Справа № 120/9142/22
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

05 липня 2023 р. Справа № 120/9142/22
Вінницький окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Поліщук І.М.,
за участю секретаря судового засідання: Бондаренко М.О.
представника позивача: Юрченка Т.П.
представника відповідача: Франчук І.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовом: Комунального підприємства "Вінницяоблтеплоенерго"
до: Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області
про: визнання протиправними та скасування пунктів вимоги
В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом Комунального підприємства "Вінницяоблтеплоенерго" до Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування пунктів вимоги.
Рішенням суду від 13.06.2023 адміністративний позов Комунального підприємства "Вінницяоблтеплоенерго" задоволено.

Разом із тим, 20.06.2023 представником позивача подано заяву про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат. Зокрема, представник позивача просить суд ухвалити додаткове судове рішення щодо стягнення на користь КП "Вінницяоблтеплоенерго" понесених витрат на правову допомогу адвоката в сумі 20000 грн.

Ухвалою від 28.06.2023 заяву про ухвалення додаткового судового рішення призначено до розгляду в судовому засіданні 05.07.2023.

В судовому засіданні представник позивача підтримав подану заяву та просив її задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача заперечила проти ухвалення додаткового судового рішення. Зокрема зазначила, що представником позивача до закінчення судових дебатів не було заявлено про те, що докази понесених витрат на правову допомогу будуть подані ним протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Крім того, зазначила, що заявлений представником позивача розмір витрат на правову допомогу є неспівмірним зі складністю даної справи та обсягом наданих ним послуг.

Визначаючись щодо подано заяви, суд виходив із наступного.

Згідно з частиною першою статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частини 2 статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 3 статті 134 КАС України).

Приписами частини 4-6 статті 134 КАС України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Водночас в силу вимог частини 7 статті 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин 7, 9 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Системний аналіз вказаних законодавчих положень дозволяє суду дійти висновку, що стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягають компенсації документально підтверджені судові витрати, до складу яких входять, в тому числі витрати, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги. Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі: сторона, яка бажає компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона має право подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги та інші документи, що свідчать про витрати сторони, пов`язані із наданням правової допомоги.

При цьому, положеннями ч. 7 ст. 139 КАС України також визначено, що такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

В даному ж випадку, заперечуючи проти ухвалення додаткового рішення, представник відповідача зазначила, що представником позивача до закінчення судових дебатів не було заявлено про те, що докази понесених витрат на правову допомогу будуть подані ним протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Разом із тим, такі твердження представника відповідача судом оцінюються критично, адже як видно із протоколу судового засідання від 13.06.2023, представником позивача до закінчення судових дебатів було оголошено усне клопотання про те, що докази понесених позивачем витрат на правову допомогу будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

При цьому, на підтвердження понесених витрат представником позивача надано копію договору про надання правової допомоги №10/22-а/8 від 28.10.2022, детальний розрахунок суми витрат на правничу допомогу від 16.06.2023, докази безпосередньої сплати адвокату гонорару в сумі 20000 грн.

Як зазначено у статті 30 Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 5 липня 2012 року № 5076-VI № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При цьому, суд враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 28.12.2020 у справі №640/18402/19, що розмір гонорару адвоката, встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним. У зв`язку з цим відсутність детального опису робіт не впливає на визначення судом розміру понесених витрат на правничу допомогу адвоката, позаяк норма частини 4 статті 134 КАС України запроваджена для визначення розміру витрат, в той час як в межах цієї справи розмір гонорару адвоката 56000 грн. є визначеним незалежно від обсягу наданих послуг.

Разом із тим з огляду на правову позицію Верховного Суду, наведену у додатковій постанові від 05.09.2019 у справі № 826/841/17 (провадження № К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, за наявності заперечень іншої сторони, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірними у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Також у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Згідно з рішенням ЄСПЛ від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою (п. 268, 269).

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі "Лавентс проти Латвії" відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Отже, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, необхідно виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи.

На переконання суду, виходячи із обставин даної конкретної справи, заявлений до відшкодування розмір витрат на оплату послуг адвоката в загальній сумі 20000 грн. є завищеним.

Крім того, як видно із матеріалів справи, представництво інтересів позивача у даній справі, окрім адвоката Юрченка Т.П., також здійснювали юристи Комунального підприємства "Вінницяоблтеплоенерго".

При цьому, наданий адвокатом Юрченком Т.П. детальний розрахунок наданих ним послуг містить лише загальний перелік послуг, а саме: консультування клієнта; узгодження правової позиції по справі; вивчення нормативно-правової бази, в тому числі, яка регулює розмитнення в країні експортера; підготовка позовної заяви; підготовка відповіді на відзив; підготовка інших процесуальних документи.

Втім, такий детальний розрахунок не містить чіткою інформації щодо часу затраченого адвокатом на надання тої чи іншої послуги чи/або будь-якої іншої інформації, яка б дала суду змогу оцінити обсяг таких послуг.

За таких обставин суд, керуючись принципом справедливості, виходячи із характеру та предмету даного спору, приходить до висновку про можливість зменшення розміру витрат в даній справі до 10000 грн., що відповідатиме критеріям співмірності та вимогам розумності.

Керуючись ст.ст. 132, 139, 248, 252, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Заяву Комунального підприємства "Вінницяоблтеплоенерго" про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити.

Стягнути на користь Комунального підприємства "Вінницяоблтеплоенерго" понесені витрати на правову допомогу адвоката в сумі 10000 (десять тисяч) гривень за рахунок бюджетних асигнувань Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Комунальне підприємство "ВІННИЦЯОБЛТЕПЛОЕНЕРГО" (вул. Вишнева, 24, м. Вінниця, )

Відповідач: Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, )

Повний текст рішення складено 10.07.2023.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна