Справа № 200/3050/23
Суддя: Кравченко Т.О.
Дата ухвалення: 2023-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

10 липня 2023 року Справа №200/3050/23

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Кравченко Т.О., вирішуючи питання про наявність підстав для прийняття позовної заяви та відкриття провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановила:

28 червня 2023 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), надісланий через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» 28 червня 2023 року, в якому позивач просив:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації вартості за неотримане речове майно;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно під час проходження служби.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що протиправна бездіяльність відповідача призвела до порушення його права на отримання грошової компенсації за неотримане речове майно.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) суддя після одержання позовної заяви, крім іншого, з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Документи, які додаються до позовної заяви, визначені ст. 161 КАС.

1. Так, відповідно до ч. 1 ст. 161 КАС до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Ч. 7 ст. 44 КАС передбачає, що документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 8 ст. 44 КАС процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

При цьому згідно з приписами ч. 9 ст. 44 КАС у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Позивач звернувся до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, а тому в силу положень ч. 9 ст. 44 та ч. 1 ст. 161 КАС зобов`язаний був надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Однак цей обов`язок позивач не виконав, доказ надсилання відповідачу листом з описом вкладення копії позовної заяви та доданих до неї документів до позовної заяви не додав.

До позовної заяви також не додана квитанція про направлення копії позовної заяви та копій доданих до неї документів в електронний кабінет відповідача як користувача ЄСІТС «Електронний суд».

2. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 19 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС публічною службою є діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

За характером спірних правовідносин і їх суб`єктним складом цей спір є публічно-правовим спором з приводу проходження і звільнення з публічної служби, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Ч. 2 ст. 122 КАС передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Положеннями ч. 5 ст. 122 КАС обумовлено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Грошова компенсація за неотримане речове майно виплачується після звільнення зі служби та на підставі заяви, а отже речове забезпечення не має характеру винагороди за виконану працю.

Варто також мати на увазі, що речове майно може бути різноманітним: майном особистого користування (предмети форми одягу, взуття та спорядження, які видаються у власне користування) та інвентарним майном, яке є власністю установ та використовується особовим складом тимчасово під час проведення спеціальних робіт, несення чергування, варти тощо. Лише перший вид майна, у разі його неотримання, підлягає грошовій компенсації.

Отже, речове майно не можна ототожнювати із заробітною платою (грошовим забезпеченням).

Подібний висновок міститься у постанові судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 30 листопада 2020 року у справі № 480/3105/19, в якій вирішувалось питанням наявності чи відсутності підстав для застосування ст. ст. 116, 117 Кодексу законів про працю України у разі невиплати (несвоєчасної виплати) військовослужбовцям грошової компенсації вартості за неотримане речове майно.

Враховуючи визначену правову природу грошової компенсації за неотримане речове майно, спеціальним строком звернення до суду з цим позовом є місячний строк, установлений ч. 5 ст. 122 КАС.

У даній категорії справ законодавець визначив строк в один місяць достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 23 червня 2022 року у справі № 540/2001/21.

Предметом даного позову є вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати йому компенсації вартості за неотримане речове майно та зобов`язання нарахувати та виплатити таку компенсацію, яка не входить до структури заробітної плати (грошового забезпечення).

Позивач був звільнений з військової служби та виключений зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення 28 листопада 2022 року, про що свідчить витяг з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 Східного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України (по стройовій частині) від 28 листопада 2022 року № 342.

Отже, про порушення своїх прав ОСОБА_1 повинен був дізнатися в листопаді 2022 року.

До суду з цим позовом позивач звернувся 26 червня 2023 року, тобто з порушенням місячного строку, визначеного ч. 5 ст. 122 КАС.

Щодо звернення ОСОБА_1 до відповідача, яке мало місце 06 червня 2023 року, суд зауважує, що таке звернення не вважається досудовою формою врегулювання спору та не свідчить про те, що позивач був позбавлений можливості своєчасно звернутися до суду за захистом порушених, на його думку, прав чи законних інтересів з дня проведення з ним розрахунку, виключення його зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.

Разом з тим, суд звертає увагу, що звернення до відповідача ініційоване позивачем фактично через шість місяців з моменту звільнення. Будь-яких об`єктивних перешкод своєчасно звернутися за захистом своїх порушених прав до суду позивач не наводить.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з ч. 2 ст. 123 КАС якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Крім того, ч. 6 ст. 161 КАС встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

В порушення вимог ч. 1 ст. 123, ч. 6 ст. 161 КАС, звертаючись до суду з цим позовом, позивач не надав заяву про поновлення строку звернення до суду та докази поважності причин його пропуску.

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. ст. 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, що передбачено ч. 1 ст. 169 КАС.

Відповідно до ч. 2 ст. 169 КАС в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам ч. 1 ст. 123, ч. ч. 1, 6 ст. 161 КАС, ухвалою від 29 червня 2023 року вона була залишена без руху з наданням позивачу десятиденного строку з дня вручення цієї ухвали засобами електронного зв`язку шляхом подання суду

- доказу надсилання відповідачу листом з описом вкладення копії позовної заяви та доданих до неї документів;

- заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску.

Електронний примірник ухвали від 29 червня 2023 року доставлений в електронні кабінети користувачів підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» ОСОБА_1 04 липня 2023 року о 00:35, що підтверджено відповідною довідкою, сформованою в комп`ютерній програмі «Діловодство спеціалізованого суду».

06 липня 2023 року позивач надав заяву про поновлення строку звернення до суду.

Заява обґрунтована тим, що після звільнення зі служби позивач не мав можливості одразу звернутися до суду, оскільки має на утриманні матір (інваліда дитинства), яка потребує стороннього догляду.

До заяви про поновлення строку звернення до суду додана копія посвідчення від 21 грудня 2000 року № 136600 про призначення ОСОБА_2 пенсії по інвалідності (3 група).

Розглядаючи заяву про поновлення строку звернення до суду по суті, суд виходить з такого.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу. До таких обставин відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Ст. 44 КАС передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (п. п. 6, 7 ч. 5 цієї статті).

Наведеними положеннями КАС чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку звернення до суду.

Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні позовної заяви, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Підстави пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, подання позовної заяви.

Згідно з ч. 5 ст. 45 КАС учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Водночас, обов`язок доведення обставин, з якими сторона пов`язує поважність причин пропуску строків звернення до суду, покладається на особу, яка звернулась до суду.

Процесуальний закон вимагає від учасника справи, який пропустив визначений законом процесуальний строк для вчинення певної процесуальної дії, подання заяви про поновлення такого строку та подання доказів поважності причин його пропуску.

При цьому суд не наділений повноваженням замість позивача визначати причини пропуску строку звернення до суду і, самостійно визначивши такі причини, надавати оцінку їх поважності.

Єдина підстава, з якою позивач пов`язує пропуск строку звернення до суду це необхідність догляду за матір`ю, яка є особою з інвалідністю і потребує стороннього догляду.

Водночас, звертаючись до суду з заявою про поновлення строку звернення до суду, ОСОБА_1 не надав докази родинного зв`язку між ним та ОСОБА_2 (свідоцтво про народження тощо); докази, які б свідчили, що в період з листопада 2022 року по червень 2023 року ОСОБА_2 мала статус особи з інвалідністю та потребувала стороннього догляду (виписка до акта огляду МСЕК, медична документація тощо).

Додане до заяви про поновлення строку звернення до суду пенсійне посвідчення, яке видане в 2000 року, не є доказом наявності у ОСОБА_2 інвалідності в період з листопада 2022 року по червень 2023 року, а також того, що вона потребує стороннього догляду.

За вказаних обставин суд дійшов висновку, що позивач не довів наявність поважних причин, які об`єктивно унеможливлювали або істотно ускладнювали його звернення до суду з цим позовом з дотриманням строків, визначених ч. 5 ст. 122 КАС.

Як наслідок, у задоволенні заяви позивача про поновлення строку звернення до суду слід відмовити.

Крім того, позивачем не усунені недоліки позовної заяви в частині її невідповідності вимогам ч. 1 ст. 161 КАС, а саме не наданий доказ надсилання відповідачу листом з описом вкладення копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що позивач не усунув недоліки позовної заяви, які полягали у її невідповідності вимогам ч. 1 ст. 123, ч. ч. 1, 6 ст. 161 КАС.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Згідно з ч. 6 ст. 169 КАС про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу.

Отже, наявні передбачені п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС для повернення позовної заяви.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 122, 123, п. 1 ч. 4, ч. ч. 6-8 ст. 169, ст. ст. 241, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалила:

1. У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду відмовити.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачеві.

3. Роз`яснити особі, яка подала позовну заяву, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

4. Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка подала позовну заяву.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

6. Повне судове рішення складено 10 липня 2023 року.

Суддя Т.О. Кравченко