Справа № 260/4641/23
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2023-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

03 липня 2023 року м. Ужгород№ 260/4641/23
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Іванчулинця Д.В.,

при секретарі судових засідань Костелей І.Ф.,

за участі сторін та осіб, які беруть участь у розгляді справи:

прокурора Романа М.С.,

представник позивача та відповідача не з`явилися,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Керівника Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області (вул. Незалежності, буд. 27, м. Тячів, Закарпатська область, 90500) в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області (вул. Болгарська, буд. 2, м. Ужгород, Закарпатська область, 88006, ) до Усть-Чорнянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області (вул. Верховинська, буд. 233, смт. Усть-Чорна, Тячівський район, Закарпатська область, 90520, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У відповідності до ч.3 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 03 липня 2023 року проголошено вступну та резолютивну частини Рішення. Рішення в повному обсязі складено 10 липня 2023 року.

09 червня 2023 року Керівник Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області (далі - позивачі) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Усть-Чорнянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області (далі - відповідач), якою просить:

1) прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі;

2) визнати протиправною бездіяльність Усть-Чорнянської селищної ради щодо невиконання вимог законодавства України в частині приведення до стану готовності захисної споруди - протирадіаційного укриття, №27109, що розташоване за адресою: смт. Усть-Чорна, вул. Верховинська, 333, Тячівського району Закарпатської області, з метою використання її за призначенням у відповідності до Вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України №579 від 09.07.2018;

3) зобов`язати Усть-Чорнянську селищну раду привести у стан готовності захисну споруду - протирадіаційне укриття №27109, що розташоване за адресою: смт. Усть-Чорна, вул. Верховинська, 333, Тячівського району Закарпатської області, з метою використання її за призначенням у відповідності до Вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України №579 від 09.07.2018;

4) про час і місце розгляду справи повідомити сторін у справі.

Обґрунтовуючи позовні вимоги прокурор зазначає, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та введенням на всій території України воєнного стану Тячівською окружною прокуратурою здійснено вивчення стану додержання вимог законодавства в сфері використання та забезпечення функціонування об`єктів цивільного захисту (захисних споруд) на території Тячівського району Закарпатської області, за результатами чого виявлено факти порушень, Усть-Чорнянською селищною радою Тячівського району Закарпатської області, законодавства у вказаній сфері, що призвело до надання укриттю пристосованому під протирадіаційне №27109 статусу «обмежено готове до використання за призначенням».

Відповідно до інформації, наведеної в листі Тячівського РУ ГУ ДСНС в Закарпатській області за №01/1221 від 29.08.2022 на території смт.Усть-Чорна, вул. Верховинська, 333 (будівля колишньої «Усть-Чорнянської дільничої лікарні») розміщено протирадіаційне укриття.

Вищезазначене протирадіаційне укриття, розміщене на території смт. Усть-Чорна та перебуває на балансі Усть-Чорнянської селищної ради. Актом оцінки стану готовності захисної споруди цивільного захисту №27109 від 20.01.2022 встановлено відсутність наступного обладнання: повітропроводи системи вентиляції; регенеративні патрони; система водопостачання; баки чи інші ємності для зберігання питної води; каналізаційна система та санвузли; водопровідні та каналізаційні труби; електропостачання та освітлення; первинні засоби пожежогасіння. Також не проведено навчання з обслуговування захисної споруди. Вищенаведені порушення унеможливлюють належне функціонування системи життєзабезпечення укриття пристосованого під протирадіаційне №27109, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та підтверджують обмежену готовність до експлуатації зазначеної захисної споруди. На даний час, на фоні військової агресії з боку російської федерації, в умовах воєнного стану питання належного утримання, використання та функціонування захисних споруд цивільного захисту населення як ніколи актуально. З початку повномасштабної війни відповідач мав достатньо часу для приведення у придатний для використання стан ПРУ №27109. Укриття пристосоване під протирадіаційне №27109, що розташоване в центральній частині селища та є стратегічно важливою спорудою цивільного захисту, яка при необхідності, а саме внаслідок надзвичайних ситуацій, воєнних дій або терористичних актів здатне розмістити 200 осіб.

Неналежним утриманням захисної споруди цивільного захисту відповідачем створюється реальна загроза життю та здоров`ю людей, які, почувши сигнал повітряної тривоги та знаходячись неподалік даного укриття, позбавлені можливості доступу до безпечного місця у зв`язку з його обмеженою готовністю та невжиттям відповідачем заходів, спрямованих на приведення його до використання за призначенням.

Подання даної позовної заяви спрямоване на усунення порушень законодавства у сфері обороноздатності держави, на забезпечення захисту цивільного (мирного) населення, особливо у питаннях підтримання колективних засобів захисту, якими є захисні споруди та інші місця можливого перебування людей для збереження їх життя та здоров`я у разі активних військових дій.

14 червня 2023 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду було відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

03 липня 2023 року на адресу суду від відповідача надійшла заява, згідно змісту якої вбачається, що останній просить позов задовольнити та розгляд справи провести у його відсутності.

У судовому засіданні прокурор підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі з мотивів наведених у позові та просив суд задовольнити позов повністю.

Представник Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області у судове засідання не з`явився, хоча був судом належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду.

Представник Усть-Чорнянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області у судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи містить заява про розгляд справи у його відсутності, позов визнав.

Статтею 189 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) передбачено порядок відмови від позову та визнання позову. Зокрема, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання позову відповідачем повністю або частково суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову повністю або у відповідній частині вимог. Суд не приймає відмови від позову, визнання позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії позивача або відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Враховуючи обставини даної адміністративної справи, оскільки відповідачем подано письмову заяву, згідно якої останній визнав позовні вимоги повністю, та дії відповідача не суперечать закону та не порушують чиї-небудь права, свободи або інтерес, суд приймає визнання позову відповідачем та згідно вимог статті 189 КАС України приходить до висновку, що даний позов підлягає до задоволення повністю.

Заслухавши пояснення прокурора, прийнявши письмову заяву відповідача про визнання позову, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та введенням на всій території України воєнного стану Тячівською окружною прокуратурою здійснено вивчення стану додержання вимог законодавства в сфері використання та забезпечення функціонування об`єктів цивільного захисту (захисних споруд) на території Тячівського району Закарпатської області, за результатами чого виявлено факти порушень відповідачем законодавства у вказаній сфері, що призвело до надання укриттю пристосованому під протирадіаційне №27109 статусу «обмежено готове до використання за призначенням».

Відповідно до інформації, наведеної в листі Тячівського РУ ГУ ДСНС в Закарпатській області за №01/1221 від 29 серпня 2022 року на території смт. Усть-Чорна, вул. Верховинська, 333 (будівля колишньої «Усть-Чорнянської дільничої лікарні») розміщено протирадіаційне укриття.

Згідно наданого листом Тячівського РУ ГУ ДСНС в Закарпатській області за №01/1294 від 09 вересня 2022 року, акту оцінки стану готовності захисної споруди цивільного захисту за №27109 від 20 січня 2022 року, встановлено, що дана будівля, відповідно до облікової картки та паспорту захисної споруди перебуває на балансі Усть-Чорнянської селищної ради, введена в експлуатацію у 1980 році, загальна площа 200 кв.м., місткість до 200 осіб, об`єм 400 куб.м..

Вищезазначене протирадіаційне укриття, розміщене на території АДРЕСА_1 , відповідно до листа Усть-Чорнянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, за №296/1-03-28 від 09 вересня 2022 року перебуває на балансі Усть-Чорнянської селищної ради.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №312112313 від 11 жовтня 2022 року майновий комплекс колишнього Комунального некомерційного підприємства «Усть-Чорнянська дільнична лікарня», що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , належить на праві власності Усть-Чорнянській селищній раді.

Неготовність укриття пристосованого під протирадіаційне №27109, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується інформацією Усть-Чорнянської селищної ради наданою листом за №313/03-28 від 03 жовтня 2022 року, та актами оцінки стану готовності захисної споруди цивільного захисту за №27109 від 20 січня 2022 року, від 13 жовтня 2022 року та від 06 квітня 2023 року.

Актом оцінки стану готовності захисної споруди цивільного захисту №27109 від 20 січня 2022 року встановлено відсутність наступного обладнання: повітропроводи системи вентиляції; регенеративні патрони; система водопостачання; баки чи інші ємності для зберігання питної води; каналізаційна система та санвузли; водопровідні та каналізаційні труби; електропостачання та освітлення; первинні засоби пожежогасіння.

Також не проведено навчання з обслуговування захисної споруди.

Відсутність вищевказаного обладнання також підтверджена актами оцінки стану готовності захисної споруди цивільного захисту №27109 від 13 жовтня 2022 року та від 06 квітня 2023 року.

Таким чином, вищенаведені порушення унеможливлюють належне функціонування системи життєзабезпечення укриття пристосованого під протирадіаційне №27109, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та підтверджують обмежену готовність до експлуатації зазначеної захисної споруди.

З аналізу долучених актів прослідковується, що вищевказані порушення із року в рік є ідентичними, що свідчить про їх тривалий характер та, як наслідок, невжиття відповідних заходів балансоутримувачем з метою усунення зафіксованих порушень та приведення захисної споруди у стан придатний до готовності.

Слід зазначити, що відповідачем акти оцінки стану готовності захисної споруди цивільного захисту не оскаржувалися.

Варто зазначити, що на фоні військової агресії з боку російської федерації, в умовах воєнного стану питання належного утримання, використання та функціонування захисних споруд цивільного захисту населення як ніколи актуально.

З початку повномасштабної війни російської федерації проти України відповідач мав достатньо часу для приведення у придатний для використання стан ПРУ №27109.

Укриття пристосоване під протирадіаційне №27109, що розташоване за адресою: смт. Усть-Чорна, вул. Верховинська, 333, Тячівського району Закарпатської області, знаходиться в центральній частині селища та є стратегічно важливою спорудою цивільного захисту, яка при необхідності, а саме внаслідок надзвичайних ситуацій, воєнних дій або терористичних актів здатне розмістити 200 осіб.

Неналежним утриманням захисної споруди цивільного захисту відповідачем створюється реальна загроза життю та здоров`ю людей, які, почувши сигнал повітряної тривоги та знаходячись неподалік даного укриття, позбавлені можливості доступу до безпечного місця у зв`язку з його обмеженою готовністю та невжиттям відповідачем заходів, спрямованих на приведення його до використання за призначенням.

Подання даної позовної заяви, як вбачається з матеріалів справи, було спрямоване на усунення порушень законодавства у сфері обороноздатності держави, на забезпечення захисту цивільного (мирного) населення, особливо у питаннях підтримання колективних засобів захисту, якими є захисні споруди та інші місця можливого перебування людей для збереження їх життя та здоров`я у разі активних військових дій.

Щодо правових підстав визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити відповідні дії.

Статтею 27 Конституції України також визначено, що кожна людина має невід`ємне право на життя, обов`язок держави - захищати життя людини.

Доцільно вказати, що розпорядженням № 47-р від 26.01.2015 Кабінетом Міністрів України на територіях Донецької та Луганської областей запроваджено режим надзвичайної ситуації, а на всій території України - режим підвищеної готовності згідно Кодексу цивільного захисту України.

Вказаним розпорядженням Урядом із 2015 року фактично розпочато етап активної підготовки до захисту населення в разі можливої військової агресії.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» N« 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022, на території України введено правовий режим воєнного стану.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №133/2022 від 14.03.2022, затвердженого Законом України №2119-IX від 15.03.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні із 05.30 год. 26.03.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №259/2022 від 18.04.2022, затвердженого Законом України №2212-IX від 21.04.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні із 05.30 год. 25.04.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 17.05.2022 року № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затвердженого Законом України 2263-ІХ від 22.05.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні із 05.30 год. 25.05.2022 строком на 90 діб.

Указом Президента України від 12.08.2022 року № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затвердженого Законом України № 2500-ІХ від 15.08.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні із 05.30 год. 23.08.2022 строком на 90 діб.

Указом Президента України від 07.11.2022 року № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затвердженого Законом України № 27.38-ІХ від 16.11.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні із 05.30 год. 21.11.2022 строком на 90 діб.

Указом Президента України від 06.02.2023 року № 58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затвердженого Законом України № 2915-ІХ від 07.02.2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні із 05.30 год. 19.02.2023 строком на 90 діб.

Указом Президента України від 01.05.2023 року № 254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затвердженого Законом України № 3057-ІХ від 02.05.2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні із 05.30 год. 20.05.2023 строком на 90 діб.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про оборону України» оборона України базується на готовності та здатності органів державної влади, усіх складових сектору безпеки і оборони України, органів місцевого самоврядування, єдиної державної системи цивільного захисту, національної економіки до переведення, при необхідності, з мирного на воєнний стан та відсічі збройній агресії, ліквідації збройного конфлікту, а також готовності населення і території держави до оборони.

Згідно ст.3 Закону України «Про оборону України» підготовка держави до оборони в мирний час, серед іншого, включає: забезпечення готовності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, єдиної державної системи цивільного захисту об`єктів критичної інфраструктури до виконання завдань цивільного захисту в особливий період, зокрема у воєнний час, з урахуванням норм міжнародного гуманітарного права.

Організація цивільного захисту в Україні безпосередньо пов`язана з національною безпекою і обороною держави.

На підставі Женевської конвенції 1949 р. щодо захисту жертв війни, військовополонених і населення на територіях бойових дій, Закону України «Про Цивільну оборону України» (втратив чинність 01.07.2013), та Положення про Цивільну оборону України (втратило чинність 31.01.2014), Положення про єдину державну систему цивільного захисту, Кодексу цивільного захисту України створена система цивільної оборони України, яка є важливою складовою системи національної безпеки.

Відповідно до п. 14 ч.1 ст.2 Кодексу цивільного захисту України (далі - Кодекс) захисні споруди цивільного захисту - інженерні споруди, призначені для захисту населення від впливу небезпечних факторів, що виникають внаслідок надзвичайних ситуацій, воєнних дій або терористичних актів. До захисних споруд цивільного захисту належать сховища та протирадіаційне укриття, а також споруди подвійного призначення.

Цивільним захистом, відповідно до ст.4 Кодексу, є функція держави, спрямована на захист населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій шляхом запобігання таким ситуаціям, ліквідації їх наслідків і надання допомоги постраждалим у мирний час та в особливий період.

Відповідно до ст.7 Кодексу цивільного захисту України цивільний захист здійснюється за такими основними принципами: 1) гарантування та забезпечення державою конституційних прав громадян на захист життя, здоров`я та власності, а також виконання у воєнний час норм міжнародного гуманітарного права; 2) комплексного підходу до вирішення завдань цивільного захисту; 3) пріоритетності завдань, спрямованих на рятування життя та збереження здоров`я громадян; 4) максимально можливого, економічно обґрунтованого зменшення ризику виникнення надзвичайних ситуацій; 5) централізації управління, єдиноначальності, підпорядкованості, статутної дисципліни Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, аварійно- рятувальних служб; 6) гласності, прозорості, вільного отримання та поширення публічної інформації про стан цивільного захисту, крім обмежень, встановлених законом; 7) добровільності - у разі залучення громадян до здійснення заходів цивільного захисту, пов`язаних з ризиком для їхнього життя і здоров`я; 8) відповідальності посадових осіб органів державної влади та органів місцевого самоврядування за дотримання вимог законодавства з питань цивільного захисту; 9) виправданого ризику та відповідальності керівників сил цивільного захисту за забезпечення безпеки під час проведення аварійно- рятувальних та інших невідкладних робіт.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.21 Кодексу цивільного захисту України громадяни України мають право на забезпечення засобами колективного, та індивідуального захисту, а також їх використання.

Відповідно до ч.4 ст.32 Кодексу цивільного захисту України для вирішення питань щодо укриття населення в захисних спорудах цивільного захисту центральні органи виконавчої влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання завчасно створюють фонд таких споруд.

Відповідно до ч.5 ст.32 Кодексу цивільного захисту України порядок створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту та ведення його обліку визначається Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Порядку створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту та ведення його обліку затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №138 від 10.03.2017 (надалі - Порядку) визначено, що утримання захисних споруд - комплекс заходів організаційного, матеріально-технічного, інженерного, фінансового та іншого характеру, що спрямовані на забезпечення готовності захисних споруд до використання за призначенням.

Відповідно до ч.8 ст.32 Кодексу цивільного захисту України утримання захисних споруд цивільного захисту у готовності до використання за призначенням здійснюється суб`єктами господарювання, на балансі яких вони перебувають (у тому числі споруд, що не увійшли до їх статутних капіталів у процесі приватизації (корпоратизації), за рахунок власних коштів.

Пунктом 9 Порядку передбачено, що утримання фонду захисних споруд у готовності до використання за призначенням здійснюється їх балансоутримувачами.

У відповідності до п.3 Порядку балансоутримувачем захисної споруди є власник захисної споруди або юридична особа, яка утримує її на балансі.

Згідно п.10 Порядку балансоутримувач забезпечує утримання захисних споруд та інших споруд, що повинні використовуватися для укриття населення, а також підтримання їх у стані, необхідному для приведення у готовність до використання за призначенням відповідно до вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд.

Конкретний строк приведення захисної споруди в готовність до використання за призначенням (крім споруд, що відповідно до законодавства повинні перебувати в постійній готовності) зазначається в паспорті захисної споруди, а саме:

не більше 12 годин - для захисних споруд, призначених для укриття працівників (персоналу, найбільшої працюючої зміни) суб`єктів господарювання, віднесених до відповідних категорій цивільного захисту;

не більше 24 годин - для інших захисних споруд, споруд подвійного призначення та найпростіших укриттів.

Частиною першою статті 20 Кодексу цивільного захисту України визначено, що до завдань та обов`язків суб`єктів господарювання у сфері цивільного захисту, серед інших, належить організація виконання вимог законодавства щодо створення, використання, утримання та реконструкції фонду захисних споруд цивільного захисту; планування та організація роботи з дообладнання або спорудження в особливий період підвальних та інших заглиблених приміщень для укриття населення; організація обліку фонду захисних споруд; здійснення контролю за утриманням та станом їх готовності; проведення їх технічної інвентаризації, тощо.

Згідно п.11 Порядку вимоги щодо утримання та експлуатації захисних споруд визначаються МВС.

Відповідно до п.1 Розділу І «Вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту», затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України №579 від 09.07.2018, споруди фонду захисних споруд мають утримуватися та експлуатуватися у стані, що дозволяє привести їх у готовність до використання за призначенням у визначені законодавством терміни.

Захисні пристрої призначені для захисту осіб, що переховуються у сховищах, від надмірного тиску повітряної ударної хвилі під час застосування звичайної зброї та засобів масового ураження. До захисних пристроїв, якими обладнуються сховища, належать захисно-герметичні і герметичні двері, віконниці (ставні), захисні секції, клапани-відтиначі, КНТ тощо (п.п.1 п.2 розділу III Вимоги).

Балансоутримувач відповідно до норм цих Вимог забезпечує утримання, контроль за станом, проведення перевірок, технічного обслуговування, поточних та капітальних ремонтів конструктивних елементів, спеціального обладнання, інженерних мереж та систем життєзабезпечення захисних споруд під час усього періоду використання сховищ у режимі ПРУ (п. 6 Розділу VIII Вимоги).

Відповідно п.п.1 п.2 розділу VI Вимоги, для забезпечення готовності захисних споруд до використання за призначенням їх балансоутримувачі здійснюють оцінку стану їх готовності, організовують періодичні огляди стану захисних споруд, перевірку працездатності їх основного обладнання, планують і проводять технічне обслуговування обладнання та систем життєзабезпечення захисних споруд.

Оцінка стану готовності захисних споруд (далі - оцінка стану готовності) здійснюється щороку з метою виявлення недоліків у стані утримання та експлуатації захисних споруд, передбачення заходів щодо приведення захисної споруди в готовність до використання за призначенням. Крім того, оцінка стану готовності здійснюється в таких випадках: у разі проведення технічної інвентаризації захисної споруди як об`єкта нерухомого майна; у разі підготовки пропозицій щодо подальшого використання захисної споруди; після пожеж, аварій, катастроф та інших надзвичайних ситуацій, що могли негативно вплинути на технічний стан захисної споруди; у разі здійснення ДСНС заходів державного нагляду (контролю) за станом готовності захисних споруд відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

За результатами оцінки стану готовності складається акт оцінки стану готовності захисної споруди цивільного захисту за формою згідно з додатком 11 до цих Вимог.

Результати оцінки стану готовності, отримані під час нагляду, ураховуються під час складення документів (актів, приписів) за його результатами (підпункт 4 пункту 2 Розділу VI Вимоги).

Підпунктами 5, 6 пункту 2 розділу VI Вимоги визначено, що залучення фахівців структурних підрозділів із питань цивільного захисту міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування, органів і підрозділів ДСНС до оцінки стану готовності, проведення інших обстежень захисних споруд (за винятком оцінки стану готовності під час нагляду) здійснюється за зверненням балансоутримувача.

Відповідно до підпункту 8 пункту 2 Розділу VI Вимоги під час оцінки стану готовності перевіряються: загальний стан приміщень, входів, гідроізоляції, повітрозабірних і витяжних каналів, обвалування окремо розташованих і підсипки покриття у вбудованих захисних спорудах, покрівлі та бічних поверхонь гірничих виробок, кріплень і захисно-герметичних перемичок (зовнішнім оглядом); двері, механізми задраювання, захисні пристрої, системи вентиляції, водопостачання, каналізації, електропостачання, зв`язку, автоматикита іншого інженерного обладнання; температура і відносна вологість повітря всередині захисної споруди; наявність і стан засобів пожежогасіння; герметичність захисної споруди.

За результатами оцінки стану готовності захисну споруду може бути визнано як готову, обмежено готову або неготову до використання за призначенням. Захисна споруда вважається обмежено готовою або неготовою, якщо вона має хоча б один із недоліків, зазначених в основних недоліках в утриманні захисних споруд, що погіршують стан їх готовності, наведениху додатку 13 до цих Вимог.

У разі відсутності таких недоліків захисна споруда вважається готовою до використання за призначенням (підпункт 8 пункту 2 Розділу VI Вимоги).

Таким чином, утримання захисних споруд цивільного захисту у готовності до використання за призначенням покладається на суб`єктів господарювання, на балансі яких вони перебувають, за рахунок власних коштів, що передбачено п.8 ст.32 Кодексу цивільного захисту України та п.9 Порядку створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту та ведення його обліку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №138 від 10.03.2017.

Невжиття заходів з метою приведення до стану готовності укриття, що пристосоване під протирадіаційне, а саме захисної споруди №27109, що розташована за адресою: смт. Усть-Чорна, вул. Верховинська, 333, Тячівського району Закарпатської області, балансоутримувачем якої є Усть-Чорнянська селищна рада, яка згідно актів оцінки стану готовності захисних споруд цивільного захисту №27109 від 20 січня 2022 року, від 13 жовтня 2022 року та від 06 квітня 2023 року оцінюється як «обмежено готова» до використання за призначенням суперечить інтересам держави у сфері підготовки країни до оборони в умовах воєнного стану.

Аналогічних правових позицій за позовами прокурора притримується Верховний Суд у справі №826/12192/16 - постанова від 03.10.2018 тау справі №820/5164/15 - постанова від 25.07.2019.

Окрім того, Велика Палата Верховного Суду у справі №820/4717/16 - постанова від 15.09.2019 (тотожні правовідносини) дійшла висновку про те, що спір такого характеру розглядається у порядку адміністративного судочинства, а також підтвердила право прокурора на звернення до суду з таким позовом в інтересах держави в особі територіального органу ДСНС.

Щодо підстав для представництва прокурором інтересів держави.

Положеннями п.3 ст. 131-1 Конституції України передбачено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ч.4 ст.5 КАС України суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави.

Важливим для застосування даної конституційної норми є саме поняття «інтерес держави».

У постанові Верховного Суду у справі №910/11919/17 від 17.10.2018 зазначено, що існує категорія справ, де підтримка прокурора не порушує справедливого балансу. Так, у справі «Менчинська проти рф» (рішення від 15.01.2009, заява №42454/02, пункт 35) Європейський суд з прав людини висловив таку позицію (у неофіційному перекладі): «Сторонами цивільного провадження виступають позивач і відповідач, яким надаються рівні права, в тому числі право на юридичну допомогу. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян, які ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави».

Виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття «інтерес держави».

У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) №3-рп/99 від 08.04.1999 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття «інтереси держави» висловив позицію про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (п.3 мотивувальної частини).

З урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, або його відсутність.

Тому, Верховний Суд у постанові від 25.06.2021 у справі № 420/26/20 вказав, що прокурор як посадова особа державного правоохоронного органу з метою реалізації встановлених для цього органу конституційних функцій вправі звертатися до адміністративного суду із позовною заявою про захист прав,свобод та інтересів громадянина чи держави, але не на загальних підставах, право на звернення за судовим захистом яких гарантовано кожному (ст.55 Конституції України), а тільки тоді, коли для цього були виняткові умови, і на підставі визначеного законом порядку такого звернення.

Водночас, чинним законодавством не визначено переліку випадків, за яких прокурор здійснює представництво в суді, однак встановлено оцінні критерії, орієнтири й умови, коли таке представництво інтересів держави в суді є можливим та необхідним.

Здійснювати захист інтересів держави в адміністративному суді прокурор може винятково за умови, коли захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Існування інтересу й необхідність його захисту має базуватися на справедливих підставах, які мають бути об`єктивно обґрунтовані (доведені) і переслідувати законну мету.

Спір у даній справі стосується бездіяльності відповідача, на балансі якого перебуває захисна споруда цивільного захисту та яка упродовж тривалого проміжку часу не готова до використання за призначенням, що призводить до загрози життю та здоров`я населення, так як в даний час на території України проходять бойові дії та наносяться ракетні удари по різним об`єктам, які знаходяться на її території.

Отже, зберігається реальна загроза для життя мешканців смт. Усть-Чорна Тячівського району Закарпатської області.

Згідно зі ст.7 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права, який ратифіковано Указом Президії Верховної Ради Української РСР від 19.10.1973 за №2148-VIII, держави, які беруть участь у цьому Пакті, визнають право кожного на справедливі і сприятливі умови праці, включаючи, зокрема умови роботи, що відповідають вимогам безпеки та гігієни.

Відповідно до ст.12 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права держави, які беруть участь у цьому Пакті, визнають право кожної людини на найвищий досяжний рівень фізичного і психічного здоров`я.

Вказані положення також знайшли своє відображення в ст.3 Конституції України, відповідно до якої людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ст.50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Таким чином, внаслідок протиправної бездіяльності відповідача у сфері цивільного захисту населення порушено інтереси держави та територіальної громади, що було підставою для звернення прокурором з даним позовом до суду.

Обраний спосіб захисту права спрямований на захист інтересів держави, зокрема на захист країни в умовах збройної агресії, підвищення обороноздатності держави, а також на захист життя та здоров`я людей, на спонукання Відповідача належно виконувати покладені на нього законодавством зобов`язання щодо утримання захисних споруд цивільного захисту в належному стані.

Згідно п.5 Положення про єдину державну систему цивільного захисту, що затверджене постановою Кабінету Міністрів України №11 від 09.01.2014, безпосереднє керівництво діяльністю єдиної державної системи цивільного захисту здійснює ДСНС.

Згідно п.1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1052 від 16.12.2015, Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.

Відповідно до ч.15 ст.32 Кодексу цивільного захисту України та п.12 «Порядку створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту та ведення його обліку», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №138 від 10.03.2017, контроль за готовністю захисних споруд цивільного захисту до використання за призначенням забезпечує центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, спільно з відповідними органами та підрозділами цивільного захисту, місцевими державними адміністраціями.

Пунктом 16 ч.2 ст.17 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту формує та реалізує заходи державної політики щодо створення, утримання та реконструкції фонду захисних споруд цивільного захисту, ведення їх обліку.

Згідно ст.66 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

Положеннями п.1 ч.1 ст.67 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб`єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у статті 65 цього Кодексу.

Із змісту п.п.6 п.4 Положення про Державну службу України надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1052 від 16.12.2015, вбачається що ДСНС відповідно до покладених на неї завдань здійснює заходи щодо створення, утримання та реконструкції фонду захисних споруд цивільного захисту, ведення їх обліку, забезпечує разом з відповідними органами та підрозділами цивільного захисту, місцевими держадміністраціями здійснення контролю за готовністю зазначених споруд до використання за призначенням.

Відповідно до п.п.42 п.4 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1052 від 16.12.2015, ДСНС відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд (контроль) за вжиттям інженерно-технічних заходів цивільного захисту відповідно до закону.

Отже, органи ДСНС здійснюють контроль за готовністю захисних споруд до використання за призначенням, тому саме в інтересах ГУ ДСНС у Закарпатській області прокуратура звертається із даним позовом до суду.

Постановою Кабінету Міністрів України №303 від 13.03.2022 припинено проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду на період воєнного стану.

Згідно ч.7 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Частиною восьмою ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» орган державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю) має право надавати (надсилати) суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень і недоліків.

Обов`язок виконувати законну вимогу органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства передбачений ст. 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та п.15 ч.1 ст.20 Кодексу цивільного захисту України.

Невиконання вимог припису органу ДСНС України не забезпечує основної мети - підтримання захисної споруди у стані готовності, яка має основним призначенням укриття населення від засобів масового ураження на особливий період.

Окрім того, Верховний Суд неодноразово висловлював позицію з приводу того, що положеннями нормативно-правових актів, які стосуються діяльності центральних органів виконавчої влади, не можуть бути визначені конкретні предмети і підстави позовів, з якими уповноважений орган має право звернутись до суду, оскільки зазначене було б неправомірним обмеженням повноважень такого органу у визначенні способу захисту та забезпечення здійснення судового захисту інтересів держави (постанови Верховного Суду від 20.09.2018 у справі №924/1237/17, від 25.02.2021 у справі №912/9/20).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.10.2019 у справі №903/129/18 дійшла висновку, що сам факт не звернення до суду належного суб`єкта владних повноважень з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси, свідчить про те, що цей орган неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини.

На час подання позову захисна споруда є не була готовою до використання за призначенням, через що не здатна забезпечити захист цивільного населення та у разі використання за призначенням може створювати загрозу для життя та здоров`я людей. Вказане свідчить про невиконання та порушення вимог законодавства України у сфері використання та забезпечення функціонування об`єктів цивільного захисту (захисної споруди), що призводить до порушенням державних інтересів та встановлених державою гарантій по забезпеченню конституційних прав громадян на захист життя, здоров`я та власності, насамперед в умовах збройної агресії Російської Федерації проти України.

Отже, на даний час відповідачем не забезпечено готовності до використання захисної споруди цивільного захисту № 27109, а ГУ ДСНС у Закарпатській області не вжито дієвих та достатніх заходів з метою зобов`язання відповідача привести захисну споруду до готового стану з метою використання за призначенням, що вказує на бездіяльність даного органу.

Разом із тим, слід зазначити, що ГУ ДСНС у Закарпатській області як спеціально уповноважений державою органом на здійснення контролю за утриманням та станом готовності захисних споруд цивільного захисту, знаючи про тривале порушення, а саме ігнорування Усть-Чорнянською селищною радою вимог щодо приведення у відповідність до наказу МВС №579 протирадіаційного укриття захисну споруду №27109, що розташована за адресою: смт. Усть-Чорна, вул. Верховинська, 333, Тячівського району Закарпатської області, не вжито відповідних заходів з метою зобов`язання балансоутримувача вжити заходи задля приведення у стан готовності зазначеного протирадіаційного укриття.

У відповідь на запит окружної прокуратури щодо стану усунення виявлених порушень, згідно акту оцінки стану готовності захисної споруди цивільного захисту №27109 (знаходиться на території АДРЕСА_1 (будівля колишньої «Усть-Чорнянської дільничої лікарні») від 20.01.2022, листом Усть-Чорнянської селищної ради №313/03-28 від 03.10.2022 було повідомлено, що у зв`язку із відсутністю фінансування, не підготовлено повітропроводи системи вентиляції; регенеративні патрони; система водопостачання; баки та інші ємності для зберігання питної води; каналізаційна система та санвузли; водопровідні та каналізаційні труби; електропостачання та освітлення; первинні засоби пожежогасіння; також не проведено навчання з обслуговування захисної споруди.

Відповідно до листа ГУ ДСНС у Закарпатській області №5205-4951/52 12-02 від 30.09.2022 на період воєнного стану Головне управління не має законних підстав вжиття заходів представницького характеру до балансоутримувачів захисних споруд цивільного захисту.

Враховуючи зазначені обставини у органів прокуратури наявні не лише права, а й обов`язок вжити заходів з представництва інтересів держави в суді.

На виконання вимог ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру», Тячівською окружною прокуратурою листом №07.52-104-5902 вих.-22 від 17.10.2022 на адресу ГУ ДСНС у Закарпатській області надіслано повідомлення про намір звернення прокуратурою до суду із даним позовом.

Згідно відповіді ГУ ДСНС у Закарпатській області №5205-5411/52 12-02 від 25.10.2022 Головне управління на період воєнного стану не має законних підстав щодо вжиття заходів представницького характеру до балансоутримувача зазначеної захисної споруди цивільного захисту.

При цьому, на час подання позову захисна споруда є не готовою до використання за призначенням, через що не здатна забезпечити захист цивільного населення та у разі використання не за призначенням може створювати загрозу для життя та здоров`я людей. Вказане свідчить про невиконання та порушення вимог законодавства України у сфері використання та забезпечення функціонування об`єктів цивільного захисту (захисної споруди), що призводить до порушенням державних інтересів та встановлених державою гарантій по забезпеченню конституційних прав громадян на захист життя, здоров`я та власності, насамперед в умовах збройної агресії російської федерації проти України.

Отже, на даний час відповідачем не забезпечено готовності до використання захисної споруди цивільного захисту № 27109, а ГУ ДСНС у Закарпатській області не вжито дієвих та достатніх заходів з метою зобов`язання відповідача привести захисну споруду до готового стану з метою використання за призначенням, що вказує на невжиття заходів даним органом.

Таким чином позовна заява прокурора є єдиним ефективним засобом захисту порушених прав та інтересів держави.

Варто зазначити, що Верховний Суд у постанові від 19.06.2018 у справі № 464/2638/17 вказав, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану, за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Усть-Чорнянською селищною радою не усунуто порушення, виявлені в ході обстежень оцінки стану готовності вказаної захисної споруди від 22 січня 2022 року, від 13 жовтня 2022 року та від 06 квітня 2023 року, в яких зазначені одні й ті самі порушення, які протягом тривалого часу не усуваються що свідчить про триваючий характер вказаного порушення.

Таким чином, на дату звернення прокурора до суду з позовом у даному випадку не припинили існувати підстави для звернення до суду.

На підставі викладено вище, у зв`язку із невиконанням та порушенням вимог законодавства України у сфері цивільного захисту, що призводить до порушення державних інтересів та встановлених державою гарантій по забезпеченню конституційних прав громадян на захист життя, здоров`я та власності, насамперед в умовах збройної агресії російської федерації проти України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Судові витрати не стягуються.

Керуючись статтями 6, 14, 242, 243, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Керівника Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області (вул. Незалежності, буд. 27, м. Тячів, Закарпатська область, 90500) в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області (вул. Болгарська, буд. 2, м. Ужгород, Закарпатська область, 88006, ) до Усть-Чорнянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області (вул. Верховинська, буд. 233, смт. Усть-Чорна, Тячівський район, Закарпатська область, 90520, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність Усть-Чорнянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області щодо невиконання вимог законодавства України в частині приведення до стану готовності захисної споруди - протирадіаційного укриття, №27109, що розташоване за адресою: смт. Усть-Чорна, вул. Верховинська, 333, Тячівського району Закарпатської області, з метою використання її за призначенням у відповідності до Вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України №579 від 09.07.2018.

3. Зобов`язати Усть-Чорнянську селищну раду Тячівського району Закарпатської області привести у стан готовності захисну споруду - протирадіаційне укриття №27109, що розташоване за адресою: смт. Усть-Чорна, вул. Верховинська, 333, Тячівського району Закарпатської області, з метою використання її за призначенням у відповідності до Вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України №579 від 09.07.2018.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяД.В. Іванчулинець