Справа № 420/590/23
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2023-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/590/23

Головуючий І інстанції: Токмілова Л.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Косцової І.П., Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 березня 2023 року (м.Одеса дата складання повного тексту судового рішення - 20.03.2023р.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) про визнання протиправним п.2 наказу, -

В С Т А Н О В И В:

11.01.2023р. ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до НОМЕР_1 прикордонного загону ДПСУ (Військова частина НОМЕР_2 ), в якому просив суд:

- визнати протиправним п.2 наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону ДПСУ від 09.11.2022р. №1527-АГ;

- зобов`язати відповідача скасувати п.2 наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону ДПСУ від 09.11.2022р. №1527-АГ.

- зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін ДПСУ виплати йому в повному обсязі премію від належної норми за жовтень 2022р., утриману в листопаді 2022р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем, при позбавлені позивача премії було грубо порушено вимоги «Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України» (затв. наказом МВС України від 25.06.2018р. №558), оскільки останній має більше трьох дисциплінарних стягнень, але не за один календарний місяць.

Відповідач, у свою чергу, надав до суду 1-ї інстанції письмовий відзив, в якому позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20 березня 2023 року (ухваленим в порядку спрощеного (письмового) провадження) адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено. Визнано протиправним та скасувати п.2 наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону підполковника ОСОБА_2 від 09.11.2022р. №1527-АГ. Зобов`язано НОМЕР_1 прикордонний загін ДПСУ виплати ОСОБА_1 в повному обсязі премію від належної норми за жовтень 2022р., утриману в листопаді 2022р.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач 18.04.2023р. подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваного рішення, було порушено норми матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20.03.2023р. та прийняти нове - про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.04.2023р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою НОМЕР_1 прикордонного загону ДПСУ та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження.

03.05.2023р. матеріали справи надійшли до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач, належним чином повідомлений про розгляд даної справи, правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України апеляційні скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, можуть бути розглянуті судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч.1 ст.308 КАС України).

Розглянувши матеріали даної справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини.

Позивач - майор ОСОБА_1 з 13.05.2022р. проходить військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період у НОМЕР_1 прикордонному загоні ДПСУ.

07.11.2022р. начальником відділу кадрів подано на ім`я начальника НОМЕР_1 прикордонного загону ДПСУ підполковника Бабича Є.Ю. рапорт, зі змісту якого вбачається, що наказами від 16.09.2022р. №1211-аг, від 17.09.2022р. №1215-АГ, від 30.09.2022р. №1306-АГ та від 03.10.2022р. №1315-АГ на позивача було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді «догани».

09.11.2022р. начальником НОМЕР_1 прикордонного загону ДПСУ підполковником Бабичем Є.Ю. було прийнято наказ №1527-АГ, п.2 якого позбавлено майора ОСОБА_1 в повному обсязі премії від належної норми за жовтень 2022р., утримання якої здійснити в листопаді 2022р. (рапорт від 08.11.2022р. вх.№10697).

Не погоджуючись із вказаними вище діями (рішенням) відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи справу по суті та повністю задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із обґрунтованості та доведеності позовних вимог та, відповідно, наявності підстав для їх задоволення.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали даної справи та наявні в них докази, погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає їх обґрунтованими, з огляду на наступне.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.2 ст.65 Конституції України, громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відносини між Державою в особі її компетентних органів (посадових осіб та службових осіб) та громадянами, що складаються з приводу проходження військової служби, зокрема, регламентовані положеннями Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992р. №2232-ХІІ, «Дисциплінарного статуту Збройних Сил України» (затв. Законом України від 24.03.1999р. №551-XIV), а також «Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України» (затв. наказом МВС України від 25.06.2018р. №558).

Як передбачено абз.2 ст.4 Дисциплінарного статуту, військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів.

Статтею 45 Дисциплінарного статуту передбачено, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності накласти дисциплінарне стягнення.

Так, за вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим же Статутом, за винятком випадків, передбачених КУпАП. За вчинення правопорушень, пов`язаних із корупцією, останні несуть відповідальність згідно з КУпАП. У разі ж вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець притягається до кримінальної відповідальності.

На військовослужбовців, за приписами ст.48 Дисциплінарного статуту, можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег, щодо військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти; ґ) попередження про неповну службову відповідність, крім осіб рядового складу строкової військової служби; д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь щодо осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу; є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду щодо військовослужбовців сержантського (старшинського) складу; ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність, крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів.

У відповідності до положень п.п.6 п.14 розділу ІІІ Інструкції №558, начальник (командир) органу Держприкордонслужби позбавляє військовослужбовців премії повністю, зокрема, у разі накладення на військовослужбовця в календарному місяці більше 3 (трьох) дисциплінарних стягнень, окрім дисциплінарного стягнення «зауваження» (за місяць, у якому накладено четверте дисциплінарне стягнення, або за місяць, у якому до органу Держприкордонслужби надійшло повідомлення про накладення дисциплінарного стягнення начальником (командиром) вищого рівня).

За правилами пп. 7 п.14 розділу ІІІ Інструкції №558, військовослужбовці не преміюються за той місяць, у якому вони допустили порушення чи проступок (за винятком випадків, коли таке стягнення знято встановленим порядком у цьому самому місяці), а в разі проведення службового розслідування - за місяць, у якому підтверджено факт правопорушення. Якщо порушення виявлено (або за результатами службового розслідування підтверджено факт порушення) після виплати премії, позбавлення премії проводиться в наступному місяці.

Рішення про позбавлення в повному розмірі оформлюється наказом начальника (командира) органу Держприкордонслужби із зазначенням причин позбавлення на підставі поданих за командою клопотань безпосередніх начальників (командирів) про виплату (позбавлення повністю або частково) премії підлеглим військовослужбовцям. У рапортах з клопотанням про позбавлення премії (повністю або ж частково) зазначаються конкретні причини, які стали підставою для цього. Забороняється позбавляти премії військовослужбовців протягом кількох місяців за одне допущене порушення.

Матеріалами даної справи підтверджується, що відповідач, утримуючи з ОСОБА_1 премію від належної норми за жовтень 2022р. посилається на те, що на останнього накладено більше трьох дисциплінарних стягнень в календарному місяці, а саме, три дисциплінарні стягнення на позивача було накладено у вересні місяці (16.09.2022р., 17.09.2022р. та 30.09.2022р.) і одне - у жовтні місяці 2022р. (03.10.2022р.).

Вирішуючи ж питання про обґрунтованість поданої апеляційної скарги, судова колегія звертає увагу на те, що календарний місяць - це місяць за календарем (січень, лютий, березень і т.д.), тобто період з першого по останній день кожного місяця у календарному році (з 1 по 31 (30) число).

Аналогічної позиції дотримується і Верховний Суд у своїй постанові від 03.04.2018р. у справі №235/2874/17, яка враховується судом при вирішенні даної справи відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України.

Так, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення, та визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ст.ст.251,252 ЦК України).

У силу вимог ч.3 ст.254 ЦК України, строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця.

З урахування вищевказаного, суд 1-ї інстанції правильно вказав, що три дисциплінарні стягнення накладені на позивача в період одного календарного місяця (16.09.2022р., 17.09.2022р. та 30.09.2022р.), а четверте - накладено в період іншого календарного місяця (03.10.2022р.), що, у свою чергу, свідчить про протиправність п.2 наказу відповідача від 09.11.2022р. №1527-АГ та наявність підстав для його скасування.

При цьому, суд 1-ї інстанції цілком вірно не взяв до уваги посилання відповідача на рішення Конституційного Суду України від 19.05.2004р. №11-p/2004 у справі за конституційним поданням Президента України про офіційне тлумачення положень ч.2 ст.90, п.8 ч.1 ст.106 Конституції України, оскільки предметом розгляду вказаного рішення було саме тлумачення словосполучення «протягом тридцяти днів».

Враховуючи викладене, колегія суддів не знаходить підстав для скасування судового рішення з мотивів, наведених в апеляційній скарзі відповідача.

Слід також зазначити про те, що за правилами ст.ст.9,77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно зі ст.90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову, що, у свою чергу, не було відповідним чином реалізовано апелянтом при розгляді справи в судах 1-ї та 2-ї інстанцій.

З огляду на викладене, судова колегія доходить висновку, що суд 1-ї інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж в апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Отже, за таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, діючи виключно в межах доводів апеляційної скарги, згідно зі ст.316 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду 1-ї інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.308,311,315,316,321,322,325,329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 березня 2023 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено: 07.07.2023р.

Головуючий у справі

суддя-доповідач: Ю.В. Осіпов

Судді: І.П. Косцова

В.О. Скрипченко