360/590/22, який листом повідомив, що всі документи у цій справі, що надійшли в паперовому вигляді або через офіційну електронну пошту суду скановано та експортовано в КП «Діловодство спеціалізованого суду».

За ч.ч. 1, 4 ст. 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

За пп. 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі (пп. 15.1); розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі (пп. 15.3).

Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).

Процесуальні та інші документи і докази в паперовій формі зберігаються в додатку до справи в суді першої інстанції та у разі необхідності можуть бути оглянуті учасниками справи чи судом першої інстанції або витребувані судом апеляційної чи касаційної інстанції після надходження до них відповідної апеляційної чи касаційної скарги (ч. 10 ст. 18 КАС України).

За пп. 5.2 п.5 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, електронна копія паперового документа - документ в електронній формі, що містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа. Відповідність оригіналу та правовий статус електронної копії паперового документа засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію.

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Позивач 02.11.2020 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області з заявою про перерахунок пенсії за віком, до якої було додано копії паспорту та трудової книжки.

Листом від 09.11.2020 року № 1240-31-8/5248 Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області, у відповідь на заяву від 02.11.2020 року, направило довідку про наявний страховий стаж позивача.

Відповідно до наданої довідки наявний страховий стаж позивача складає 26 років 02 місяці 02 дні, дата з якої матиме право на пенсійну виплату - 19.09.2023.

15.06.2021 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області з заявою, в якій просив надати: роз`яснення щодо незарахування до пільгового стажу періоду роботи та навчання, копію поданої для нарахування пенсії заяви, а також нарахувати та виплатити пенсію за віком з дати подачі заяви.

Листом від 14.07.2021 року № 2617-2578/Т-02/8-1200/21 Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області повідомило, що кожний відпрацьований на архіпелазі Шпіцберген рік зараховується за два роки роботи на підставі трудового договору, який укладався на два роки роботи, оскільки до заяви від 02.11.2020 не було надано такого трудового договору, періоди роботи з 20.06.1991 по 30.09.1991, з 01.10.1991 по 28.04.1992 та з 29.04.1992 по 04.09.1993 до загального стажу зараховані в однократному розмірі. За умови надання письмового трудового договору за період роботи в ПО «Артиквугілля», вищезазначені періоди будуть зараховані до загального стажу в двократному розмірі.

08.12.2021 року позивач звернувся до ПФУ з заявою про призначення пенсії за віком, до якої було додано копії: паспорту, довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, військового квитка, диплому про навчання, довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, довідки про прийняття на роботу (навчання) (трудовий договір), довідки про прийняття на роботу (навчання) (1991-1994), заяви про спосіб виплати пенсії, пам`ятки пенсіонера, трудової книжки.

За принципом екстериторіальності визначено ГУПФУ в Полтавській області уповноваженим структурним підрозділом ПФУ щодо розгляду заяви позивача від 08.12.2021 року про призначення пенсії.

Рішенням ГУПФУ в Полтавській області від 09.12.2021 року № 78 відмовлено у призначені пенсії позивачу. Згідно частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 01 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років. Згідно наданих документів та даних з системи персоніфікованого обліку встановлено, що страховий стаж ОСОБА_1 становить 26 років 02 місяці 03 дні, що є недостатнім для призначення пенсії за віком

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 15.12.2021 року №1200-0214-8/58107 позивача повідомлено про результати розгляду заяви та надано копію рішення від 09.12.2021 року № 78.

За матеріалами справи періоди роботи у ВО «Артиквугілля» архіпелазі Шпіцберген з 20.06.1991 року по 30.09.1991 року, з 01.10.1991 року по 28.04.1992 року та з 29.04.1992 року по 04.09.1993 року зараховані до загального стажу позивача в однократному розмірі.

Трудова книжка позивача серії НОМЕР_1 , заповнення якої розпочато 15.09.1977, містить такі записи щодо періодів роботи позивача:

- відкомандировано в розпорядження ВО «Артиквугілля» для робіт на архіпелазі Шпіцберген (Норвегія) (запис № 18);

- 20.06.1991 року електромеханік 1 категорії (запис № 19, наказ № 53к від 30.06.1991 року);

- 01.10.1991 року електромеханік (запис № 20, наказ № 277 від 10.10.1991 року);

- 29.04.1992 року інженер ІІ категорії (запис № 21, наказ № 29к від 19.05.1992 року);

- 07.02.1994 року звільнено за п.1 ст. 33 КЗпП РФ (скорочення чисельності) (запис № 22, наказ 15к від 04.02.1994 року).

Зазначені записи завірені печаткою підприємства та підписами відповідальних осіб.

За архівною довідкою федеральної казенної установи «російський державний архів економіки» № 6188-с 18.06.1991 року з позивачем (18.09.1960 року народження) укладено контракт для робіт на руднику «Баренцбург» ДТ «Арктиквугілля» та з 20.06.1991 року зараховано електромеханіком 1 категорії, з 29.04.1992 року переведено інженером 2 категорії, з 04.09.1993 року звільнено, з 13.09.1993 року надано відпустку в кількості 144 робочих днів за роботу на руднику «Баренцбург» з наступним звільненням з 08.02.1994 року.

Що також підтверджується довідкою ДТ «Арктиквугілля» арх. Шпіцберген (Норвегія) від 06.09.1993 року, архівною довідкою федеральної казенної установи «російський державний архів економіки» № 6426-с про заробітну плату за період роботи з червня 1991 року по вересень 1993 року на руднику «Баренцбург» ДТ «Арктиквугілля», особистою карткою № 1396 , трудовим договором укладеним між Арктичним виробничим об`єднанням по видобудку вугілля Міністерства вугільної промисловості СРСР, іменоване дальше «Арктиквугілля» та ОСОБА_1 .

Отже, позивач виконував роботи на посадах електромеханіка та інженера на руднику «Баренцбург» ДТ «Арктиквугілля» архіпелаг Шпіцберген з 20.06.1991 року по 04.09.1993 року.

Спірні правовідносини врегульовано Законами України від 05.11.1991 року № 1788 «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788), від 09.07.2003 року № 1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV).

За ч.ч. 1, 2, 4 статті 24 Закону № 1058-ІV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

За п. 5 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

За п. 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 року № 13-1; далі - Порядок №22-1), визначено вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії. Відповідно до підпункту 2 цього пункту до заяви про призначення пенсії за віком подаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу).

За абз. 2 підпункту 2 пункту 2.1 Порядку № 22-1 за період роботи до 1 січня 1991 року на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього СРСР, а також на острові Шпіцберген надаються договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Згідно статті 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Перелік районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на яких розповсюджується дія Указів Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 і від 26.09.1967 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», визначений постановою Ради Міністрів СРСР від 10.11.1967 №1029 (в редакції постанови Ради Міністрів СРСР від 03.01.1983 №12).

За пп. «д» статті 5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 року робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк п`ять років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надавати додаткові пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах.

Указом Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967 року № 1908-VII «Про розширення пільг на осіб, що працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» (який застосовувався на момент виникнення спірних правовідносин) було скорочено до трьох років тривалість трудового договору, який надає право на отримання пільг, передбачених статтею 5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960.

Згідно п. 3 постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960 року №148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» (далі - Постанова №148) передбачено, що працівникам, які користуються на цей час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, до 1 березня 1960 року зараховувати за два роки роботи при розрахунку стажу для отримання пенсії за віком, по інвалідності і за вислугу років, а після 1 березня 1960 року - за один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності.

За п.п. 1, 2 розділу І Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють в районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої постановою Державного комітету Ради Міністрів Союзу РСР з питань праці і заробітної плати і Президії Всесоюзної центральної ради профспілок від 16.12.1967 №530/П-28 (далі - Інструкція №530/П-28), пільги, встановлені Указами Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» і від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», надаються всім робітникам і службовцям (в тому числі місцевим жителям і іншим особам, прийнятим на роботу на місці) державних, кооперативних і громадських підприємств, установ, організацій, що знаходяться в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Пільги, передбачені статтями 1, 2, 3, 4 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року, з урахуванням змін та доповнень, внесених Указом від 26 вересня 1967 року, надаються незалежно від наявності письмового строкового трудового договору. Пільги, передбачені статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року і статтею 3 від 26 вересня, надаються додатково робітникам, які прибули на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни (включаючи осіб, які прибули за власним бажанням), при умові укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк три роки, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Згідно п. 7 Інструкції № 530/П-28 трудові договори на певний строк (три або два роки) укладаються у письмовій формі міністерствами, відомствами, центральними установами, а також підприємствами, установами та організаціями, які розташовані в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, з працівниками, які прибули на роботу в ці місцевості з інших районів держави.

Таким чином, достатньою та необхідною правовою підставою для обчислення стажу роботи особи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях із застосуванням пільгового коефіцієнту (один рік за один рік і шість місяців) є сукупність таких обставин: 1) документальне підтвердження наявності в особи стажу роботи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях; 2) поширення на особу в період її роботи в таких місцевостях пільг, регламентованих Указами Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 року, від 26.09.1967 року та Постановою № 148.

Основним документом, що підтверджує факт роботи особи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях, є її трудова книжка, а також ці обставини можуть підтверджуватися й іншими документами, зокрема, архівною довідкою, письмовим трудовим договором.

За правовими висновками в постанові Верховного суду від 14.11.2019 року у справі № 265/6105/16-а для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка або письмовий трудовий договір або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, тобто, достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність.

Записами трудової книжки серії НОМЕР_1 підтверджується те, що позивач у період з 20.06.1991 року по 04.09.1993 року працював в районах Крайньої Півночі і в прирівняних до них місцевостях, які кореспондуються з записами в архівних довідках № 688-с та № 6426-с, особистою карточкою № 1396 та трудовим договором укладеним між Арктичним виробничим об`єднанням по видобудку вугілля Міністерства вугільної промисловості СРСР, іменоване дальше «Арктиквугілля» та ОСОБА_1 .

Крім того, між сторонами відсутній спір щодо належності місцевості, де працював позивач, до районів Крайньої Півночі і в прирівняних до них місцевостях.

Позивачем заявлено вимогу про зарахування до стажу періоду роботи з 20.06.1991 року по 04.09.1993 року в подвійному розмірі, при цьому, п. 3 Постанови № 148 передбачено, що працівникам, які користуються на цей час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі після 1 березня 1960 року зараховуються за один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Суд не бере до уваги доводи відповідачів про відсутність документів, які б слугували підставою для застосування кратного обчислення стажу, для зарахування періоду роботи з 20.06.1991 року по 04.09.1993 року в обчисленні один рік за один рік та шість місяців, оскільки з копії трудового договору, укладеним між Арктичним виробничим об`єднанням по видобудку вугілля Міністерства вугільної промисловості СРСР, іменоване дальше «Арктиквугілля» та ОСОБА_1 , вбачається, що таким договором передбачено, що працівнику зараховується один рік роботи за один рік і шість місяців роботи при обрахунку стажу, який дає право на отримання пенсії по віку і по інвалідності.

Отже, період роботи позивача з 20.06.1991 року по 04.09.1993 року в районах Крайньої Півночі і в прирівняних до них місцевостях, підлягає пільговому розрахунку - один рік роботи за один рік шість місяців.

За ч. 5 ст. 242 КАС України судом враховано правову позицію Верховного суду в постанові від 22.02.2021 року у справі № 266/258/16-а.

На підставі викладеного, апеляційний суд погоджує висновок суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 09.12.2021 року № 78 про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком; зобов`язання зарахувати до страхового стажу позивача період роботи в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі з 20.06.1991 року по 04.09.1993 року у пільговому обчисленні один рік роботи за один рік шість місяців та здійснити призначення пенсії відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дня звернення за призначенням пенсії - 08.12.2021 року.

Щодо розподілу заяви про призначення пенсії за правилами екстериторіальності.

Позивач звернувся до ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком, до якої були додані відповідні документи.

За ст. 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії (ч.5 ст.45 Закону №1058-IV).

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій урегульовано «Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року (зі змінами внесеними Постановою Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України») (далі - Порядок №22-1).

Згідно п. 4.1 Порядку № 22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

Заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

За п. 4.2 Порядку № 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Згідно п. 4.3 Порядку № 22-1 рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Враховуючи вказані вимоги Порядку № 22-1, органом, що приймав рішення за заявою позивача про призначення пенсії визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Згідно з пояснювальною запискою Фонду до проекту Постанови № 25-1 Указом Президента України від 04.09.2019 року №647/2019 «Про деякі заходи із забезпечення надання якісних публічних послуг» для забезпечення належної реалізації прав осіб y сфері надання адміністративних послуг передбачено забезпечення Кабінетом Міністрів України, зокрема, спрощення процедури надання та отримання послуг. Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2019 року № 681 «Про оптимізацію надання адміністративних послуг у сфері пенсійного забезпечення» визначено перелік державних реєстрів, відомості з яких враховуються органами Пенсійного фонду при зверненні осіб за призначенням, перерахунком, поновленням, припиненням, продовженням виплати пенсій, надбавок, допомог, доплат та компенсацій або переведенням з одного виду пенсії на інший.

У зв`язку з цим постала необхідність у приведенні актів Пенсійного фонду України у відповідність до вимог чинного законодавства Єдиний підхід до застосування пенсійного законодавства, централізована прозора система контролю за процесами призначення та перерахунків пенсій, мінімізація корупційних ризиків, зумовлених особистими контактами з громадянами, попередження можливих випадків зволікань у прийнятті рішення, оптимізація навантаження на працівників, розширення способів звернень до територіальних органів Пенсійного фонду України - стало результатом запровадження принципу екстериторіальності щодо призначення пенсії.

Таким чином, впровадження принципу екстериторіальності передбачає опрацювання заяв про призначення пенсій будь-яким з територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяву та де проживає заявник.

На підставі викладеного, апеляційний суд дійшов висновку про хибність висновку суду першої інстанції про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області зарахувати спірні періоди трудової діяльності та призначити пенсію позивачу, оскільки подана позивачем заява з документами Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області по суті взагалі не розглядалась і рішення про відмову у призначенні пенсії не приймалось. В даному випадку спірне рішення про відмову в призначенні пенсії прийнято відповідачем 2.

Враховуючи те, що апеляційним судом визнано правомірність визначення органу, який розглянув заяву позивача про призначення пенсії за принципом екстериторіальності, та те, що спірне рішення про відмову в призначенні пенсії прийнято відповідачем 2, апеляційний суд дійшов висновку про зобов`язання відповідача 2 зарахувати до страхового стажу позивача період роботи в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі з 20.06.1991 року по 04.09.1993 року у пільговому обчисленні один рік роботи за один рік шість місяців та здійснити призначення пенсії відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дня звернення за призначенням пенсії - 08.12.2021 року.

Твердження відповідачів про те, що право призначення пенсії покладено на територіальний орган Пенсійного фонду та є виключно їх дискреційними повноваженнями, суд відхиляє з огляду на таке.

На законодавчому рівні поняття «дискреційні повноваження» суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

У справі, що розглядається, повноваження пенсійного органу щодо призначення пенсії передбачені Законом № 1058.

Умови, за яких пенсійний орган відмовляє у призначенні пенсії, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, пенсійний орган повинен призначити пенсію. Повноваження пенсійного органу та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу, за умови звернення особи з усіма необхідними для призначення пенсії документами, - призначити пенсію. За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому зазначені повноваження не є дискреційними.

Щодо судових витрат.

Згідно ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивачем сплачено судовий збір за подання позову в сумі 992,40 грн

Оскільки позов задоволено частково, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 2 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 750 грн. за подання позову.

Отже, суд першої інстанції внаслідок порушення норм матеріального права, частково неправильно вирішив справу по суті спору, внаслідок чого рішення суду підлягає скасуванню в частині вимог до відповідача 1, з прийняттям нової постанови в цій частині про відмову у задоволенні вимог; та зміні в частині визначення територіального пенсійного органу, якого зобов`язано зарахувати спірні періоди роботи позивача в кратному обчисленні та якого зобов`язано призначити пенсію; та зміні в частині розподілу судових витрат, в решті - без змін.

Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області - задовольнити частково.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 12 січня 2023 року у справі № 360/590/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - скасувати в частині визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо визначення засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області як структурного підрозділу, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу ОСОБА_1 за його заявою від 08.12.2021 про призначення пенсії за віком; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі з 20.06.1991 року по 04.09.1993 року у пільговому обчисленні один рік роботи за один рік шість місяців та здійснити призначення пенсії відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дня звернення за призначенням пенсії - 08.12.2021 року, прийняти нову постанову в цій частині про відмову у задоволенні позову в повному обсязі до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 12 січня 2023 року у справі № 360/590/22 - змінити в мотивувальній частині щодо визнання територіального органу пенсійного фонду, який зобов`язано вчинити певні дії.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 12 січня 2023 року у справі № 360/590/22 - змінити, в абзаці 4 резолютивної частини рішення шляхом зазначення пенсійного органу, а саме, замість «Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області», зазначити «Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області».

Абзац 6 резолютивної частини рішення Луганського окружного адміністративного суду від 12 січня 2023 року у справі № 360/590/22 - виключити з тексту рішення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 12 січня 2023 року у справі № 360/590/22 - змінити, в абзаці 7 резолютивної частини рішення шляхом зазначення суми «750 грн. (сімсот п`ятдесят гривень)», замість «992,40 (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок)».

При цьому, абзаци з 7 по 12 резолютивної частини рішення вважати абзацами з 6 по 11 відповідно.

В іншій частині рішення суду - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 10 липня 2023 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: А.А. Блохін

Е.Г. Казначеєв