Справа № 420/13663/22
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2023-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/13663/22

Перша інстанція: суддя Лебедєва Г.В.,

повний текст судового рішення

складено 30.11.2022, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Джабурія О.В.,
судді Вербицької Н.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач, ВЧ НОМЕР_1 ), в якому просив ( з урахуванням уточненої позовної заяви від 05.10.2022 року):

- визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо неврахування «щомісячної додаткової грошової винагороди» та «індексації грошового забезпечення» при обрахунку ОСОБА_1 «грошової допомоги на оздоровлення» передбаченої статтею 10-1 та частиною 3 статті 15 Закону України від 20.12.1991 року №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» за 2016, 2017роки;

- зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 провести перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 «грошову допомогу на оздоровлення» за 2016, 2017 роки передбачену статтею 10-1 та частиною 3 статті 15 Закону України від 20.12.1991 року №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» з урахуванням «щомісячної додаткової грошової винагороди» та «індексації грошового забезпечення», виплаченої на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.09.2020 року у справі №420/6539/20;

- визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо неврахування «щомісячної додаткової грошової винагороди» та «індексації грошового забезпечення» при обрахунку ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, передбаченої п.12 ч.1 ст.12 Закону України від 22.10.1993 року №3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»;

- зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 провести перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, передбачену п.12 ч.1 ст.12 Закону України від 22.10.1993 року №3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з урахуванням «щомісячної додаткової грошової винагороди» та «індексації грошового забезпечення» виплаченої на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25.09.2020 року у справі №420/6539/20.

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що відповідачем при обрахунку розміру грошової допомоги на оздоровлення протиправно не враховувалась щомісячна додаткова грошова винагорода та індексація грошового забезпечення, яка виплачена на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.09.2020 року у справі №420/6540/20 та при обрахунку розміру грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки протиправно не враховано щомісячна додаткова грошова винагорода та індексація грошового забезпечення виплачена на виконання рішення від 25.09.2020 року у справі №420/6539/20. Позивач вважає, що така протиправна бездіяльність призвела до того, що позивачу в неповному обсязі здійснено нарахування та виплату грошової допомоги на оздоровлення за 2016, 2017 роки, грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, що стало підставою звернення позивача до суду.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30.11.2022 року позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 17.07.2015 року по 29.08.2017 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 .

Наказом командира ВЧ НОМЕР_2 від 17.07.2015 року зараховано ОСОБА_1 з 17.07.2015 року до списків особового складу військової частини, на всі види забезпечення і вирішено вважати таким, що справи та посаду прийняв.

Наказом командира ВЧ НОМЕР_2 від 29.08.2017 року №185 виключено ОСОБА_1 зі списків особового складу частини та усіх видів забезпечення.

З 01.01.2020 року ВЧ НОМЕР_2 зарахована на грошове забезпечення до ВЧ НОМЕР_1 та всі виплати проводились ВЧ НОМЕР_1 . ОСОБА_1 за період з 01.10.2015 року по 29.08.2017 року компенсація за відпустки, в тому числі за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, не виплачувалась у зв`язку із чим він звернувся з позовом до Одеського окружного адміністративного суду.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25.09.2020 року у справі №420/6539/20 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено, а саме:

- визнано протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2016 року по 2017 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби;

- зобов`язано ВЧ НОМЕР_2 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2016 року по 2017 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби.

На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25.09.2020 року у справі №420/6539/20 ВЧ НОМЕР_1 виплачено 06.04.2021 року грошову компенсацію за невикористану відпустку як учаснику бойових дій в сумі 6124,59 грн..

ОСОБА_1 звернувся до ВЧ НОМЕР_2 із заявою від 23.12.2019 року щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення, за результатами розгляду якої ВЧ НОМЕР_2 на адресу ОСОБА_1 надіслано Лист від 08.05.2020 року №2/2562, яким адресата повідомлено про відсутність підстав, та фінансового ресурсу для виплати індексації грошового забезпечення, не погодившись зі вказаною відмовою позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21.09.2020 року у справі №420/6540/20 адміністративний позов ОСОБА_1 до ВЧ НОМЕР_2 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, задоволено, а саме:

- визнано протиправними дії ВЧ НОМЕР_2 щодо невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 29.08.2017 року;

- зобов`язано ВЧ НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 29.08.2017 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 01.12.2015 року по 29.08.2017 року січень 2008 року.

На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25.09.2020 року у справі №420/6540/20 ВЧ НОМЕР_1 виплачено на користь позивача індексацію грошового забезпечення у сумі 60302,30 грн., з яких сума індексації за серпень 2017 року склала 3730,06 грн..

Після отримання позивачем грошової компенсації за невикористану відпустку як учаснику бойових дій та виплати індексації грошового забезпечення позивачу стало відомо, що відповідачем при обрахунку розміру «грошової допомоги на оздоровлення» не враховувалась «щомісячна додаткова грошова винагорода» та «індексація грошового забезпечення», та при обрахунку розміру грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки не враховано «щомісячна додаткова грошова винагорода» та «індексація грошового забезпечення», у зв`язку із чим позивач звернуся до суду із вказаним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що щомісячна додаткова грошова винагорода відповідає ознакам додаткового виду щомісячного грошового забезпечення військовослужбовців, які мають щомісячний та постійний характер. Оскільки щомісячна додаткова грошова винагорода, передбачена Постановою №889, мала постійний характер (виплачувалася позивачу з січня 2016 року по вересень 2017 року щомісяця до дня звільнення його із військової служби), то відповідно до положень статті 9 Закону №2011-ХІІ вона повинна включатися до розрахунку грошової допомоги на оздоровлення за 2016-2017 роки, а також компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, яка підлягала виплаті у день звільнення позивача зі служби.

Крім того, суд першої інстанції виходив з того, індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку грошової допомоги на оздоровлення та компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки.

Колегія суддів при вирішенні даного спору виходить з наступного.

Частинами 1-2 ст.9 Закону України від 20.12.1991 року №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Абзацом 2 ч.3 ст.9 Закону №2011-ХІІ встановлено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Частиною 1 ст.10-1 Закону №2011-ХІІ визначено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

Частиною 2 ст.15 Закону №2011-XII визначено, що військовослужбовцям які звільняються зі служби виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Згідно зі ст.16-2 Закону України від 15.11.1996 року №504/96-ВР «Про відпустки» учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності, особам з інвалідністю внаслідок війни, статус яких визначений Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», особам, реабілітованим відповідно до Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років», із числа тих, яких було піддано репресіям у формі (формах) позбавлення волі (ув`язнення) або обмеження волі чи примусового безпідставного поміщення здорової людини до психіатричного закладу за рішенням позасудового або іншого репресивного органу, надається додаткова відпустка зі збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів на рік.

Згідно з п.12 ч.1 ст.12 Закону «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №3551-ХІІ учасникам бойових дій надаються пільги, зокрема, використання чергової щорічної відпустки у зручний для них час, а також одержання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік.

Абзацом 3 п.14 ст.10-1 Закону №2011-ХІІ передбачено, що у рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.

Виходячи з вищезазначеного, обрахунок грошової допомоги на оздоровлення та грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки здійснюється виходячи з місячного грошового забезпечення.

Зі змісту ст.9 Закону №2011-ХІІ слідує, що місячне грошове забезпечення складається з його основних та щомісячних додаткових видів, до яких входять підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер.

Відтак, із сукупного аналізу статей 9, 10-1, 15 Закону №2011-ХІІ вбачається, що при обчисленні грошової допомоги на оздоровлення та грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки не враховується тільки такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

На час проходження позивачем військової служби питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій визначались Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року №889 (далі - Постанова №889).

Судова колегія зазначає, що позивачу у період з січня 2016 по вересень 2017 роки виплачувалась щомісячна додаткова грошова винагорода, що підтверджується довідкою про виплату грошового забезпечення позивачу (а.с.13).

Отже, впродовж проходження військової служби позивачу щомісячно відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року №889 виплачувалася щомісячна додаткова грошова винагорода, яка мала систематичний характер, а тому підстави вважати таку винагороду одноразовим видом грошового забезпечення відсутні.

За таких обставин справи, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що відповідач протиправно не включив до складу грошового забезпечення позивача, з якого нарахована грошова допомога на оздоровлення, щомісячну додаткову грошову винагороду, що передбачена Постановою №889.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові 26.02.2021 року у справі №620/3346/19.

Також Верховний Суд у постанові від 21.04.2021 року у справі №380/2427/20 констатував наявність правових підстав для задоволення вимог позивача про визнання протиправними дій відповідача в частині нарахування і виплати позивачу допомоги на оздоровлення в 2016 та 2017 роках без врахування у складі місячного грошового забезпечення для обрахунку вказаних виплат щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року №889, та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу недоплачену допомогу на оздоровлення у 2016 та 2017 роках з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої вищевказаною постановою.

Віднесення зазначеної винагороди до щомісячних видів грошового забезпечення також підтверджено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 року у справі №522/2738/17, від 10.11.2021 року у справі №825/997/17.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що щомісячна додаткова грошова винагорода відповідає ознакам додаткового виду щомісячного грошового забезпечення військовослужбовців, які мають щомісячний та постійний характер.

Крім того, як правильно зазначив суд першої інстанції, при обчисленні грошової допомоги на оздоровлення за 2016-2017 роки та грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки позивача, відповідачем не було враховано індексацію грошового забезпечення виплаченої на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.09.2020 року у справі №420/6540/20.

Оскільки індексація грошового забезпечення має систематичний характер, відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо невключення при розрахунку позивачу грошової допомоги на оздоровлення та грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки індексації як складової місячного грошового забезпечення, чим порушив права позивача на отримання такої виплати в повному розмірі.

З урахуванням вищевикладеного, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що неврахування відповідачем щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення при обрахунку грошової допомоги на оздоровлення за 2016-2017 роки та грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки є протиправним.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2022 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Суддя-доповідач К.В. Кравченко
Судді О.В. Джабурія Н.В. Вербицька