Справа № 280/1481/22
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2023-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 травня 2023 року м. Дніпросправа № 280/1481/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),

суддів: Лукманової О.М., Дурасової Ю.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Запорізької митниці на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14 червня 2022 року (суддя Сіпака А.В.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УТД ТЕХПРОМ» до Запорізької митниці про визнання протиправними, скасування картки відмови в прийнятті митної декларації та рішення про коригування митної вартості товарів,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2022 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УТД ТЕХПРОМ» до Запорізької митниці про визнання протиправною і скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA112080/2021/000467, винесену відповідачем; визнання протиправним і скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 22.12.2021 № UA112080/2021/000086/2, винесене відповідачем.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 14 червня 2022 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить прийняти нове рішенн, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що в поданих позивачем до митного оформлення документах на підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару виявлено розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, у зв`язку з чим витребувано додаткові документи. Однак декларант відмовився від надання в повному обсязі документів, які підтверджують митну вартість. Враховуючи, що позивачем не підтверджено заявлену митну вартість імпортованого товару, підстави для оформлення товару за визначеною ним митною вартістю були відсутні, що зумовило прийняття Митницею оскаржуваних рішень.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 29.09.2021 між TOB "УТД ТЕХПРОМ" (покупець) та ООО Корпорация ВЄД- Центр (продавець) укладено контракт № 09/23 (далі - контракт).

Відповідно до п. 1.1. контракту, постачальник зобов`язується передати у власність покупця, а покупець прийняти та оплатити продукцію, що надалі іменується товар, за номенклатурою, у кількості та за цінами, зазначеним в специфікаціях до контракту, що є невід`ємними частинами даного контракту. (а.с. 20-27)

До митного контролю та митного оформлення 21.12.2021 позивачем надіслано засобами електронного зв`язку митну декларацію в режимі IM 40 ДЕ, якій присвоєно № UA112080/2021/015208 на товар: Риштування рамні будівельні приставні: базовий блок ВСП 250/0.7 20 шт., секція ВСП 250/0.7 70 шт., базовий блок ВСП 250/1.2 10 шт., секція ВСП 250/1.2 60 шт., комплект стабілізаторів (4 шт.) 10 шт., вишка Датчик 5 шт., рама з драбиною ЛРСП 40 150 шт., рама прохідна ЛРСП 40 350 шт., сполучення діагональне 1=3 м. 300 шт., сполучення горизонтальне 1=3 м 400 шт., рігель настилу 1=3 м 400 шт., помост ПМ-200 5 шт., рама з драбиною ЛРСП 40 250 шт., рама прохідна ЛРСП 40 600 шт., сполучення діагональне 1=3 м 400 шт., сполучення горизонтальне 1=3 м 500 шт., рігель настилу 1=3 м 800 шт. (а.с. 17-18)

До митного оформлення вказаних товарів до митниці разом з ЕМД надіслано скановані копії документів відповідно графи 44 зазначеної ЕМД. (а.с. 19)

Відповідно до ст. 337 Митного кодексу України (далі - МК України), при проведенні перевірки документів, які надані у підтвердження заявленої митної вартості товарів, виявлено наступне:

1. Вартість заявленої партії товару згідно рахунку від 10.12.2021 № 900 становить 1487353 рос. руб та повністю відповідає специфікації від 01.12.2021 № 19 до контракту від 29.09.2021 № 09/23 та вартість заявленої партії товару згідно рахунку від 13.12.2021 № 908 становить 1636603 рос. руб та повністю відповідає специфікації від 09.12.2021 № 21 до контракту від 29.09.2021 № 09/23. Натомість до митного оформлення надано також специфікацію від 30.11.2021 № 16, специфікацію від 02.12.2021 № 20 до контракту від 29.09.2021 № 09/23, які не мають відношення до заявленої партії товару (інші найменування, умови поставки тощо).

2. У платіжних дорученнях від 02.12.2021 та 09.12.2021 (Swift) наданих до митного оформлення вказано суму 5621347 рос. руб, однак вартість партії товару згідно рахунків від 10.12.2021 № 900 та від 13.12.2021 № 908 складає 3123956 рос.руб.

3. Відповідно до п. 3.2 контракту від 29.09.2021 № 09/23 строки поставки товару зазначаються у специфікації. Специфікаціями від 01.12.2021 № 19 та від 09.12.2021 № 21 до контракту передбачено відвантаження протягом 60 робочих днів з моменту отримання авансового платежу. Натомість у рахунках на оплату від 01.12.2021 № 1063 та від 09.12.2021 № 1089 зазначено, що товар зберігається на складі протягом 5 банківських днів з моменту його готовності до відвантаження (подальше зберігання сплачується окремо).

4. У рахунках на оплату від 01.12.2021 № 1963 та від 09.12.2021 № 1089 відсутні посилання на специфікації до зовнішньоекономічного контракту від 29.09.2021 № 09/23, в яких визначається кількість та вартість товару.

У зв`язку з цим згідно вимог п. 3 ст. 53 МК України протягом 10 календарних днів декларанта зобов`язано надати (за наявності) додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість та обраний метод її визначення, а саме: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) виписку з бухгалтерської документації; 4) каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 5) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Також повідомлено, що згідно ч. 6 ст. 53 МК України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. (а.с. 16)

22.12.2021 декларантом надано наступні додаткові документи: лист ТОВ «УТД Техпром» без дати б/н; прайс від 01.10.2021 б/н; прибуткові накладні від 19.10.2021 № 6, від 19.10.2021 № 7, від 23.11.2021 № 150; видаткові накладні від 28.10.2021 № 96, від 21.10.2021 № 95, від 30.11.2021 № 457. (а.с. 78, 104-108)

До додатково наданих документів встановлено наступні зауваження:

1. Наданий додатково прайс-лист продавця б/н датовано 01.10.2021, однак до митного оформлення заявлено товари відповідно Специфікацій від 01.12.2021 № 19 та від 09.12.2021 № 21. Крім цього, зазначений документ не містить інформації щодо виробника товару, умов поставки, умов платежу, термін поставки, термін дії;

2. Прибуткові накладні № 6 від 19.10.2021; № 7 від 19.10.2021; № 150 від 23.11.2021; та видаткові накладні № 457 від 30.11.2021; № 95 від 21.10.2021; № 96 від 28.10.2021 стосуються поставок інших партій товарів з частково іншим асортиментом товару і не містить інформації щодо виробника товару, умов поставки. Надані додатково документи не містять жодної цінової інформації, тому не можуть бути використаний для підтвердження заявленої митної вартості товару.

22.12.2021 особа, уповноважена на роботу з митницею зазначила: «інші документи протягом 10 днів надати немає можливості».

За результатами здійсненого контролю правильності визначення митної вартості товарів митницею 22.12.2021 прийнято рішення про коригування митної вартості товару № UА112080/2021/000086/2. (а.с. 14-15, 109-110)

22.12.2021 у оформлені ЕМД № №UA112080/2021/015208 від 21.12.2021 відмовлено, складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА112080/2021/000467. (а.с. 13)

Не погодившись з рішенням про коригування митної вартості та карткою відмови, позивач звернувся до суду з даним позовом.

При вирішенні справи суд на виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Митний кодекс України визначає засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України, спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб`єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України (далі-МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Система визначення митної вартості товарів ґрунтується на загальних принципах митної оцінки, прийнятих у міжнародній практиці. Міжнародно-правовим стандартом, на який зорієнтоване українське митне законодавство, є угоди по застосуванню ст. VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 (далі - ГААТ).

Згідно з ч. 2 ст. VII ГААТ оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Частинами четвертою та п`ятою статті 58 МК України також передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно з ч. 2 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Згідно з ч. 2 ст. 52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, наведений в ч. 2 ст. 53 МК України. Такими документами є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісній характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч. 6 ст. 53 МК України).

Згідно зі ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. Відповідно до частини 3 цієї ж статті за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

За унормуванням п. 2 ч. 6 ст. 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, зокрема у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Стаття 57 МК України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування таких методів: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

Наведені норми права дають можливість дійти висновку, що метод визначення митної вартості товару за ціною договору є основним. На підтвердження заявленої декларантом митної вартості товару, що визначена за першим методом, митному органу необхідно надати відповідні документи. При цьому застосування кожного наступного методу у їх послідовності можливе лише у разі обґрунтованої та об`єктивної неможливості застосування попереднього методу.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 27.06.2019 в адміністративній справі № 803/667/17, митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом із тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Матеріалами справи підтверджено, що при проведенні перевірки документів, які надані у підтвердження заявленої митної вартості товарів, відповідачем виявлено наступне:

1. Вартість заявленої партії товару згідно рахунку від 10.12.2021 № 900 становить 1487353 рос. руб та повністю відповідає специфікації від 01.12.2021 № 19 до контракту від 29.09.2021 № 09/23 та вартість заявленої партії товару згідно рахунку від 13.12.2021 № 908 становить 1636603 рос. руб та повністю відповідає специфікації від 09.12.2021 № 21 до контракту від 29.09.2021 № 09/23. Натомість до митного оформлення надано також специфікацію від 30.11.2021 № 16, специфікацію від 02.12.2021 № 20 до контракту від 29.09.2021 № 09/23, які не мають відношення до заявленої партії товару (інші найменування, умови поставки тощо).

Разом з тим, відповідачем не доведено, яким саме чином надання специфікацій № 16 та № 20 вплинуло на можливість визначення митної вартості товару, імпортованого за специфікаціями № 19 та № 21.

2. У платіжних дорученнях від 02.12.2021 та 09.12.2021 (Swift) наданих до митного оформлення вказано суму 5621347 рос. руб, однак вартість партії товару згідно рахунків від 10.12.2021 № 900 та від 13.12.2021 № 908 складає 3123956 рос. руб.

Суд зауважує, що вартість та номенклатура імпортованого за специфікацією№ 19 товару повністю відповідає рахунку № 900. Вартість та номенклатура імпортованого за специфікацією № 21 товару повністю відповідає рахунку № 908. Загальна вартість товару, імпортованого за специфікаціями № 19 та № 20 складає 3123956,70 рос. руб. Платіжним дорученням № 953 від 09.12.2021 сплачено товар, імпортований за специфікацією № 21 у сумі 1636603 рос. руб. Платіжним дорученням № 580 від 12.12.2021 сплачено товар, імпортований за специфікаціями № 16, № 19 та № 20, про що зазначено в платіжному дорученні.

3. Відповідно до п. 3.2 контракту від 29.09.2021 № 09/23 строки поставки товару зазначаються у специфікації. Специфікаціями від 01.12.2021 № 19 та від 09.12.2021 № 21 до контракту передбачено відвантаження протягом 60 робочих днів з моменту отримання авансового платежу. Натомість у рахунках на оплату від 01.12.2021 № 1063 та від 09.12.2021 № 1089 зазначено, що товар зберігається на складі протягом 5 банківських днів з моменту його готовності до відвантаження (подальше зберігання сплачується окремо).

Щодо цього, суд вважає за необхідне зазначити, що дане зауваження митниці не стосується числових показників митної вартості імпортованого товару. Строки постачання товару продавцем зазначено у специфікаціях. У рахунках на оплату зазначений строк зберігання товару на складі.

4. У рахунках на оплату від 01.12.2021 № 1963 та від 09.12.2021 № 1089 відсутні посилання на специфікації до зовнішньоекономічного контракту від 29.09.2021 № 09/23, в яких визначається кількість та вартість товару.

Щодо цього порушення суд зазначає, що номенклатура та вартість товару згідно рахунків № 1063 та № 1089 повністю відповідає рахункам-фактурам № 900 та № 908, в яких міститься посилання на специфікацію та контракт.

Також суд зазначає, що посилання відповідача на те, що прибуткові накладні та видаткові накладні не стосуються заявленої партії товару, є необґрунтованим, оскільки вказані документи не є обов`язковими згідно переліку, визначеному ч. 2 ст. 53 МК України, то виставляти вимоги щодо них у митного органу не має підстав.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивачем для оформлення товару за першим методом надано всі передбачені чинним законодавством документи для підтвердження ціни товару, що імпортується, а митним органом безпідставно застосовано резервний метод визначення митної вартості товару.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Отже, суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про задоволення позову.

Наведені відповідачем в апеляційній скарзі доводи висновків суду першої інстанції не спростовують.

Передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Запорізької митниці -залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14 червня 2022 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарження не підлягає відповідно до ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий - суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова

суддя Ю. В. Дурасова