Справа № 340/4217/23
Суддя: О.А. ЧЕРНИШ
Дата ухвалення: 2023-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

10 липня 2023 року м. Кропивницький Справа № 340/4217/23

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Черниш О.А.

розглянула матеріали адміністративного позову

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), яка діє як законний представник малолітньої доньки - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1

відповідач-1: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (21100, Вінницька область, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7, 0)

відповідач-2: Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7-А, )

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 , яка діє як законний представник малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 20.10.2022 року про відмову у призначенні пенсії за заявою від 14.10.2022 року про переведення пенсії по втраті годувальника на малолітню доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначену за нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на інший вид пенсії, а саме пенсію по втраті годувальника згідно статті 37 Закону України "Про державну службу" 3723-ХІІ;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, оформлене у формі листа №6452-7006/П-02/8-1100/22 від 25.11.2022 року про відмову у переведенні на інший вид пенсії, а саме пенсії по втраті годувальника на малолітню доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначеної за нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пенсію по втраті годувальника згідно статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути її заяву від 14.10.2022 року про переведення пенсії по втраті годувальника на малолітню доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначену за нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на інший вид пенсії, а саме пенсії по втраті годувальника згідно статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ, з урахуванням висновків суду.

Ухвалою від 20.06.2023 року задоволено заяву судді Петренко О.С. про самовідвід у справі за цим позовом.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової спарив між суддями від 21.06.2023 року справу передано на розгляд судді Черниш О.А.

Ухвалою судді від 26.06.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху у зв`язку з тим, що вона подана з пропуском строку звернення до суду, а підстави, вказані позивачкою у заяві про поновлення цього строку, визнані неповажними. Позивачці надано 10-денний строк для подання до суду заяви з наведенням інших підстав для поновлення строку звернення до суду з позовною вимогою щодо оскарження рішення ГУ ПФУ у Вінницькій області №32 від 20.10.2022 року про відмову у призначенні пенсії та доказів поважності причин його пропуску.

На виконання цієї ухвали позивачка подала заяву про поновлення строку звернення до суду. У цій заяві позивачка вказала, що у листопаді 2022 року вона отримала оскаржуване рішення разом із листом ГУ ПФУ у Кіровоградській області від 23.10.2022 року. У зв`язку з тим, що її заява від 14.10.2022 року про переведення її малолітньої доньки на інший вид пенсії (призначення пенсії за нормами іншого законодавчого акту) не була розглянута по суті, позивачка 11.11.2022 року подала до ГУ ПФУ в Кіровоградській області заяву про повторний розгляд її заяви від 14.10.2022 року. Листом №6452-7006/П-02/8-1100/22 від 25.11.2022 року відповідач-2 відмовив у задоволенні цієї заяви. Тож саме з отриманням цього листа у січні 2023 року позивачка пов`язує початок перебігу строку звернення до суду з позовом.

Статтею 122 КАС України установлені строки звернення до адміністративного суду та передбачено таке:

1. Позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

2. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

3. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

4. Якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Суд зазначає, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним і обмежене передусім встановленим строком звернення до суду. Такий підхід обумовлений необхідністю дотримання верховенства права, а точніше, одного з його елементів - правової визначеності.

Законодавче закріплення строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно-правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду, стабільної діяльності суб`єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій, дисциплінування учасників адміністративного судочинства. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого публічно-правові відносини можуть вважатися спірними. Тому, якщо протягом законодавчо встановлено строку особа не звернулася до суду за вирішенням спору, відповідні відносини набувають ознаки стабільності.

Питання поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: (1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; (2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; (3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; (4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Порушення прав, свобод чи інтересів особи - це фактичний наслідок протиправного рішення, дії чи бездіяльності конкретного органу, особи (або осіб) щодо неї.

День, коли особа дізналася про порушення свого права - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких вона мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття "дізнався" та "повинен був дізнатись". Під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів. Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Право на звернення до суду з позовом виникає, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Поважними причинами для поновлення строку на подання адміністративного позову визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Цей спір виник у зв`язку з рішенням про відмову у призначенні пенсії №32 від 20.10.2022 року, прийнятим ГУ ПФУ у Вінницькій області за принципом екстериторіальності за заявою позивачки від 14.10.2022 року про переведення на інший вид пенсії, яка призначена її доньці. Це рішення відповідача-1 є рішенням суб`єкта владних повноважень (індивідуальним актом) у розумінні КАС України.

Натомість оскаржений лист ГУ ПФУ в Кіровоградській області №6452-7006/П-02/8-1100/22 від 25.11.2022 року, наданий у відповідь на звернення позивачки від 11.11.2022 року, носить інформаційний (роз`яснювальний) характер, не породжує для неї прав та обов`язків, не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а тому та не може бути самостійним предметом спору в адміністративному суді.

Як свідчать матеріали позовної заяви, позивачці про порушення прав її та її доньки оскаржуваним рішенням ГУ ПФУ в Вінницькій області №32 від 20.10.2022 року достеменно було відомо щонайменше з 11.11.2022 року, коли вона подала до ГУ ПФУ у Кіровоградській області заяву від 11.11.2022 року, у якій висловила незгоду з цим рішенням та просила повторно розглянути її заяву від 14.10.2022 року про переведення на інший вид пенсії.

Цей позов позивачка подала до суду 19.06.2023 року, пропустивши шестимісячний строк, установлений частиною 2 статті 122 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 105 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" застраховані особи та члени їхніх сімей мають право на оскарження дій (бездіяльності) страхувальників, виконавчих органів Пенсійного фонду та їх посадових осіб відповідно до законодавства про звернення громадян, а також у судовому порядку.

Постановою правління Пенсійного фонду України №18-6 від 12.10.2007 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 02.11.2007 року за №1241/14508, затверджено Порядок розгляду скарг на рішення органів Пенсійного фонду України щодо пенсійного забезпечення, який визначає процедуру подання та розгляду скарг на рішення про призначення, перерахунок, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший, виплаті пенсій, прийняті головними управліннями Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, управліннями Пенсійного фонду України у районах, містах, районах у містах, а також об`єднаними управліннями.

Згідно з пунктами 2, 3, 4 цього Порядку у разі, якщо громадянин вважає, що орган, що призначає пенсію, прийняв рішення, що суперечить законодавству про пенсійне забезпечення або виходить за межі його компетенції, встановленої законом, громадянин має право оскаржити таке рішення у органі Пенсійного фонду України вищого рівня.

Скарга на рішення органу, що призначає пенсії, подається громадянином особисто або законним представником відповідно до законодавства або представником, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Подання скарги відповідно до цього Порядку не позбавляє заявника права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства.

Скарга на рішення управлінь Пенсійного фонду України у районах, містах, районах у містах, а також об`єднаних управлінь подається відповідно до головних управлінь Пенсійного фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - регіональні органи Пенсійного фонду України), на рішення регіональних органів Пенсійного фонду України - до Пенсійного фонду України та супроводжується документами, що свідчать про прийняття неправильних рішень.

Скарга може бути подана до органу Пенсійного фонду України вищого рівня протягом одного року з моменту прийняття рішення, але не пізніше одного місяця з часу ознайомлення заявника з прийнятим рішенням.

Суд зазначає, що позивачка, вважаючи незаконним рішення відповідача-1, не дотрималася процедури подання скарги до органу ПФУ вищого рівня, передбаченої цим Порядком, тож її звернення до відповідача-2 із заявою від 11.11.2022 року, не може вважатися етапом досудового врегулювання спору та не дає підстав для застосування правил обчислення строку звернення до суду, наведених у частині 4 статті 122 КАС України.

Отримання позивачкою у січні 2023 року листа ГУ ПФУ в Кіровоградській області №6452-7006/П-02/8-1100/22 від 25.11.2022 року у відповідь на її заяву від 11.11.2022 року не змінює момент, з якого позивачка повинна була дізнатися про порушення своїх прав рішенням ГУ ПФУ в Вінницькій області №32 від 20.10.2022 року, ознайомившись із його змістом, а свідчить лише про час, коли позивачка почала вчиняти дії щодо реалізації свого права, і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду.

Направлення цієї заяви та очікування відповіді на неї від відповідача-2 не позбавляло позивачку права звернутися до суду з позовом про оскарження рішення відповідача-1, яке вона вважала незаконним, а також не перешкоджало поданню позову.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду передбачені статтею 123 КАС України.

Згідно з частинами 1, 2 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

У заявах про поновлення строку звернення до суду позивачка не навела обставин, які об`єктивно унеможливлювали/ускладнювали звернення до суду з позовом про оскарження рішення ГУ ПФУ у Вінницькій області №32 від 20.10.2022 року у встановлений законом шестимісячний строк з дня його отримання.

Відповідно до пункту 9 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Суд прийшов до висновку, що позивачка пропустила строк звернення до адміністративного суду, а підстави, наведені у заявах про поновлення цього строку, не є поважними, тому позовну заяву слід повернути згідно з ч.2 ст.123, п.9 ч.4 ст.169 КАС України.

Керуючись статтями 123, 169, 248, 256, 294, 295 КАС України, суддя -

У Х В А Л И Л А :

Позовну заяву ОСОБА_1 повернути.

Копію ухвали надіслати позивачці разом із позовною заявою та усіма доданими до неї документами.

Копію позовної заяви залишити у суді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду у 15 - денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду О.А. ЧЕРНИШ