Справа № 160/3976/23
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2023-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 липня 2023 року Справа № 160/3976/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Савченко А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
Позивач 01.03.2023 р. звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:
- визнати протиправними дії Головного управління ПФУ в Харківській області щодо відмови йому у призначенні пенсії за віком;
- зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області та Головне управління ПФУ в Харківській області зарахувати до його страхового стажу наступні періоди , а саме: стаж за 1976 р. та за 1977 р. робота в колгоспі «Московський Крем», сельсовет Чукальский, р-н Большеигнатовский, республіка Мордовскої АССР; стаж з 26.10.1977 р. по 25.10.1980 р. проходження строкової військової служби в рядах Радянської Армії на флоті; стаж з 04.02.1981 р. по 08.07.1981 р. на Енергодарском заводе КНД слюсарем 3 розряду; стаж з 01.01.2004 р. по 25.02.2004 р. у ТОВ «Квадро» м.Губкинский водій 3 класу; стаж з 01.03.2004 р. по 11.08.2004 р. у Районі Крайньої Півночі, згідно трудового договору №53 від 01.03.2004 р.;
- зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області та Головне управління ПФУ в Харківській області зарахувати до його страхового стажу періодів згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 роботи в районах Крайньої Півночі з 19.05.1994 р. по 21.09.1996 р. у Дочірнє відкрите акціонерне товариство «ПУРНЕФТЕСПЕЦСТРОЙ» токарем п`ятого розряду, з 11.10.1996 р. по 24.12.1999 р. у Губкінська філія ВАТ «УРАЛТЕПЛОИЗОЛЯЦИЯ» слюсар налагоджування технологічного обладнання, з 17.01.2000 р. по 26.06.2002 р. у ТОВ «ВОЗРОЖДЕНИЕ» слюсар з ремонту автомобілів 4 розряду, з 11.03.2003 р. по 25.02.2004 р. у ТОВ «Квадро» м. Губкинский водій 3 класу, стаж з 01.03.2004 р. по 11.08.2004 р. у Районі Крайньої Півночі, згідно трудового договору №53 від 01.03.2004 р. із застосуванням пільгового коефіцієнту (один рік за один рік і шість місяців);
- зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області та Головне управління ПФУ в Харківській області повторно розглянути його заяву за призначенням пенсії за віком від 01.06.2021 р. відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та прийняти обґрунтоване рішення, з урахуванням висновків суду;
- зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області та Головне управління ПФУ в Харківській області визнати дату його звернення за призначенням пенсії за віком саме з 01.06.2021 р.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що він досяг пенсійного віку та набув право на призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. №1058-IV. Позивач звернувся до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком, до якої додав відповідні документи для підтвердження стажу роботи для призначення пенсії. Означена заява була передана на розгляд за принципом екстериторіальності до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області. Однак, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області відмовило в призначенні пенсії за віком з підстави того, що у позивача відсутній необхідний страховий стаж. Позивач вважає таку відмову пенсійного органу протиправною, у зв`язку з чим звернувся з даним позовом до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.03.2023 р. відкрито провадження в цій адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
21 березня 2023 року від Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому вони зазначили, що позивач звернувся до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області із заявою від 01.06.2021 р. про призначення пенсії за віком. За результатами розгляду звернення позивача Головним управлінням ПФУ в Харківській області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії, у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу. За доданими документами позивача до страхового стажу не зараховано період роботи з 01.03.2004 р. по 31.12.2004 р. у Районі Крайньої Півночі, згідно трудового договору № 53 від 01.03.2004 р. та період роботи з 01.01.2004 р. по 25.02.2004 р., згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 , оскільки зарахування до стажу періоду роботи, набутого на території рф, можливе у випадку отримання від компетентних органів, підтвердження сплати страхових внесків до Пенсійного фонду.
24 березня 2023 року від Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області надійшло клопотання про залучення до матеріалів справи докази направлення відзиву позивачу.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.05.2023 р. вказаний позов залишено без руху та встановлено позивачу строк п`ять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків, а саме: надати заяву про поновлення строку звернення до суду із зазначенням поважних причин пропуску строку звернення до суду та доказів на підтвердження поважності цих причин.
На виконання ухвали суду від 29.05.2023 р., позивач 12.06.2023 р. надав заяву про поновлення строку для звернення до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.06.2023 р. заяву позивача задоволено, строк звернення до суду поновлено, продовжено розгляд справи.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Частинами 5, 8 ст.262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Суд зазначає, що суддя Савченко А.В. з 01.05.2023 р. по 15.05.2023 р. та з 12.06.2023 р. по 16.06.2023 р. включно, перебував у щорічній відпустці та відрядженні.
Дослідивши матеріали справи та докази, проаналізувавши зміст норм матеріального, що регулюють спірні правовідносини, встановив таке.
Судом встановлено, що позивач звернувся до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області із заявою від 01.06.2021 р. про призначення пенсії.
Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності Головне управління ПФУ в Харківській області визначено органом, уповноваженим розглянути заяву позивача.
Рішенням Головного управління ПФУ в Харківській області від 07.06.2021 р. № 58 позивачу відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу передбачено ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У вказаному рішенні зазначено, що пенсійний вік становить 60 років. Вік заявника 61 рік 11 місяців 19 днів. Необхідний страховий стаж становить - 26 років. Страховий стаж роботи заявника на день звернення становить 22 роки 01 місяць 05 днів. Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового стажу не зараховано: періоди роботи з 01.03.2004 р. по 31.12.2004 р. у Районі Крайньої Півночі, згідно трудового договору №53 від 01.03.2004 р. та період роботи з 01.01.2004 р. по 25.02.2004 р., згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 , оскільки зарахування до стажу періоду роботи, набутого на території рф, можливе у випадку отримання від компетентних органів, підтвердження сплати страхових внесків до Пенсійного фонду.

Відповідно до трудової книжки колгоспника від 13.01.1977 р. №92 ОСОБА_2 працював з 1976 р. по 1980 р. різноробочим та трактористом в колгоспі; з жовтня 1977 р. по жовтень 1980 р. проходив службу в лавах радянської армії.

Згідно із трудовою книжкою серії НОМЕР_1 від 10.08.1981 р. позивач в оскаржувані періоди працював:

- з 19.05.1994 р. прийнятий токарем п`ятого розряду у Дочірнє відкрите акціонерне товариство «Пурнафтоспецтрой» Район Крайньої Півночі;

- з 21.09.1996 р. звільнений за власним бажанням;

- з 11.10.1996 р. - прийнято слюсарем-наладчиком технологічного обладнання 6 розряду в Районі Крайньої Півночі Губкінська філія ВАТ «Урал-теплоізоляція»;

- з 24.12.1999 р. звільнений за власним бажанням;

- з 17.01.2000 р. - прийнято слюсарем з ремонту автомобілів 4 розряду в ТОВ «Відродження»;

- з 26.06.2002 р. звільнений за власним бажанням;

- з 11.03.2003 р. - прийнято водієм 3 розряду в район Крайньої Півночі ТОВ «Квадро»;

- з 25.02.2004 р. - звільнений за власним бажанням;

Відповідно до довідки Бердянського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 17.06.2021 р. №153, яка видана ОСОБА_1 в тому, що він дійсно перебував на військовій службі у Збройних Силах з 26.10.1977 р. по 25.10.1980 р. Довідка видана на підставі облікової картки до військового квитка.

Відповідно до довідки Енергодарського заводу від 10.05.1981 р. №1/515, яка видана ОСОБА_1 в тому, що з 04.02.1981 р. по 08.07.1981 р. він працював на Енергодарському заводі слюсарем 3 розряду.

Відповідно до довідки уточнюючої особовий характер роботи або умови праці, необхідні для призначення пенсії від 18.01.2000 р. №2, яка видана ОСОБА_1 в тому, що він працював у ДВАТ «Пурнафтоспецтрой» з 19.05.1994 р. до 21.09.1996 р. токарем 5 розряду.

Відповідно до довідки ДВАТ «Пурнафтоспецтрой» Район Крайнего Севера №б/н, яка видана ОСОБА_1 в тому, що він дійсно працював у ДВАТ «Пурнафтоспецтрой» з 19.05.1994 р. до 21.09.1996 р. токарем 5 розряду та отримував північну надбавку у розмірі 40% з 19.05.1996 р.

Крім того, в матеріалах справи наявна довідка про трудовий стаж ОСОБА_1 форми СЗВ-К.

Також, в матеріалах справи наявний трудовий договір №53, відповідно до якого підприємець без утворення юридичної особи ОСОБА_3 , іменована в подальшому Роботодавець, яка діє на підставі свідоцтва № 667 від 10.10. 2001 р. з одного боку, і громадянин ОСОБА_1 , іменований надалі «Робітник», з іншого боку уклали трудовий договір.

Відповідно до п.1.1. цього Договору, за цим трудовим договором Працівник зобов`язується виконувати обов`язки за посадою (професією) водій, а Роботодавець зобов`язується забезпечити йому всі необхідні умови для роботи, виплачувати заробітну плату та надавати соціально-побутові пільги відповідно до чинного законодавства та цього трудового договору.

Не погоджуючись з спірним рішенням відповідача, та вважаючи його протиправним позивач звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду визначені Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до частини першої статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Згідно ч. 1 ст. 24 Закону № 105 8-ІV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 2 ст. 24 Закону №1058-ІУ визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-ІУ періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону № 1058-1V, починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років.

Відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII (далі - Закон №1788-ХІІ) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Статтю 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII визначено порядок підтвердження стажу роботи, згідно з якою основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Щодо позовних вимог про зобов`язання зарахувати до страхового стажу періодів за 1976 р. та за 1977 р. роботи в колгоспі.

Як встановлено судом, відповідно до трудової книжки колгоспника від 13.01.1977 р. №92 ОСОБА_2 працював у 1976 р. та у 1977 р. різноробочим та трактористом в колгоспі. Кількість відпрацьованих людиногодин за рік: 1976 р. 55, 1977 р. 42. Трудова книжка колгоспника не містить даних про не відпрацювання позивачем необхідних трудоднів у вказані роки.

Також, згідно з даними цієї трудової книжки колгоспника, з жовтня 1977 р. по жовтень 1980 р. проходив службу в лавах радянської армії, а в довідці від 17.06.2021 р. № 153 міститься уточнення дат служби в армії з 26.10.1977 р. по 25.10.1980 р.

Крім того, як вбачається з довідки форми рс-право, частину періоду за вказані роки, з 01.09.1976 р. по 24.07.1977 р. позивач проходив навчання у вищих/середніх навчальних закладах.

Таким чином, періоди роботи позивача в колгоспі необхідно врахувати до страхового стажу, за виключенням періодів навчання та служби в армії.

Отже, позов у цій частині належить задовольнити частково, зобов`язавши відповідача зарахувати до страхового стажу позивача періоди роботи в колгоспі «Московський Крем», сільрада Чукальский, р-н Большеигнатовский, республіка Мордовской АССР з 01.01.1976 р. по 31.08.1976 р. та з 25.07.1977 р. по 25.10.1977 р.

Щодо позовних вимог у частині зобов`язання зарахувати до страхового стажу період з 26.10.1977 р. по 25.10.1980 р. проходження строкової військової служби в лавах радянської армії.

За приписами статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи зараховується також, зокрема, військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.

Відповідно до трудової книжки колгоспника від 13.01.1977 р. № 92 ОСОБА_2 з жовтня 1977 р. по жовтень 1980 р. проходив службу в лавах радянської армії.

Відповідно до довідки Бердянського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 17.06.2021 р. № 153, яка видана ОСОБА_1 в тому, що він дійсно перебував на військовій службі у Збройних Силах з 26.10.1977 р. по 25.10.1980 р. Довідка видана на підставі облікової картки до військового квитка.

Отже, наявні підстави для задоволення позову в частині вимог про зарахування до стажу роботи позивача періоду проходження служби в лавах радянської армії з 26.10.1977 р. по 25.10.1980 р.

Щодо позовних вимог у частині зобов`язання зарахувати до страхового стажу період роботи з 04.02.1981 р. по 08.07.1981 р. на Енергодарському заводі КНД слюсарем 3 розряду.

Згідно з довідкою Енергодарського заводу КНД від 10.07.1981 р. №1/515а ОСОБА_1 працював з 04.02.1981 р. по 08.07.1981 р. слюсарем 3 розряду. Довідка видана взамін трудової книжки для надання за місцем вимоги.

Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України "Про трудові книжки працівників" від 27.04.1993 року №301 відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

Отже, працівник не відповідає за ведення трудової книжки та не повинен контролювати роботодавця щодо її ведення.

За таких обставин, за відсутності записів у трудовій книжці про роботу позивача з 04.02.1981 р. по 08.07.1981 р. на Енергодарському заводі КНД слюсарем 3 розряду, трудовий стаж встановлюється на довідки Енергодарського заводу КНД від 10.07.1981 р. №1/515а, виданої за місцем роботи.

Щодо позовних вимог у частині зобов`язання зарахувати до страхового стажу періодів роботи з 01.01.2004 р. по 25.02.2004 р. у ТОВ «Квадро» м.Губкинский водієм 3 класу; з 01.03.2004 р. по 11.08.2004 р. згідно трудового договору №53 від 01.03.2004 р.

Як вбачається із довідки форми рс-право від 23.06.2021 р., вказані періоди роботи позивача не зараховані до загального страхового стажу позивача.

Отже, ці періоди позивач просить зарахувати до загального страхового стажу.

Суд встановив, що у період з 01.01.2004 р. по 25.02.2004 р. позивач працював у ТОВ «Квадро» м.Губкинский, рф, водієм 3 класу, що підтверджується даними трудової книжки, а з 01.03.2004 р. по 11.08.2004 р. водієм, що підтверджується положеннями трудового договору №53 від 01.03.2004 р.

Суд зазначає, що на час виникнення спірних правовідносин питання щодо зарахування до загального трудового стажу періодів роботи в рф регламентувалось чинною на той час Угодою між Урядом України і Урядом рф про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і рф, які працюють за межами кордонів своїх країн, від 14 січня 1993 року.

Так, відповідно до статті 6 вказаної Угоди трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Питання пенсійного забезпечення регулюються Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року та двосторонніми угодами в цій галузі (стаття 7 Угоди). Стаття 1 Угоди закріплює принцип територіальності, згідно з яким пенсійне забезпечення громадян держав-учасників здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають. Відповідно частини другої статті 6 Угоди для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасниць враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території бувшого Союзу РСР за час до вступу в силу цієї Угоди.

Частиною другою статті 4 Угоди про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудящих-мігрантів від 15 квітня 1994 року, ратифікованої Законом України від 11 липня 1995 року № 290/95-ВР, трудовий стаж, стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається Сторонами.

Зазначені норми Угод зобов`язували визнавати трудовий стаж, набутий на території бувшого Союзу РСР та держав учасниць цієї Угоди.

Отже суд вважає, що зарахування трудового стажу календарно за період роботи позивача з 01.01.2004 р. по 25.02.2004 р., з 01.03.2004 р. по 11.08.2004 р. відповідає наведеним вище висновкам.

Єдиною підставою для неврахування відповідачем до страхового стажу позивача вказаних вище періодів роботи на території рф слугувало підтвердження сплати страхових внесків за відповідні періоди до пенсійного фонду рф.

З цього приводу суд зазначає, що обов`язок щодо сплати єдиного внеску покладено саме на підприємство, як роботодавця, який здійснив нарахування внеску та утримання його із заробітної плати позивача. При цьому, невиконання підприємством обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України не може позбавити позивача соціальної захищеності та страхового стажу за час роботи на вказаному підприємстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту. Страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина (страхувальником), сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Таким чином, працівник не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постановах від 27.03.2018 у справі № 208/6680/16-а, від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а, від 20.03.2019 у справі №688/947/17, від 30.09.2019 у справі №414/736/17 та від 30.07.2019 у справі № 373/2265/16-а.

Суд дійшов висновку про наявність підстав для зарахування до загального страхового стажу періодів роботи позивача з 01.01.2004 р. по 25.02.2004 р. у ТОВ «Квадро» м.Губкинский водієм 3 класу; з 01.03.2004 р. по 11.08.2004 р. згідно трудового договору №53 від 01.03.2004 р.

Щодо позовних вимог у частині зобов`язання зарахувати до страхового стажу періодів роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 роботи в районах Крайньої Півночі з 19.05.1994 р. по 21.09.1996 р. у Дочірньому відкритому акціонерному товаристві «ПУРНЕФТЕСПЕЦСТРОЙ» токарем п`ятого розряду, з 11.10.1996 р. по 24.12.1999 р. у Губкінській філії ВАТ «УРАЛТЕПЛОИЗОЛЯЦИЯ» слюсарем налагоджування технологічного обладнання, з 17.01.2000 р. по 26.06.2002 р. у ТОВ «ВОЗРОЖДЕНИЕ» слюсарем з ремонту автомобілів 4 розряду, з 11.03.2003 р. по 25.02.2004 р. у ТОВ «Квадро» м. Губкинский водій 3 класу, стаж з 01.03.2004 р. по 11.08.2004 р. у Районі Крайньої Півночі, згідно трудового договору №53 від 01.03.2004 р. із застосуванням пільгового коефіцієнту (один рік за один рік і шість місяців).

Як вбачається із довідки форми рс-право від 23.06.2021 р., вказані періоди роботи позивача зараховані до загального страхового стажу, але не враховані з урахуванням кратності, тобто не застосовано пільговий коефіцієнт обрахунку цього стажу.

Періоди, з яких складається страховий стаж, визначені у статті 24 Закону № 1058-IV, відповідно до частини четвертої якої, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно із пунктом 5 Розділу XV Прикінцевих положень Закону №1058-IV період роботи до 01.01.1991 в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01.01.1991.

Порядок надання пільг особам, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, встановлено Указами Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» та від 26.09.1967 «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», а також Інструкцією про порядок надання пільг, затвердженою постановою Держкомпраці і Президії ВЦРПС від 16.12.1967 №530/П-28.

Відповідно до пункту 3 постанови Ради Міністрів СРСР від 10.02.1960 № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі після 01.03.1960 року - за 1 рік і 6 місяців при нарахуванні стажу для отримання пенсії за віком та по інвалідності.

Згідно із статтю 3 Тимчасової угоди між Урядом України та Урядом рф про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, які прирівняні до даних районі, в галузі пенсійного забезпечення від 19.01.1993 при призначенні пенсії у відповідності із статтею 1 цієї Тимчасової Угоди на території України, компетентні органи рф відшкодують витрати на виплату цієї пенсії у тій її частині, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, починаючи з 01.01.1991. У цьому випадку частина пенсії, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, обчислюються за нормами законодавства рф. Порядок відшкодування витрат на виплату зазначених вище пенсій регулюються спеціальною Угодою між компетентними органами Сторін. Відшкодування витрат у відповідності із пунктом 1 цієї статті здійснюється до виникнення права на пенсійне забезпечення згідно законодавства України (з врахуванням Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992).

Тобто, вказана Тимчасова угода надає громадянам Сторін цієї угоди право на достроковий вихід на пенсію по старості (за віком) за вказаних у статті 1 угоди умов, а також визначає порядок реалізації цього права.

Стаття 1 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць СНД в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 (далі - Угода від 13.03.1992) закріплює принцип територіальності, згідно з яким пенсійне забезпечення громадян держав-учасників здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Статтею 3 Угоди від 13.03.1992 також передбачено, що всі витрати, пов`язані зі здійсненням пенсійного забезпечення за цією Угодою, несе держава, що надає забезпечення. Взаємні розрахунки не проводяться, якщо інше не передбачено двосторонніми угодами.

Статтею 3 Тимчасової Угоди між Урядом України та Урядом рф про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі, та в місцевостях, які прирівняні до даних районів, в галузі пенсійного забезпечення від 15.01.1993 передбачено, що при призначенні пенсії у відповідності із статтею 1 цієї Тимчасової Угоди на території України, компетентні органи рф відшкодують витрати на виплату цієї пенсії у тій її частині, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або у місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, починаючи з 01.01.1991. У цьому випадку частина пенсії, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого у районах Крайньої Півночі або у місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, обчислюється за нормами законодавства рф.

Так, Верховний Суд у справах №302/662/17-а, №263/13671/16-а, №352/1612/15а (2а/352/70/15), №348/2208/16-а, №265/6105/16-а дійшов висновку, що для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка або письмовий трудовий договір або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Тобто достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність.

Разом з цим такі висновки Верховного Суду сформовані у правовідносинах, які стосувались обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі за періоди такої роботи до 01.01.1991.

Водночас у справі, яка розглядається спір виник щодо визначення трудового стажу, відпрацьованого в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, після 01.01.1991.

З цього приводу суд зазначає, що Законом України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» та Законом № 1058-IV не передбачено пільг при обчисленні трудового стажу, відпрацьованого в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, після 01.01.1991.

Не йдеться про пільгове обчислення такого стажу й в Угоді про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, Тимчасовій угоді між Урядом України і Урядом рф про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, в галузі пенсійного забезпечення від 15.01.1993 та затвердженому відповідно до Тимчасової угоди Порядку переведення і виплати пенсій (постанова правління Пенсійного фонду України від 07.08.1996 № 10-3).

Виходячи з наведеного суд вважає, що підстави для зарахування в пільговому обчисленні стажу роботи позивача після 01.01.1991 в районах Крайньої Півночі і в прирівняних до них місцевостях відсутні, а тому наявні підстави для постановлення рішення про відмову у задоволенні цієї частини позовних вимог.

Такі висновки узгоджуються і з правовою позицією, викладеною, зокрема у постановах Верховного Суду від 30.05.2019 р. у справі № 348/2974/14-а та від 14.03.2023 р. у справі №160/20914/21.

Суд дійшов висновку, що вимогу про визнання протиправними дій Головного управління ПФУ в Харківській області щодо відмови йому у призначенні пенсії за віком належить задовольнити із застосування іншого способу захисту, а саме шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ПФУ в Харківській області від 07.06.2021 р. № 58, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії.

Також, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 такі періоди: з 01.01.1976 р. по 31.08.1976 р. та з 25.07.1977 р. по 25.10.1977 р. в колгоспі «Московський Крем», сільрада Чукальский, р-н Большеигнатовский, республіка Мордовской АССР; з 26.10.1977 р. по 25.10.1980 р. проходження строкової військової служби в лавах Радянської Армії; з 04.02.1981 р. по 08.07.1981 р. на Енергодарському заводі КНД слюсарем 3 розряду; з 01.01.2004 р. по 25.02.2004 р. у ТОВ «Квадро» водієм 3 класу; з 01.03.2004 р. по 11.08.2004 р. водієм згідно трудового договору №53 від 01.03.2004 р.; повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.06.2021 р. про призначення пенсії, з урахуванням висновків суду.

В решті позовних вимог необхідно відмовити.

Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.

Відповідно до квитанції від 23.02.2023 р. №5181-2093-5472-6398 позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн., який належить відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись ст. 72-74, 77, 241-246, 250, 255, 260-262 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул.Набережна Перемоги, 26, м.Дніпро, 49094, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (пл.Свободи, 5, Держпром, під.3, пов.2, м.Харків, 61000, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 07.06.2021 р. № 58.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 такі періоди: з 01.01.1976 р. по 31.08.1976 р. та з 25.07.1977 р. по 25.10.1977 р. в колгоспі «Московський Крем», сільрада Чукальский, р-н Большевгнатовський, республіка Мордовської АССР; з 26.10.1977 р. по 25.10.1980 р. проходження строкової військової служби в лавах Радянської Армії; з 04.02.1981 р. по 08.07.1981 р. на Енергодарському заводі КНД слюсарем 3 розряду; з 01.01.2004 р. по 25.02.2004 р. у ТОВ «Квадро» водієм 3 класу; з 01.03.2004 р. по 11.08.2004 р. водієм згідно трудового договору від 01.03.2004 р. № 53.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.06.2021 р. про призначення пенсії, з урахуванням висновків суду.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (пл.Свободи, 5, Держпром, під.3, пов.2, м.Харків, 61000, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 805,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя А.В. Савченко