Справа № 700/78/23
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2023-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 700/78/23
УХВАЛА

10 липня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі судді-доповідача Степанюка А.Г., суддів Бужак Н.П., Кобаля М.І., перевіривши матеріали апеляційної скарги Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 13 березня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання незаконною постанови у справі про адміністративне правопорушення в частині подвійного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Лисянського районного суду Черкаської області від 13.03.2023 позов задоволено повністю - визнано незаконною та скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті від 01.12.2022 серії АА № 00002232 в частині накладення подвійної суми штрафу в розмірі 8500 грн від 17000 грн.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.04.2023 повернуто вперше подану у березні 2023 року апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті.

Крім того, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.06.2023 повернуто вдруге подану у травні 2023 року апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Державна служба України з безпеки на транспорті (далі - Відповідач, Укртрансбезпека) втретє подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати його повністю та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

Перевіривши апеляційну скаргу, Шостий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 22.06.2023 залишив її без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст. ст. 295, 296 КАС України. При цьому невідповідність наведеним положенням КАС України виявилася в тому, що Апелянтом пропущено встановлений ч. 1 ст. 295 КАС України процесуальний строк оскарження рішення суду першої інстанції, а клопотання про його поновлення визнано необґрунтованим, до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору на суму 644,16 грн та докази надсилання копії апеляційної скарги і доданих до неї документів іншому учаснику справи листом з описом вкладення.

Як вбачається за матеріалів справи, копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху Укртрансбезпекою отримано в електронному кабінеті 22.06.2023 о 19:44, тобто у розумінні положень ч. 6 ст. 251 КАС України 23.06.2023.

На виконання вимог згаданої ухвали Укртрансбезпекою 05.07.2023 через підсистему «Електронний суд» подано клопотання про приєднання до матеріалів справи платіжної інструкції від 03.07.2023 №1877 про сплату судового збору на суму 644,16 грн, чим виконало вимоги ухвали від 22.06.2023 в частині необхідності надання документу про сплату судового збору.

Крім того, 03.07.2023 на адресу суду від Укртрансбезпеки надійшла заява, в якій остання просила визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення та поновити його. Указана заява обґрунтована тим, що копія оскаржуваного рішення суду на адресу Відповідача у паперовому вигляді не надходила, втретє апеляційна скарга подана у межах розумного строку, введення воєнного стану об`єктивно перешкоджали своєчасній реалізації права на апеляційне оскарження судового рішення, а надто суворе застосування наслідків пропуску процесуальних строків у умовах воєнного стану є позбавленням особи права на доступ до правосуддя.

Надаючи оцінку викладеним у заяві доводам, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Як було встановлено в ухвалі від 22.06.2023 про залишення апеляційної скарги без руху, рішення суду першої інстанції прийнято 13.03.2023, а копію його повного тексту отримано Укртрансбезпекою в електронному кабінеті 14.03.2023.

При цьому, суд першої інстанції на виконання вимог п. 3 ч. 5 ст. 246 КАС України та з урахуванням приписів ч. 4 ст. 286 КАС України роз`яснив, що: «Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.».

Отже, останнім днем подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції з урахуванням п. 1 ч. 2 ст. 251 КАС України було 24.03.2023. Проте апеляційну скаргу подано через електронний суд 19.06.2023, тобто поза межами встановленого приписами КАС України процесуального строку.

Верховний Суд, зокрема, у постанові від 08.02.2023 у справі № 717/314/22, зазначив, що, оцінюючи поважність підстав несвоєчасного звернення до суду, слід виходити з того, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина (або кілька обставин), яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Обмеження строку на апеляційне оскарження не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011). Такі обмеження направлені на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути піддане обмеженням, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав, або фінансовим обмеженням (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії», справа «Креуз проти Польщі»).

Таким чином, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху було наголошено, що посилання Апелянта на те, що копія рішення суду у паперовому вигляді на адресу Укртрансбезпеки не надходила, судова колегія оцінює критично, оскільки Вищою радою правосуддя затверджено Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи і з 05.10.2021 почали функціонувати окремі підсистеми ЄСІТС, а копія рішення суду від 13.03.2023 відповідно до приписів ч. 7 ст. 18 КАС України була направлена та доставлена до електронного кабінету Укртрансбезпеки 14.03.2023, що останньою не заперечується, то відлік строку на апеляційне оскарження починається з наступного дня після доставлення документів до електронного кабінету й у суду першої інстанції був відсутній обов`язок щодо вручення указаного судового рішення в паперовій формі.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 10.08.2022 у справі № 440/931/21.

Крім того, в ухвалі від 22.06.2023 було відхилено твердження Укртрансбезпеки про те, що введення воєнного стану в Україні, неодноразове оголошення у місті Києві повітряних тривог та завдання ракетно-дронових ударів по місту є поважною причиною для поновлення процесуальних строків, оскільки, по-перше, відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах воєнного стану Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України, по-друге, подання апеляційної скарги через підсистему «Електронний суд» не потребує перебування працівника безпосередньо на робочому місці у приміщенні фактичного місцезнаходження органу, по-третє, аргументи, які зазначає Відповідач в якості підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, жодним чином не перешкоджали останньому вперше подати апеляційну скаргу 27.03.2023.

У розрізі наведеного суд апеляційної інстанції зауважує, що Укртрнасбезпека як орган державної влади, повинен забезпечити здійснення своїх повноважень навіть в умовах воєнного стану. Тим більше суд звертає увагу, що Апелянт розташований у місті Києві, навколо якого активні бойові дії були припинені наприкінці березня - початку квітня 2022 року, що жодним чином не позбавляло останнього реалізувати своє право на апеляційне оскарження судового рішення, прийнятого 13.03.2023 та отриманого Відповідачем 14.03.2023.

Крім того, суд звертає увагу, що, як вбачається з матеріалів справи, вперше подану Укртрансбезпекою апеляційну скаргу було залишено без руху ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.04.2023 у зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження судового рішення та несплатою судового збору. Указаним судовим рішенням було надано десятиденний строк для усунення недоліків. У зв`язку з неподанням документу про сплату судового збору в установлений строк суд ухвалою від 26.04.2023 повернув апеляційну скаргу Відповідачу, однак задовольнив заяву останнього про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Вдруге подану Укртрансбезпекою у травні 2023 року апеляційну скаргу було залишено без руху ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.05.2023 у зв`язку з несплатою судового збору. Указаним судовим рішенням було надано десятиденний строк для усунення недоліків. У зв`язку з неподанням документу про сплату судового збору в установлений строк суд ухвалою від 05.06.2023 повернув Укртрансбезпеці вдруге подану останньою апеляційну скаргу, відмовивши у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Тобто, Апелянт мав більше двох місяців для забезпечення сплати судового збору.

Відсутність у суб`єкта владних повноважень коштів для своєчасної сплати судового збору є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Суб`єкт владних повноважень, який діє від імені держави, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від фінансових складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо сплати судового збору.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.01.2021 у справі № 500/2544/19.

Крім іншого, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.04.2021 у справі № 640/3393/19 підкреслила, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, невжиття суб`єктом владних повноважень заходів щодо виділення коштів для сплати судового збору чи перерозподілу наявних кошторисних призначень не може вважатися поважною причиною пропуску процесуального строку для звернення до суду.

Причини пропуску строку є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

У ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору податковим органом чи тимчасова відсутність таких коштів.

Відсутність бюджетного фінансування не надає суб`єкту владних повноважень право в будь-який час після сплину строку апеляційного оскарження реалізовувати право на апеляційне оскарження судового рішення.

Суд звертає увагу на те, що втретє апеляційну скаргу було подано 19.06.2023, тобто більш ніж через три місяці з моменту постановлення оскаржуваного рішення, а також через 14 днів з моменту постановлення ухвали про повернення вдруге поданої апеляційної скарги. При цьому що строк на апеляційне оскарження рішення суду у цій справі складає десять днів.

Посилання ж Відповідача на постанову Верховного Суду від 29.09.2022 у справі №500/1912/22 колегія суддів вважає безпідставним, оскільки висновки у ній стосувалися строку звернення до суду фізичної особи, а не органу державної влади, який, з огляду на вже згадані вище норми ч. 2 ст. 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», має забезпечувати свою роботу у період воєнного стану.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для можливості визнання поважними причин пропуску Укртрансбезпекою строку на апеляційне оскарження ухвали суду від 03.04.2023. Інших доводів поважності причин пропуску строку Апелянтом не зазначено.

У контексті наведеного суд вважає за необхідне зауважити, що законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеєр проти Бельгії»).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Таким чином, зважаючи на викладене та з огляду на відхилення доводів Апелянта щодо поважності причин пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, суд приходить до висновку про необхідність відмови у відкритті апеляційного провадження.

Указана позиція узгоджується й з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 02.12.2021 у справі № 620/4510/20.

Крім того, всупереч вимог ухвали від 22.06.2023 про залишення апеляційної скарги без руху Відповідачем не було усунуто й інші недоліки апеляційної скарги, а саме - не надано доказів надсилання копії апеляційної скарги і доданих до неї документів іншому учаснику справи листом з описом вкладення засобами поштового зв`язку або через кабінет електронного суду.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Приписи ч. 3 ст. 299 КАС України визначають, що питання про відмову у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів після надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Підсумовуючи наведене та керуючись приписами Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне у відкритті апеляційного провадження відмовити та повернути апеляційну скаргу Апелянту.

Керуючись ст. ст. 248, 299, 321, 325 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Державної служби України з безпеки на транспорті про поновлення строку на апеляційне оскарження - відмовити.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 13 березня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання незаконною постанови у справі про адміністративне правопорушення в частині подвійного стягнення, - відмовити.

Повернути Апелянту апеляційну скаргу та додані до неї матеріали.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст. ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Степанюк

Судді Н.П. Бужак

М.І. Кобаль