Справа № 644/10933/21
Суддя: Шаповал Т. В.
Дата ухвалення: 2023-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Провадження № 2-а/552/78/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.07.2023 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді Шаповал Т.В.

секретар судового засідання Дубовик І.О.

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, поліцейського патрульної поліції №1 роти №4 Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції Богіля МиколиМиколайовича про скасування постанови в справі про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 22.11.2021 звернувся в Орджонікідзевський районний суд м. Харкова з позовом до Департаменту патрульної поліції, поліцейського патрульної поліції №1 роти №4 Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції Богіля МиколиМиколайовича про скасування постанови в справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

В позовній заяві посилався на те, що 16.10.2021 року відносно нього поліцейським патрульної поліції №1 роти №4 Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції Богіля МиколиМиколайовича винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА№485821, за те, що він нібито скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП, ч.1 ст.126 КУпАП.

Посилаючись на те, що постанова винесена з порушенням норм чинного законодавства, позивач просив суд скасувати постанову серії БАА №485821 від 16.10.2021 року, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, ч.1 ст. 126 КупАП.

Розпорядженням голови Верховного Суду від 14 березня 2022 року №7/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ окремих судів Донецької, Запорізької та Харківської областей.

Відповідно до даного Розпорядження справи, які перебували в провадженні Ленінського районного суду м. Харкова та Орджонікідзевського районного суду м. Харкова, підсудні Київському районному суду м. Полтави.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 06 червня 2023 року відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити у спрощеному позовному провадженні без виклику (повідомлення) сторін.

Відповідачі відзивів на позови не надали, хоча належним чином повідомлені про розгляд справи судом.

Інші заяви по суті справи та клопотання від сторін суду також не надходили.

Суд, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до таких висновків.

Як встановлено дослідженими по справі доказами, постановою поліцейського патрульної поліції №1 роти №4 Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції Богіля МиколиМиколайовича серії БАА№485821 від 16.10.2021 року позивача ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, ч.1 ст. 126 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до вказаної постанови, позивач ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що 16.10.2021 о 12 год. 00 хв., керуючи транспортним засобом Acura MDX, державний номерний знак НОМЕР_1 , на автодорозі М-06 747 км рухався в населеному пункті зі швидкістю 90 км./год., перевищивши дозволену швидкість руху на 40 км./год., чим порушив пункт 12.4 Правил дорожнього руху, а такж не пред`явив для перевірки посвідчення водія, чим порушив п.п. 2.4 КУпАП.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За приписами п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП адміністративна відповідальність настає за превищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Відповідно до ч.1 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового полісу, а також інших документів, передбачених законодавством, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Отже, доказами є які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію", поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання Правил дорожнього руху.

Так, положення зазначеного Закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідачі ні відзиву на позов, ні будь-яких доказів на спростування доводів позивача та на підтвердження факту порушення ним Правил дорожнього руху, додержання прав позивача під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо нього суду не надали.

Копії відеозапису, чи іншого доказу відповідачами до суду не надано.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що вказана постанова підлягає до скасування.

Крім того, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи в тому числі про адміністративні правопорушення про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху , ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Тобто, при винесенні оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності поліцейські діяли від імені відповідного органу Національної поліції, тому не є належними відповідачами у справі.

На ту обставину, що інспектор не може виступати самостійним відповідачем у справі, оскільки належним відповідачем є саме державний орган, на який покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адмінправопорушення, звернув увагу Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 26 грудня 2019 року у справі № 724/716/16-а.

Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог до поліцейського патрульної поліції №1 роти №4 Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції Богіля МиколиМиколайовича необхідно відмовити.

Таким чином позов підлягає до часткового задоволення, в частині позовних вимог до Департаменту патрульної поліції.

Керуючись ст.ст. 246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА №485821 від 16.10.2021, винесену поліцейським патрульної поліції №1 роти №4 Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції Богілем МиколоюМиколайовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП, ч.1 ст. 126 КУпАП.

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до поліцейського патрульної поліції №1 роти №4 Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції Богіля МиколиМиколайовича

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової катерки платника податків НОМЕР_2 ;

відповідач - Департамент патрульної поліції, місцезнаходження 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ;

відповідач - поліцейський патрульної поліції №1 роти №4 Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції Богіль МиколаМиколайович, місцезнаходження : 88006,м. Ужгорож, вул. О.Кошового,2.

Повне судове рішення складено 11 липня 2023 року.

Головуючий Т.В. Шаповал