Справа № 380/8097/23
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2023-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/8097/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравціва О.Р. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Приватного акціонерного товариства Яворівський завод залізобетонних конструкцій до Державної служби України з безпеки на транспорті у Львівській області, про визнання протиправною та скасування постанови.

Суть справи.

До Львівського окружного адміністративного суду звернулося Приватне акціонерне товариство Яворівський завод залізобетонних конструкцій (далі позивач, ПАТ «Яворівський завод залізобетонних конструкцій») з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті у Львівській області (далі відповідач, контролюючий орган), в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно господарського штрафу №353499 від 03.03.2023 винесену начальником відділу державного нагляду (контролю) Державної служби України з безпеки на транспорті Олександром Шульгою.

Позовні вимоги обґрунтовані незгодою із спірною постановою. Позивач вважає її незаконною та необґрунтованою. Вказує, що відсутність у водія саме транспортної накладної, тобто документа який взагалі не передбачений нормами ст. 48 Закону «Про автомобільний транспорт» та іншими нормативними документами, в жодному випадку не може вважатись порушенням абзацу 3 ч. 1 ст. 60 цього Закону. Про те, чи вимагав інспектор у перевізника для огляду саме товарно-транспортну накладну і що водій відмовився надати йому саме такий документ, в акті перевірки нічого не згадується. Зазначає, що оскільки норми Закону мають переважаючу силу порівняно з нормами наказу Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №4385, то при вирішенні питання чи допущено перевізником перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст. 39 та ст. 48 законодавства про автомобільний транспорт, начальник відділу О.Шульга повинен був з`ясувати, чи поширюються на позивача вимоги встановлення та використання на транспортному засобі КАМАЗ НОМЕР_1 , який взагалі не призначений для міжнародних перевезень, контрольних приладів (тахографів) реєстрації режимів праці та відпочинку водіїв.

Ухвалою суду від 21.04.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Відповідач проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві. Вказує, що основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, якої водій при проведенні перевірки не надав. Наголошує, що видаткова накладна не є належним документом на вантаж, оскільки чинним законодавством України про автомобільний транспорт передбачено виключну наявність товарно-транспортної накладної. Також зазначено, що транспортний засіб позивача повинен був бути обладнаний тахографом, проте така вимога законодавства виконана не була. Тому, за відсутність документа, у даному випадку протоколу перевірки та адаптації тахографа, на підставі якого виконуються вантажні перевезення до фізичних або юридичних осіб, які здійснюють на комерційній основі чи за власний кошт перевезення вантажів транспортними засобами застосовано адміністративно-господарський штраф.

Позивач надав відповідь на відзив. Вказує, що відповідач не звернув належної уваги на те, що в акті перевірки не вказано з очевидною точністю і явністю на відсутність у водія на момент його перевірки товарно-транспортної накладної, що не давало можливості встановити наявність підстав для накладення штрафу. Зазначає також, що відповідач дійшов передчасного висновку про обов`язковість наявності у водія протоколу повірки та адаптації тахографа, оскільки ні акт перевірки, ні інші матеріали не містять інформації про повну масу транспортного засобу.

Відповідач надав заперечення у яких додатково обґрунтував доводи викладені у відзиві.

Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених ст. 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі (ч. 2 ст. 262 КАС України).

Суд на підставі позовної заяви, відзиву, відповіді на відзив, а також долучених письмових доказів,-

в с т а н о в и в :

Посадовими особами Укртрансбезпеки 25.01.2023 на підставі графіку проведення рейдових перевірок, а також відповідно до направлення на перевірку №013154 від 23.01.2023 проводилась рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів та вантажів.

Вказана перевірка проведена і щодо транспортного засобу позивача.

Водій транспортного засобу марки КАМАЗ, номерний знак НОМЕР_1 надав для перевірки посадовим особам Укртрансбезпеки такі документи:

- посвідчення водія серії НОМЕР_2 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки КАМАЗ, номерний знак НОМЕР_1 , серії НОМЕР_3 ;

- видаткову накладну №РН-0000038 від 25.01.2023.

Вказані обставини сторонами не спростовуються.

За результатами проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом складений акт №348100 від 25.01.2023

Відповідно до вказаного акта перевіркою встановлено порушення ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» при здійсненні перевезення вантажу (бетонні кільця) перевізник не забезпечив водія товарно-транспортною накладною та порушення наказу №385 при необладнаному тахографі відсутній протокол повірки та адаптації тахографа до транспортного засобу.

У тому числі виявлено порушення відповідальність за які передбачена ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: абз. 3 ч. 1 перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст. 48 цього Закону.

Пояснення водія про причини порушень відсутні. Водій з актом ознайомлений. Акт підписав. Копію акта отримав.

На підставі вказаного акта перевірки 03.03.2023 начальником відділу державного нагляду (контролю) Державної служби України з безпеки на транспорті у Львівській області Олександром Шульгою винесена постанова №353499 про стягнення з Приватного акціонерною товариства «Яворівський завод залізобетонних конструкцій» адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000,00 грн.

ПрАТ Яворівський завод залізобетонних конструкцій оскаржило постанову в адміністративному порядку. Контролюючий орган за результатами розгляду скарги залишив постанову без змін.

Позивач зазначену постанову вважає протиправною, а тому, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Вирішуючи справу суд керується таким.

Завданням адміністративного судочинства України відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України «Про автомобільний транспорт» №2344-III (далі - Закон №2344-III).

Статтею 6 Закону №2344-III передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.

Пунктом 15 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі - Порядок №1567) встановлено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, наявність визначених ст.ст. 39, 48 Закону №2344-ІІІ документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Згідно з п. 21 Порядку №1567 у разі виявлення під час перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Статтею 48 Закону №2344-III визначено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів для водія є посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Відповідно до ст. 60 Закону №2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст.ст. 39 і 48 цього Закону - у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, склад порушення за вчинення якого позивача притягнуто до відповідальності, полягав у здійсненні перевезення вантажу за відсутності товарно-транспортної накладної та протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу.

З даного приводу суд зазначає таке.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Згідно з ст. 1 Закону №2344-III товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу (крім фізичних осіб, які здійснюють перевезення вантажу за рахунок власних коштів та для власних потреб) документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, який складається у паперовій та/або електронній формі та містить обов`язкові реквізити, передбачені цим Законом та правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом.

Відповідно до ч. 3 ст. 48 Закону №2344-III при оформленні товарно-транспортної накладної вантажовідправник зазначає такі обов`язкові реквізити:

1) дата і місце складання;

2) вантажовідправник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);

3) автомобільний перевізник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), прізвище, ім`я, по батькові водія та номер його посвідчення;

4) вантажоодержувач (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);

5) транспортний засіб (марка, модель, тип, реєстраційний номер автомобіля, причепа/напівпричепа), його параметри із зазначенням довжини, ширини, висоти, загальної ваги, у тому числі з вантажем, та маси брутто;

6) пункти завантаження і розвантаження.

Відповідно до Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України 14.10.1997 №363 (далі - Правила №363) основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, зокрема, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом встановлено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі - Порядок №1567).

Згідно з п. 15 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених ст.ст. 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Пункт 20 Порядку №1567 передбачає, що виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

Сукупний аналіз викладених норми законодавства про автомобільний транспорт дає підстави для висновку про те, що товарно-транспортна накладна є обов`язковим документом, який має бути у водія при здійсненні ним перевезень вантажів.

З доказів у справі суд встановив, що товарно-транспортна накладна під час проведення перевірки та складенні акта була відсутня у водія транспортного засобу позивача, що є порушенням приписів ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Позивач не заперечує, що на момент перевірки у водія була відсутня товарно-транспортна накладна.

Щодо видаткової накладної на яку покликається позивач, то вказаний документ може бути наданий додатково, проте такий не заміняє основний товарно-транспортну накладну.

Окремо суд звертає увагу на доводи позивача, що актом перевірки встановлено відсутність транспортної накладної, яка не передбачена законодавтвом. У акті перевірки /арк.спр.6/ вказано про товаро транспорту накладну, замість законодавчо встановленого терміну "Товарно-транспорта накладна", однак вказану обставину суд розцінює у даному випадку, виключно, як орфографічну описку.

Стосовно відсутності у водія протоколу повірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, як підстави для накладення штрафу, суд зазначає наступне.

Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затверджене наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 №340, з наступними змінами та доповненнями (далі - Положення №340), встановлює особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів та порядок його обліку.

Відповідно до п. 1.3 вказаного Положення №340 його вимоги поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами.

За змістом п. 6.1 Положення №340 автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Облік робочого часу водіїв здійснюється на основі табеля обліку використання робочого часу. Перевізник, який використовує водіїв за наймом, щомісяця складає графік змінності водіїв, веде відомість обліку робочого часу та відпочинку водія (додаток 2), у якій щодо кожної робочої зміни зазначаються планові та фактичні дані щодо маршруту, початок та кінець робочої зміни (п. 6.2 Положення №340).

Відповідно до п. 6.3 Положення №340 водій, що керує транспортним засобом, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3) або повинен мати копію графіка змінності водіїв.

Пунктом 3.3 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку №385 від 24.06.2010 (далі - Інструкція №385) визначено, що водій транспортного засобу, обладнаного тахографом, повинен мати при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.

Отже, у даному випадку, законодавець в обов`язковому порядку визначає умови для встановлення на транспортний засіб тахографа, або ж у разі його відсутності наявності індивідуальної контрольної книжки водія або копії графіка змінності водіїв.

З огляду на викладене, такий документ як протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу є «іншим документом» в контексті приписів ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» та повинен бути пред`явлений особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху.

Позивачем факт відсутності протоколу перевірки та адаптації тахографа не заперечується. Індивідуальна контрольна книжка водія (додаток 3), або копія графіка змінності водіїв також водієм не надавалася.

В обґрунтування вимог позивач зазначає, що його автомобіль не призначений для міжнародних перевезень.

Суд критично оцінює вказані доводи, оскільки законодавець обов`язковість обладнання транспортного засобу тахографом не ставить у залежність від того здійснює такий транспортний засіб зовнішні чи внутрішні перевезення.

Умовою обладнання у даному випадку транспортного засобу тахографом є повна його маса понад 3,5 тонн. Крім того, відповідно до відповіді на запит відповідача отриманої під час розгляду справи наданої РСЦ ГСЦ МВС у Львівській області, згідно з Єдиним державним реєстром транспортних засобів КАМАЗ 5410; номерний знак НОМЕР_1 має повну масу 14900 кг, маса без навантаження 6650 кг.

Щодо доводів позивача про те, що повна маса ніде не відображена, то такі суд до уваги не бере та погоджується з твердженнями відповідача, що маса транспортного засобу КАМАЗ є загальнодоступною.

Таким чином, відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України №2344-III за надання послуг з перевезення вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений ст. 48 цього Закону, відповідач правомірно застосував до позивача адміністративно-господарський штраф, процедура здійснення перевірки та застосування штрафних санкцій здійснена на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог та законність рішення відповідача. Отже, у позову слід відмовити повністю.

Відповідно до приписів ст. 139 КАС України не належать поверненню судові витрати позивачу, якому відмовлено у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 263, суд,-

в и р і ш и в :

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судовий збір покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Кравців О.Р.