Справа № 540/3936/21
Суддя: Харченко Ю.В.
Дата ухвалення: 2023-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 540/3936/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Харченко Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з вказаним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, в якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про перерахування ОСОБА_1 пенсії (викладене в листі №4574-4045/г-02/8-2100/21 від 14.07.2021), в частині розрахунку 60 відсотків від заробітку і застосуванням максимального розміру пенсії, який не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити з 01 січня 2021 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІ1, у редакції, що діяла на момент призначення пенсії, виходячи з розрахунку 90 відсотків від суми заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсії, на підставі довідки Луганської обласної прокуратури №21-278 вих.21 від 30.04.2021, та матеріалів пенсійної справи, з включенням всіх видів надбавок та доплат, які мені сплачувалися при виході на пенсію без обмеження максимального розміру пенсії; визнати протиправним та скасувати рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 06 липня 2021 року про зменшення ОСОБА_1 суми поточної виплати пенсії з 22022,86 грн. до 18540,00 грн.; зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України у Херсонській області, до перерахування ОСОБА_1 пенсії, виходячи з розрахунку 90 відсотків від суми заробітної плати, без обмеження максимального розміру пенсії, сплачувати пенсію у попередньому розміру 22022,86 грн.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 02.09.2021 відкрито спрощене провадження у справі без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, витребувано у відповідача копію пенсійної справи позивача.

Згідно з розпорядженням Верховного Суду №11/0/9-22 від 18.03.2022, відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України Про судоустрій і статус суддів, враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ Херсонського окружного адміністративного суду та визначено її Одеському окружному адміністративному суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справі між суддями від 16.02.2023 року справу №540/3936/21 передано для розгляду головуючому судді Харченко Ю.В.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилаються на протиправне обмеження відповідачем розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність, та щодо її виплати з розрахунку 60% від розміру заробітної плати, а не 90% як призначено при виході позивача на пенсію. Позивач вважає такі дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області протиправними, у зв`язку з чим звернувся до суду з даною позовною заявою.

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області з позовними вимогами не погоджується, та вважає їх необґрунтованими, з підстав, викладених у письмовому відзиві на позовну заяву (вхід.№ЕП/12320/23 від 11.04.2023 р.), наголошуючи, зокрема, що розмір пенсії Позивача на дату набрання чинності Закону №3668-VI становив 12792, 62 грн., та перевищував десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність (784,00 грн. х 10 = 7840 грн.), яка йому виплачувалась у повному розмірі. Отже, посилання Позивача на абзац 1 пункту 2 розділу ІІ Закону №3668-VI, яким передбачено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання), призначена до набрання чинності цим Законом, є помилковим. Також відповідач зазначив, що з 15.07.2015 року набрав чинності Закон України від 14.10.2014 року № 1697-VII Про прокуратуру, та на сьогоднішній день діє норма розрахунку пенсії відповідно до статті 86 Закону України Про прокуратуру № 1697-VII, яка визначає відсотковий розмір пенсії від суми місячної чинної заробітної плати, а саме 60%.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 27.03.2023 року прийнято справу до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі № 540/3936/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 отримує пенсію з 09.04.2014 року, призначену відповідно до статті 50-1 Закону України від 05.11.1991 № 1789-ХII «Про прокуратуру» (далі - Закон №1789-ХII), у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати.

30.04.2021 Луганською обласною прокуратурою видано позивачеві довідку № 21-278 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій.

16.06.2021 позивач звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо перерахунку пенсії у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, та без обмеження її максимальним розміром, за наслідками розгляду котрої, відповідач Листом від 14.07.2021 року № 4574-4045/г-02/8-2100/21 відмовив в перерахунку в 90% без обмеження розміру пенсії, посилаючись на те, що з 01.01.2015р. ст.50-1 Закону 1789, не є чинною і перерахунок пенсії здійснено на підставі ст.86 Закону 1697, тобто 60% з обмеженням її розміру.

Вважаючи означену позицію суб`єкта владних повноважень протиправною, ОСОБА_1 звернувся до суду з даною позовною заявою.

Так, на думку суду, позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, є такими, що не підлягають задоволенню, з урахуванням наступного.

Так, суд зазначає, що спірним у даній справі є питання щодо розміру відсотку, який підлягає застосуванню при перерахунку пенсії, призначеної працівнику прокуратури відповідно до Закону № 1789-XII, а також застосування при перерахунку такої пенсії обмеження десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Згідно зі статтею 50-1 Закону № 1789-ХІІ «Про прокуратуру», у редакції, чинній до 01.10.2011, було передбачено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Законом України від 08.07.2011 № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» у статтю 50-1 Закону № 1789-ХІІ внесено зміни, відповідно до яких пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Законом України від 27.03.2014 № 1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» у статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ у частинах другій і п`ятій цифри « 80» замінено цифрами « 70».

Законом України від 28.12.2014 № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» у статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ у частинах другій та п`ятій цифри « 70» замінено цифрами « 60».

За правилами частини вісімнадцятої цієї статті (у редакції, чинній до 01.01.2015) призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи. З 01.01.2015 умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначалися Кабінетом Міністрів України.

Водночас 15.07.2015 набрав чинності Закон № 1697-VII, відповідно до Розділу ХІІ Прикінцевих положень якого визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим Законом, зокрема, Закон № 1789-XII, крім, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, що втратили чинність з 15.12.2015.

З набранням чинності Законом № 1697-VII пенсійне забезпечення працівників прокуратури регулюється положеннями статті 86, за правилами частин першої, другої якої прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років. Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Згідно з частиною двадцятою цієї статті призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

Так, вирішуючи питання щодо визначення норм права, які регулюють спірні правовідносини, суд виходить з наступних приписів законодавства.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За загальним правилом норма права діє щодо відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто до правовідносин застосовується той закон, під час дії якого вони настали.

Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів висловлював Конституційний Суд України. Так, згідно з висновками щодо тлумачення змісту статті 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13.05.1997 № 1-зп, від 09.02.1999 № 1-рп/99, від 05.04.2001 № 3-рп/2001, від 13.03.2012 № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до певного юридичного факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Ураховуючи наведене, до правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набрання чинності Законом № 1697-VII, повинні застосовуватись виключно норми цього Закону, оскільки застережень щодо застосування норми, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, Закон № 1697-VII не містить та не встановлює окремого порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку раніше призначеної пенсії з урахуванням норми Закону № 1789-XII, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках та яка діяла на момент призначення пенсії, тобто одночасного застосування норм, які передбачені різними законами.

Вказаний правовий висновок узгоджується з покладеним в основу Закону № 1697-VII принципом єдності системи прокуратури України, що забезпечується, зокрема єдиним статусом прокурорів, який передбачає однакове матеріальне та соціально-побутове забезпечення, зокрема пенсійне забезпечення прокурорів.

Таким чином, враховуючи окреслене, розмір відсотків, який враховується під час перерахунку пенсії має бути співмірним із тим, який застосовується під час призначення пенсії працівникам прокуратури. Встановлення різних підходів до порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку пенсії після набуття чинності Законом № 1697-VII порушує справедливий баланс між інтересами працівників прокуратури, яким пенсія призначається відповідно до цього Закону та тими, яким вона була призначена відповідно до Закону № 1789-XII, ставить у нерівне становище працівників прокуратури, які отримали право на пенсію відповідно до Закону № 1697-VII.

У рішенні Конституційного Суду України від 22.05.2018 N 5-р/2018 зазначено, що положення частини першої статті 22 Конституції України необхідно розуміти так, що при ухваленні нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих конституційних прав і свобод людини, якщо таке звуження призводить до порушення їх сутності.

Суд зазначає, що гарантією належного пенсійного забезпечення працівників прокуратури є право на безумовний перерахунок розміру пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Таке право за своєю суттю направлене на збільшення розміру виплачуваної працівнику прокуратури пенсії, а гарантія дотримання конституційного права на соціальний захист, зокрема щодо недопущення зменшення такого розміру у випадку перерахунку пенсії, має бути забезпечена виплатою пенсії в раніше встановленому розмірі.

Отже, до правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набранням чинності Законом № 1697-VII, повинні застосовуватись виключно норми цього Закону, зокрема частини другої статті 86, якими встановлено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати працівників прокуратури, та у жодному разі не норма, що визначає розмір місячного (чинного) заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Зокрема, на момент звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії стаття 50-1 Закону № 1789-ХІІ відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень Закону № 1697-VII у частині перерахунку пенсії втратила чинність, а отже в межах спірних правовідносин є застосовними положення частини другої статті 86 Закону № 1697-VII, в силу вимог котрих пенсія працівникам прокуратури призначається (перераховується) в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 у частині здійснення перерахунку пенсії у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, не є ґрунтовними, та відповідно задоволенню не підлягають.

Щодо зобов`язання Головного Управління Пенсійного фонду України у Херсонській області, перерахувати ОСОБА_1 пенсії без обмеження максимального розміру пенсії, та сплачувати пенсію у попередньому розміру 22022,86 грн., суд зазначає наступне.

За змістом статті 2 Закону № 3668-VI (який набрав чинності 1 жовтня 2011 року) максимальний розмір пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону України «Про прокуратуру», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Цим Законом було внесено зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, положення частини п`ятнадцятої якої викладено в аналогічній редакції.

При цьому абзацом першим пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3668-VI встановлено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Абзацом другим цього пункту визначено, що пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), установленому цим Законом.

Положення пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3668-VI спрямовані на врегулювання питань, які виникли у зв`язку із застосуванням Закону № 3668-VI стосовно осіб, у яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим Законом перевищував максимальний розмір, а саме - надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту, коли особа набуде право на перерахунок, на розмір її пенсії будуть поширюватися загальні правила щодо обмежень.

Закон № 1789-ХІІ утратив чинність (крім окремих положень, які не стосуються спірних правовідносин) у зв`язку з набранням чинності Законом № 1697-VII, за правилами абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 якого максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Ураховуючи наведене, з моменту набрання чинності Законом № 1697-VII питання призначення та перерахунку пенсій працівникам прокуратури врегульовувалися нормами цього Закону, зокрема статтею 86, частиною п`ятнадцятою якої були встановлені обмеження пенсії максимальним розміром.

Отже, відповідно до якого пункт 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3668-VI не скасовує обмеження максимального розміру пенсії, призначеної працівнику прокуратури до набрання чинності цим Законом, а встановлює особливе регулювання щодо застосування такого обмеження до осіб, яким пенсія призначена до набрання чинності Законом № 3668-VI, і в яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим Законом перевищував максимальний розмір. Зокрема, шляхом надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту відповідності розміру пенсії максимальному розміру пенсії, - поширення на її розмір загальних правил щодо обмежень, установлених статтею 50-1 Закону № 1789-ХІІ, а з 14.10.2014 - абзацом шостим частини п`ятнадцятої статті 86 Закону № 1697-VII.

Так, з матеріалів справи вбачається, що внаслідок перерахунку пенсії позивача його розмір перевищив максимальний, а відтак, на спірні правовідносини поширюються положення абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 Закону № 1697-VII, якими передбачено обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 у частині здійснення перерахунку пенсії без обмеження її максимальним розміром, сплачувати пенсію у попередньому розміру 22022,86 грн., також є безпідставними, та відповідно задоволенню не підлягають.

Так, аналізуючи питання правомірності встановлення таких обмежень, необхідно зазначити, що Конституційний Суд України неодноразово висловлював позицію щодо можливості встановлення обмежень розміру соціальних виплат.

Зокрема, відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної у рішенні від 26.12.2011 N 20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави.

Окрім того, аналіз практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) свідчить про те, що, неодноразово висловлюючи правову позицію щодо можливості обмеження розміру соціальних виплат, ЄСПЛ, не заперечуючи право держав зменшувати такий розмір, не сформулював правової позиції щодо достатнього розміру таких соціальних виплат, підкреслюючи водночас необхідність забезпечення прозорості, недискримінаційного характеру відповідних змін, не покладення надмірного тягаря на заявників внаслідок такого втручання держави. Така практика свідчить про достатньо широке «поле» для розсуду, яке ЄСПЛ залишає державам у питаннях соціального забезпечення.

Наведене свідчить про те, що ЄСПЛ визнає можливість того, що виплати соціального страхування можуть бути зменшені або припинені, однак, розглядаючи питання відповідності таких дій, у кожній конкретній справі ураховує всі відповідні обставини справи і з`ясовує: чи було законним таке втручання, чи переслідувало легітимну мету таке втручання та чи не поклало таке втручання надмірний тягар на особу, якої це стосується.

За аналогічних обставин ЄСПЛ не констатує порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції (справа Valkov and Others v. Bulgaria (заява № 2033/04); справа Khoniakina v. Georgia (заява № 17767/08)).

Хоча виплати соціального страхування є «майном» у розумінні статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, однак обмеження максимальним розміром пенсій працівникам прокуратури не може вважатися порушенням їх права володіння цим майном, оскільки такі здійснені державою шляхом введення нових законодавчих положень з метою регулювання політики соціального забезпечення. Встановлені обмеження не є непропорційними та не призводять до порушення сутності пенсійних прав.

Водночас розмір пенсії працівників прокуратури, з урахуванням встановлених обмежень максимальною сумою, залишається вищим середньомісячного розміру пенсії в Україні. Тобто, встановлення максимального розміру пенсії для працівників прокуратури не поставило їх у невигідне становище, оскільки їх право на соціальне забезпечення було за ними збережене, вони не були позбавлені своїх засобів для існування і не були піддані ризикові недостатності таких засобів для життя. Тому встановлення максимального розміру пенсії не можна вважати таким, що поклало на працівників прокуратури надмірний чи непропорційний тягар, чи порушило їх право на мирне володіння своїм майном.

При цьому таке обмеження не є дискримінаційним, оскільки стосується не лише працівників прокуратури, а й інших категорій пенсіонерів, зокрема поширюється на пенсії, призначені відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «;Про статус народного депутата України», «;Про Національний банк України», «;Про Кабінет Міністрів України», «;Про дипломатичну службу», «;Про службу в органах місцевого самоврядування», «;Про судову експертизу», «;Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «;Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «;Про наукову і науково-технічну діяльність», «;Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «;Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «;Про пенсійне забезпечення».

Аналогічна позиція викладена у Постанові Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 21 грудня 2021 року у справі № 580/5962/20.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про перерахування ОСОБА_1 пенсії (викладене в листі №4574-4045/г-02/8-2100/21 від 14.07.2021) в частині розрахунку 60 відсотків від заробітку і застосуванням максимального розміру пенсії, який не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити з 01 січня 2021 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІ1 у редакції, що діяла на момент призначення пенсії, виходячи з розрахунку 90 відсотків від суми заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсії, на підставі довідки Луганської обласної прокуратури №21-278 вих.21 від 30.04.2021, та матеріалів пенсійної справи, з включенням всіх видів надбавок та доплат, які мені сплачувалися при виході на пенсію без обмеження максимального розміру пенсії; визнання протиправним та скасувати рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 06 липня 2021 року про зменшення ОСОБА_1 суми поточної виплати пенсії з 22022,86 грн. до 18540,00 грн.; зобов`язання Головне Управління Пенсійного фонду України у Херсонській області, до перерахування ОСОБА_1 пенсії, виходячи з розрахунку 90 відсотків від суми заробітної плати, без обмеження максимального розміру пенсії, сплачувати пенсію у попередньому розміру 22022,86 грн., є такими що не підлягають задоволенню з вище окреслених підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, є такими, що не підлягають задоволенню, з вище окреслених підстав.

Керуючись ст.ст.72-77, 139, ст.ст.241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову щодо визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про перерахування ОСОБА_1 пенсії (викладене в листі №4574-4045/г-02/8-2100/21 від 14.07.2021) в частині розрахунку 60 відсотків від заробітку і застосуванням максимального розміру пенсії, який не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити з 01 січня 2021 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІ1 у редакції, що діяла на момент призначення пенсії, виходячи з розрахунку 90 відсотків від суми заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсії, на підставі довідки Луганської обласної прокуратури №21-278 вих.21 від 30.04.2021, та матеріалів пенсійної справи, з включенням всіх видів надбавок та доплат, які мені сплачувалися при виході на пенсію без обмеження максимального розміру пенсії; визнання протиправним та скасувати рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 06 липня 2021 року про зменшення ОСОБА_1 суми поточної виплати пенсії з 22022,86 грн. до 18540,00 грн.; зобов`язання Головне Управління Пенсійного фонду України у Херсонській області, до перерахування ОСОБА_1 пенсії, виходячи з розрахунку 90 відсотків від суми заробітної плати, без обмеження максимального розміру пенсії, сплачувати пенсію у попередньому розміру 22022,86 грн., - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст.293,295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст.255 КАС України.

Рішення складено 07.07.2023 р., з урахуванням знаходження судді Ю.В. Харченко у відпустці, у період часу з 12.05.2023 р. по 06.06.2023 р., а також на лікарняному - з 07.06.2023 р. по 14.06.2023 р., включно.

Суддя Ю.В. Харченко

У задоволенні адміністративного позову щодо визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про перерахування ОСОБА_1 пенсії (викладене в листі №4574-4045/г-02/8-2100/21 від 14.07.2021) в частині розрахунку 60 відсотків від заробітку і застосуванням максимального розміру пенсії, який не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити з 01 січня 2021 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІ1 у редакції, що діяла на момент призначення пенсії, виходячи з розрахунку 90 відсотків від суми заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсії, на підставі довідки Луганської обласної прокуратури №21-278 вих.21 від 30.04.2021, та матеріалів пенсійної справи, з включенням всіх видів надбавок та доплат, які мені сплачувалися при виході на пенсію без обмеження максимального розміру пенсії; визнання протиправним та скасувати рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 06 липня 2021 року про зменшення ОСОБА_1 суми поточної виплати пенсії з 22022,86 грн. до 18540,00 грн.; зобов`язання Головне Управління Пенсійного фонду України у Херсонській області, до перерахування ОСОБА_1 пенсії, виходячи з розрахунку 90 відсотків від суми заробітної плати, без обмеження максимального розміру пенсії, сплачувати пенсію у попередньому розміру 22022,86 грн., - відмовити.

07.07.2023р..