Справа № 160/5948/23
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2023-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2023 року Справа № 160/5948/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ніколайчук С.В.,
27 березня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якій позивач просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області га головного управління Пенсійного фонду України в Івано- Франківській області, щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії на пільгових умовах, скасувати прийняті рішення, щодо відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах, та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 (РНОКІ1П НОМЕР_1 ) пенсію на пільгових умовах, зарахувавши при розрахунку пенсії, додатково до визнаного, стаж її роботи з 01.12.2008 по 31.01.2009р. на посаді машиніста крана, у ЗАТ Нікопольський завод сталевих труб «Ютіст», з 01.04.2009 р. по 30.06.2009 р. на посаді машиніста крана, у ЗАТ Нікопольський завод сталевих труб «Ютіст» з 31.12.2015 р. по 31.05.2016 р. на посаді машиніста крана ТОВ «Нікопольські труби-Транс» та період навчання у Нікопольському ПТУ-34 за спеціальністю машиніст крану з 18.10.1995 р. по 19.07.1996.
Вважаючи вказані дії відповідачів протиправними та такими, що порушують законні права та інтереси позивачки.
Ухвалою від 08 травня 2023 року суд відкрив провадження у адміністративній справі та справу № 160/5948/23 та призначив до розгляду за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
04.05.2023 на адресу суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшов письмовий відзив на позов, в якому він не визнає позовні вимоги в повному обсязі з наступних підстав. Відповідач-1 зазначає, що позовні вимоги в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах, зарахувавши при розрахунку пенсії, додатково до визнаного, стаж її роботи з 01.12.2008 року по 31.01.2009 рік на посаді машиніста крана, у ЗАТ Нікопольський завод сталевих труб «Ютіст», з 01.04.2009 року по 30.06.2009 рік на посаді машиніста крана, у ЗАТ Нікопольський завод сталевих труб «Ютіст», з 31.12.2015 року по 31.05.2016 рік на посаді машиніста крана ТОВ «Нікопольські труби-Транс», та період навчання у Нікопольському ПТУ-34 за спеціальністю машиніст крану з 18.10.1995 року по 19.07.1996 рік, є такими що не підлягають задоволенню у зв`язку з відсутністю правових підстав.
22.05.2023 до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в в Івано-Франківській області надійшов письмовий відзив на позов, в якому він не визнає позовні вимоги в повному обсязі з наступних підстав. Відповідач-2 зазначає, що відповідно до рішення про відмову у призначенні пенсії за віком по Списку № 1 від 15.02.2023, ухваленого Головним управлінням в Івано-Франківській області, до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 також зараховано періоди роботи з 28.09.2014 по 30.12.2015 та з 01.06.2016 по 01.11.2022 згідно із довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 43 від 22.11.2022.
Щодо зарахування до пільгового стажу роботи періоду навчання у Нікопольському ПТУ-34 з 18.10.1995 по 19.07.1996 відповідач просить суд врахувати, що час навчання за спеціальністю в професійно-технічних навчальних закладах зараховується до пільгового стажу за умови, якщо протягом трьох місяців після закінчення навчання особа працевлаштувалася за набутою (пільговою) професією (стаття 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту»).
Оскільки період роботи, після закінчення навчання з 24.07.1996 по 30.11.2008, з 01.02.2009 по 31.03.2009, з 01.07.2009 по 08.11.2012 зараховані до пільгового стажу роботи на підставі рішення Комісії № 1 від 19.01.2023, проте оскільки підприємство де позивачка працювала ліквідоване, та відповідно період після навчання не підтверджений як пільговий належними документами пільговою довідкою підприємства, тож період навчання в ПТУ не зараховано в пільговий стаж.
Щодо позовної вимоги про зарахування до пільгового стажу періодів з 01.12.2008 по 31.01.2009, з 01.04.2009 по 30.06.2009 відповідач просить суд врахувати, що даний період входить до періоду роботи позивачки у ЗАТ «Нікопольський завод сталевих труб «Ютіст», який був предметом розгляду Комісії з підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, у випадку повної ліквідації та виключення вказаного підприємства з ЄДРПОУ.
Стосовно позовної вимоги пор зарахування до пільгового стажу періоду роботи позивачки в ООО «Нікопольські труби транс» з 31.12.2015 року по 31.05.2016 року, відповідач зазначає, що цей період маж бути підтверджений пільговою довідкою підприємства.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, встановив таке.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України НОМЕР_2 .
08.02.2023 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком на пільговий умовах.
Судом встановлено, що цього ж дня була подана і заява на Комісію при головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відповідно до пункту 10 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.
Періоди роботи позивачки з 24.07.1996 по 30.11.2008, з 01.02.2009 по 31.03.2009, з 01.07.2009 по 08.11.2012 зараховані до пільгового стажу роботи на підставі рішення Комісії № 1 від 19.01.2023 року, що діє при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Відповідач 2 зазначив, що зарахування до пільгового стажу роботи періоду навчання у Нікопольському ПТУ 34 з 18.10.1995 по 19.07.1996 року за спеціальністю в професійно-технічних навчальних закладах зараховується до пільгового стажу за умови, якщо протягом трьох місяців після закінчення навчання особа працевлаштувалася за набутою (пільговою) професією (стаття 38 Закону України Про професійно-технічну освіту), оскільки період роботи, після закінчення навчання з 24.07.1996 по 30.11.2008, з 01.02.2009 по 31.03.2009 та з 01.07.2009 по 08.11.2012 зараховані до пільгового стажу роботи на підставі рішення Комісії № 1 від 19.01.2023, що діє при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. Підприємство де позивач працювала ліквідоване, та відповідно період після навчання не підтверджений як пільговий належними документами пільговою довідкою підприємства, тож період навчання в ПТУ не зараховано в пільговий стаж.
Крім того, зарахування до пільгового стажу періодів з 01.12.2008 по 31.01.2009, з 01.04.2009 по 30.06.2009 відповідач 2 просить суд врахувати, що даний період входить до періоду роботи позивачки у ЗАТ Нікопольський завод сталевих труб «Ютіст», який був предметом розгляду Комісії з підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, у випадку повної ліквідації та виключення вказаного підприємства з ЄДРПОУ.
Рішенням Комісії № 1 від 19.01.2023 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області підтверджено лише частину пільгового стажу, крім того рішення Комісії позивачкою не оскаржувалось.

У висновку оскаржуваного рішення відповідач зазначив про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Не погоджуючись з відмовою у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи (стаття 8 Закону №1058-IV).

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюється у натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Частиною першої статті 41 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 11 Закону №1058-IV загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають в т.ч.: громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, у громадських об`єднаннях, у фізичних осіб - підприємців, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, та в інших фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи (надають послуги) на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за договорами цивільно-правового характеру; фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно із статтею 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ст. 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року за № 637 Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно із п. 20 вказаної постанови, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.

Відповідно до трудової книжки позивача серії НОМЕР_3 від 24.07.1996 року, у періоди, не зараховані відповідачем, позивач:

- з 18.10.1995 року по 19.07.1996 року навчалась у Нікопольському ПТУ -34 за спеціальністю машиніст крану;

- з 01.12.2008 року по 31.01.2009 року на посаді машиніста крана у ЗАТ Нікопольський завод сталевих труб «Ютіст»;

- з 01.04.2009 року по 30.06.2009 року на посаді машиніста крана у ЗАТ Нікопольський завод сталевих труб «Ютіст»;

- з 31.12.2015 року по 31.05.2016 року на посаді машиніста крана ТОВ «Нікопольські труби-Транс».

Головне управлінням Пенсійного фонду України у Івано-Франківській області не врахувало період навчання у Нікопольському ПТУ-34 за спеціальністю машиніст крану з 18.10.1995 року по 19.07.1996 року, оскільки період роботи після закінчення навчання з 24.07.1996 року по 30.11.2008 року, з 01.02.2009 року по 31.03.2009 року , з 01.07.2009 року по 08.11.2012 року, які зараховані до пільгового стажу роботи на підставі рішення Комісії № 1 від 19.01.2023 року, підприємство ліквідоване та, на думку відповідача 2, період навчання не підтверджений, як пільговий, належними документами (пільговою довідкою підприємства).

Також, відповідач 2 зазначив, що до пільгового стажу позивача періоди роботи з 01.12.2008 року по 31.01.2009 року, з 01.04.2009 по 30.06.2009 року у ЗАТ «Нікопольський завод сталевих труб «Ютіст», зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах лише у випадку повної ліквідації та виключення вказаного підприємства з ЄДРПОУ.

Для зарахування до пільгового стажу періоди роботи позивача в ООО «Нікопольські труби транс» з 31.12.2015 про 31.05.2016 року, останні повинні бути підтверджені пільговою довідкою підприємства.

Частиною третьою статті 44 Закону №1058-IV передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Згідно із пп.2 п.6 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.0.12015 за №40/26485, Головне управління Фонду має право отримувати безоплатно в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності і від фізичних осіб підприємців відомості про нарахування, обчислення і сплату страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для здійснення покладених на головне управління Фонду завдань.

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію, у необхідних випадках посадовими особами територіальних органів Пенсійного фонду України надається допомога щодо одержання відсутніх у особи документів для призначення пенсії (п.4.7 розділу VI, п.3.2 розділу ІІІ).

Таким чином, законодавець не тільки наділив відповідача правом на перевірку відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, а й зобов`язав витребовувати в установленому законодавством порядку відомості, необхідні для здійснення покладених на Головне управління Фонду завдань та сприяти особам, що звернулись за призначенням пенсії, в одержанні відсутніх у них документів для призначення пенсії.

Всупереч наведеному, відповідачем не надано суду доказів щодо здійснення ним своїх повноважень в частині отримання додаткових документів/надання заявнику допомоги в їх отриманні, які були б достатніми для зарахування спірних періодів роботи до спеціального стажу.

Більше того, орган Пенсійного фонду, відмовляючи у зарахуванні спеціального стажу з підстав видачі документів неуповноваженим органом, жодних дій по самостійному отриманню додаткових документів та перевірки достовірності поданих документів не вчиняв.

Суд наголошує, що відповідальність за передання архівних документів до архівної установи та наступне їх зберігання не може нести позивач як працівник підприємства. Більше того, факт передання чи не передання відповідних документів до архівної установи не впливає на право реалізації громадянином свого соціального захисту на підставі документів, до яких Пенсійний орган має право доступу та їх перевірки.

Згідно із частиною першою статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

З наведених норм вбачається, що правом вимагати додаткові документи від підприємств, організацій і окремих осіб наділені лише органи, що призначають пенсії, а не особи, яким призначається пенсія. У разі сумніву в розмірі заробітної плати, яка враховується при обчисленні пенсії, відповідач має право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Таким чином, особа, яка претендує на отримання пенсії, не може нести відповідальність за небажання виконання Пенсійним органом своїх повноважень (проведення перевірки щодо достовірності видачі довідок про заробітну плату).

Верховний Суд у постанові від 19.09.2019 у справі №686/21006/16-а (№К/9901/34291/18) не прийняв доводи відповідача в касаційні скарзі про відсутність підстав для перерахунку пенсії, оскільки у відповідача відсутні можливості для перевірки документів, на підставі яких була видана довідка, у зв`язку з тим, що будь-яких посилань на невідповідність довідки діючому законодавству відповідачем не наведено і вимог для надання (витребування) у нього уточнюючих довідок не існує, отже і відмова у врахуванні заробітної плати за вказаній в довідці період роботи позивача є неправомірною.

Верховний Суд у постанові від 21.11.2019 у справі №348/463/17 (№К/9901/18887/18) дійшов висновку, що відсутність документів підприємства, на якому працював пенсіонер, не може бути підставою для настання для нього несприятливих наслідків, з урахуванням того, що сам пенсіонер вчинив усі необхідні дії для призначення пенсії з урахуванням заробітної плати за відповідний період, отже і відмова у врахуванні заробітної плати за вказаній в довідці період роботи позивача є неправомірною.

Враховуючи, що позивач зі свого боку вчинив всі залежні від нього дії для отримання відповідних первинних документів і у нього відсутня будь-яка можливість в інший спосіб їх отримати, а відповідач в свою чергу не вжив заходів для всебічного, повного і об`єктивного розгляду заяви позивача та не витребовував від підприємства додаткових документів, то дії пенсійного органу при відмові у зарахуванні до пільгового стажу позивача періоду з 01.12.2008 по 31.01.2009 р. на посаді машиніста крана, у ЗАТ Нікопольський завод сталевих труб «Ютіст», з 01.04.2009 р. по 30.06.2009 р. на посаді машиніста крана, у ЗАТ Нікопольський завод сталевих труб «Ютіст» з 31.12.2015 р. по 31.05.2016 р. на посаді машиніста крана ТОВ «Нікопольські труби-Транс» та період навчання у Нікопольському ПТУ-34 за спеціальністю машиніст крану з 18.10.1995 р. по 19.07.1996 року є непропорційними заявленій легітимній меті, тому їх не можна вважати такими, які вчинені обґрунтовано, добросовісно та розсудливо.

Зазначені обставини та досліджені судом документи в сукупності дають підстави для обґрунтованого висновку про протиправність оскарженого рішення від 15.02.2023 № 46, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах до пільгового стажу за Списком № 1.

За таких обставин, суд зробив висновок про протиправність оскаржуваного рішення, яке суперечить чинному законодавству України та порушує гарантоване державою право позивача на соціальний захист, тому рішення від 15.02.2023 № 46 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

З урахуванням вищезазначеного, порушене право позивача підлягає судовому захисту та відновленню шляхом зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи з 01.12.2008 по 31.01.2009р. на посаді машиніста крана, у ЗАТ Нікопольський завод сталевих труб «Ютіст», з 01.04.2009 р. по 30.06.2009 р. на посаді машиніста крана, у ЗАТ Нікопольський завод сталевих труб «Ютіст» з 31.12.2015 р. по 31.05.2016 р. на посаді машиніста крана ТОВ «Нікопольські труби-Транс» та період навчання у Нікопольському ПТУ-34 за спеціальністю машиніст крану з 18.10.1995 р. по 19.07.1996.

Стосовно позовної вимоги позивача про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію на пільгових умовах, суд зазначає про таке.

Частиною 5 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган ПФУ та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Статтею 44 Закону № 1058-IV врегульований порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону № 1058 в редакції на час виникнення спірних правовідносин призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Відповідно до п. 1.1 Порядку 22-1 в редакції, що діяла на час звернення позивачки до органу Пенсійного фонду, заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Відповідно до пункту 4.1 розділу ІV Порядку № 22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію (п. 4.1 Порядку № 22-1).

Пунктом 4.2 Порядку № 22-1 передбачено, що при прийманні документів працівник сервісного центру, в тому числі: ідентифікує заявника (його представника); надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії; реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис; видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 6). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Відповідно до п. 4.3 Порядку № 22-1 створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій.

Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Пунктом 4.8 Порядку № 22-1 передбачено, що заява, відомості з відповідних інформаційних систем, скановані копії документів, на підставі яких призначено (перераховано) пенсію та проводиться її виплата; інша інформація, з урахуванням якої визначаються розмір призначеної пенсії та розмір пенсії до виплати, обробляються в складі електронної пенсійної справи, що формується та ведеться відповідно до вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та «Про захист персональних даних». Електронна пенсійна справа зберігається на базі централізованих інформаційних технологій.

Пунктом 4.10 Порядку № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Таким чином, органи Пенсійного фонду України застосовують принцип екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення та перерахунки пенсій, що передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», суть якого полягає в опрацюванні заяв про призначення пенсій територіальними органами Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяву та де проживає особа.

В даному випадку заява позивача розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, за результатом якої прийнято рішення від 15.02.2023 № 46, яке оскаржується в рамках цієї справи.

Головним управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не приймалось рішення по суті заяви позивача, відтак відповідальним за опрацювання заяви позивача та прийняття відповідного рішення є, в даному випадку, визначений у встановленому порядку територіальний орган Пенсійного фонду - Головне управління Пенсійного фонду в Івано-Франківській області і саме його рішення оскаржується в судовому порядку, відтак на останнього має бути покладено й обов`язок відновлення порушених прав позивача.

Вже після прийняття рішення про призначення пенсії електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до п. 4.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок №22-1), право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Верховний Суд України у постанові від 16 вересня 2015 року у справі №21-1465а15 зазначив, що у випадку задоволення позову, рішення суду має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду. Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії, чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду.

Здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства та наявних у матеріалах справи доказів, суд зазначає, що дії відповідача щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України №1058-IV є протиправними.

З огляду на викладене, зробив висновок, що належним способом захисту порушеного права повивача є зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та прийняти відповідне рішення з урахуванням правової позиції суду, викладеної у цьому рішенні та зарахованих пільгових періодів роботи ОСОБА_1 цим судовим рішенням.

Позовні вимоги позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпроптеровській області не підлягають задоволенню.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

На думку суду, позивач надав суду достатні документальні докази, якими підтверджується протиправність дій відповідача 2 щодо відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком № 1, в той час, як відповідач не довів правомірність та обґрунтованість свого рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд робить висновок про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

На підставі ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати розподіляються пропорційно до задоволених вимог позивача.

Позивач при зверненні до суду поніс судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 1073,60 грн, що документально підтверджується квитанцією від 15.03.2023.

Оскільки задоволено основну позовну вимогу позивача, сплачений судовий збір за подання позову до суду в сумі 1073,60 грн потрібно стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду в Івано-Франківській області.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 78, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ), Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (вул. Січових стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76000) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 15.02.2023 № 46, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах до пільгового стажу за Списком № 1.

Зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи з 01.12.2008 по 31.01.2009р. на посаді машиніста крана, у ЗАТ Нікопольський завод сталевих труб «Ютіст», з 01.04.2009 р. по 30.06.2009 р. на посаді машиніста крана, у ЗАТ Нікопольський завод сталевих труб «Ютіст» з 31.12.2015 р. по 31.05.2016 р. на посаді машиніста крана ТОВ «Нікопольські труби-Транс» та період навчання у Нікопольському ПТУ-34 за спеціальністю машиніст крану з 18.10.1995 р. по 19.07.1996.

Зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та прийняти відповідне рішення з урахуванням правової позиції суду, викладеної у цьому рішенні та зарахованих пільгових періодів роботи ОСОБА_1 цим судовим рішенням.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (вул. Січових стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76000, ) судові витрати з оплати судового збору у сумі 1073,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 11.07.2023 року.

Суддя С.В. Ніколайчук