Справа № 440/4731/23
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2023-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/4731/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/4731/23 за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

14.04.2023 адвокат Косточка Сергій Олегович, здійснюючи представництво інтересів позивача ОСОБА_1 , направив до Полтавського окружного адміністративного суду позов (надійшов до суду 19.04.2023), що заявлений до НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України, в якому просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача в частині незвільнення ОСОБА_1 , як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами за підпунктом "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" у зв`язку з наявністю дружини з числа осіб з інвалідністю та зобов`язати відповідача прийняти рішення, яким звільнити у зв`язку з цим ОСОБА_1 за підпунктом "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

В якості підстави для звернення до суду заявник вказує на протиправну, як на його думку, бездіяльність відповідача, який не знайшов підстав для звільнення позивача, мобілізованого під час воєнного стану, з військової служби за підпунктом "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" за сімейними обставинами у зв`язку з наявністю дружини з числа осіб з інвалідністю ІІІ групи.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 21.04.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 05.06.2023 заяву адвоката Косточки С.О. про зміну предмету позову повернуто заявникові у зв`язку з її відкликанням.

06.07.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позову. Повідомляє, що для звільнення ОСОБА_2 з підстав, передбачених підпунктом "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", немає, оскільки дружина ОСОБА_3 за висновком МСЕК не є особою, яка потребує постійного стороннього догляду, та не є особою з інвалідністю І чи ІІ групи. Спосіб захисту, що обраний позивачем, шляхом заявлення вимоги про зобов`язання відповідача прийняти рішення про звільнення позивача з військової служби у разі її задоволення призведе до неправомірного втручання у дискреційні повноваження відповідача, оскільки суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується.

Правом на надання відповіді на відзив позивач не скористався.

Розгляд справи, відповідно до ст. 262 КАС України, здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні).

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Відповідно свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 від 17.10.2009 Відділ реєстрації актів цивільного стану Чутівського районного управління юстиції Полтавської області зареєстрував шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_5 (а.с. 15).

Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААВ №476884, ОСОБА_3 встановлено вперше інвалідність ІІІ групи з 13.12.2022 строком по 01.01.2024. Причина інвалідності - загальне захворювання. Висновок про умови та характер праці: праця без тяжких фізичних та психо-емоц. навантажень.

Як повідомляє представник відповідача у відзиві, наказом командира 15 мобільного прикордонного загону №11-ОС від 17.02.2023 ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу та призначено в розпорядження.

Наказом командира НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону №24-ОС від 25.05.2023 ОСОБА_1 призначено на посаду інспектора прикордонної служби вищої категорії начальника першого відділення інспекторів прикордонної служби першої прикордонної застави першого відділу прикордонної служби (тип С) першої прикордонної комендатури швидкого реагування.

На даний час позивач проходить військову службу у вказаному загоні.

Як зазначає представник позивача у позовній заяві, 04.03.2023 ОСОБА_1 звернувся до відповідача з рапортом про звільнення з військової служби на підставі пп. "г" п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу". Фактичні підстави для звільнення той обґрунтовував тим, що 19.12.2022 його дружині, ОСОБА_3 , встановлено ІІІ групу інвалідності з 13.12.2022 по причині загального захворювання, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААВ №476884. Крім того ОСОБА_1 з дружиною мають двох малолітніх дітей, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які перебувають на його утриманні та яких його дружині з ІІІ групою інвалідності стало складно утримувати без його особистої допомоги.

За наслідками розгляду цього рапорта начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 полковник ОСОБА_8 23.02.2023 надав відповідь за №12/3495/23-Вн, якою повідомив про відсутність підстав для звільнення з військової служби старшого сержанта ОСОБА_1 за пп. "г" п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Не погоджуючись із правильністю такого висновку відповідача, зі свого боку представник позивача стверджує, що вказана норма не ставить звільнення з військової служби у залежність від наявності певної групи інвалідності, а натомість передбачає таку можливість в силу лише того, що один із подружжя є інвалідом, без конкретизації якої саме групи є інвалідність.

Звідси, з огляду лише на факт встановлення дружині військовослужбовця інвалідності, а також зважаючи на те, що згоди на продовження військової служби позивач не надавав, представник вважає протиправною відмову відповідача у звільненні з військової служби, у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України" на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

На момент розгляду цієї адміністративної справи воєнний стан в Україні триває.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 12.05.2015 №389-VIII "Про правовий режим воєнного стану" (надалі - Закон №389-VIII), воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 "Про загальну мобілізацію" постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

У свою чергу правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України здійснюється відповідно до положень Закону України від 25.03.1992 №2232-XII "Про військовий обов`язок та військову службу" (надалі - Закон №2232-XII).

Статтею 26 Закону №2232-XII визначені підстави для звільнення з військової служби.

Зокрема, підпунктом "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-XII визначено, що військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби під час воєнного стану через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи.

Тож предмет спору у цій справі зводиться до з`ясування обставин правомірності висновку відповідача щодо відсутності у позивача, як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, права на звільнення з військової служби за підпунктом "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-XII за сімейними обставинами у зв`язку з наявністю дружини з числа осіб з інвалідністю ІІІ групи.

Представник позивача стверджує, що аналіз норми абз. 5 пп. "г" п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону №2232-XII слід читати і застосовувати наступним чином: під час воєнного стану військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації звільняються за сімейними обставинами (якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу) за таких підстав:

1) в разі наявності дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю, незалежно від групи інвалідності;

2) та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи.

У свою чергу представник відповідача стверджує, що в даному випадку крім сполучника «або» спірна норма містить сполучник «та», з огляду на що законодавець визначив такі підстави для звільнення:

1) у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи;

2) у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та одного із батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи.

Розв`язуючи суперечку з цього приводу, суд пристає до позиції, яку обстоює відповідач, оскільки саме таке тлумачення норми відображає її дійсний зміст.

Так, наявність у коментованій нормі сполучників розбиває цю норму на дві частини, які містять різні умови, і ці умови будуть стосуватися лише однієї з частин у разі застосування сполучника "або". Однак для скорочення тексту нормативно-правових актів дуже поширеною є практика застосування законодавцем у гіпотезі норми здвоєного сполучника "та/або", у випадку чого розбиті таким здвоєним сполучником частини гіпотези слід застосовувати у будь-яких можливих варіаціях застосування цих сполучників окремо, але з урахуванням усіх тих умов, які містить та чи інша частина коментованої норми.

Тобто, у таких випадках застосування норми права слід здійснювати в комплексі, з урахуванням усіх його частин, оскільки такі є пов`язаними сполучником "та", а тому не можуть бути застосовані окремо одна від одної.

Підсумовуючи вищевикладене, суд формулює висновок, відповідно до якого норму абз. 5 пп. "г" п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону №2232-XII для правозастосування слід читати наступним чином: під час воєнного стану військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи, або ж у зв`язку з наявністю одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи.

Тож факт наявності дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю сам по собі ще не створює для військовослужбовця передумов для звільнення з військової служби.

Принагідно суд вважає за необхідне зазначити, що критерії встановлення інвалідності визначені Положенням про медико-соціальну експертизу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317 (надалі - Положення №1317).

Відповідно до п. 26 Положення №1317, особі, що визнана особою з інвалідністю, залежно від ступеня розладу функцій органів і систем організму та обмеження її життєдіяльності встановлюється I, II чи III група інвалідності. I група інвалідності поділяється на підгрупи А і Б залежно від ступеня втрати здоров`я особи з інвалідністю та обсягу потреби в постійному сторонньому догляді, допомозі або нагляді.

Пунктом 27 Положення №1317 визначено, що підставою для встановлення I групи інвалідності є стійкі, значно вираженої важкості функціональні порушення в організмі, зумовлені захворюванням, травмою або уродженою вадою, що призводять до значного обмеження життєдіяльності особи, неспроможності до самообслуговування і спричиняють до виникнення потреби у постійному сторонньому нагляді, догляді або допомозі.

Підставою для встановлення II групи інвалідності є стійкі, вираженої важкості функціональні порушення в організмі, зумовлені захворюванням, травмою або вродженою вадою, що призводять до значного обмеження життєдіяльності особи, при збереженій здатності до самообслуговування та не спричиняють потреби в постійному сторонньому нагляді, догляді або допомозі.

Підставою для встановлення III групи інвалідності є стійкі, помірної важкості функціональні порушення в організмі, зумовлені захворюванням, наслідками травм або вродженими вадами, що призвели до помірно вираженого обмеження життєдіяльності особи, в тому числі її працездатності, але потребують соціальної допомоги і соціального захисту.

Разом з тим, з доданих матеріалів справи доказів суд встановив, що дружина ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІІ групи (довідка МСЕК серії 12 ААВ № 476884 від 19.12.2022). Причина інвалідності - загальне захворювання. Висновок про умови та характер праці: праця без тяжких фізичних та психо-емоц. навантажень. Рекомендовані заходи щодо відновлення працездатності: стац. лікув. 1-2 р. на рік, амб. лікув. згідно д 5 наказ МОЗ №57, нагляд невролога, сім. лікаря.

У зв`язку з цим суд зазначає, що вищевказані рекомендації МСЕК не свідчать про наявність у дружини позивача обставин непрацездатності, значного обмеження життєдіяльних функцій, неспроможності або обмеженої спроможності до самообслуговування, що у контексті пп. "г" п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону №2232-XII є підставою звільнення з військової служби.

Таким чином, підстави для звільнення позивача з військової служби за підпунктом "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-XII відсутні.

Тож відмовляючи у задоволенні рапорту позивача, відповідач діяв у спосіб та в порядку, передбаченому Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу", будь-яких порушень законних прав, свобод чи інтересів позивача не допустив, оскільки за наслідками розгляду цієї справи суд встановив відсутність фактичних підстав для звільнення позивача з військової служби.

За таких обставин суд визнає заявлений позов безпідставним, у зв`язку з чим залишає його без задоволення у повному обсязі.

За відсутності підстав для задоволення позову відсутні й підстави для розподілу судових витрат, які складаються з достовірних витрат на оплату судового збору у розмірі 1 073,60 грн та недостовірних витрат на оплату правничої допомоги у розмірі 9 000,00 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ; АДРЕСА_1 );

Відповідач: НОМЕР_1 мобільний прикордонний загін Державної прикордонної служби України (; с. Руська Поляна, Черкаський район, Черкаська область, 19602).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його підписання.

Суддя Є.Б. Супрун