Справа № 160/9122/23
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2023-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 липня 2023 року Справа № 160/9122/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук-Борисенко Н. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-
01.05.2023 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо ухилення від розгляду заяв та не призначення ОСОБА_1 пенсії за втратою годувальника на підставі ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за втратою годувальника на підставі ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
В обгрунтування позовних вимог позивачем вказано таке. Позивач зверталась до пенсійного органу з заявами про призначення пенсії по втраті годувальника, проте останнім відмовлено у такому, зважаючи на подання не всього пакету документів, однак, позивач наголошує, що нею були подані всі необхідні документи, які передбачені п. 10 Порядку №3-1. Також, позивач звертає увагу на те, що хоч її син проживав окремо від неї, отримуючи пенсію за вислугу років, піклувався про неї та постійно допомагав, як грошовими коштами, так і придбаними продуктами харчування, одягом, надавав допомогу у сплаті комунальних послуг. Пенсія позивача є значно меншою від пенсії її сина за вислугу років. Натомість, в умовах своєї непрацездатності та інвалідності, інші засоби до існування, окрім допомоги з боку сина ОСОБА_2 , відсутні.
Ухвалою від 04.05.2023 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у письмовому провадженні в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідач правом на подання відзиву не скористався, матеріалами справи підтверджено повідомлення його належним чином про розгляд справи (розписка з відміткою про отримання 29.05.2023 року копії ухвали про відкриття провадження та копії позовної заяви з додатками).
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини.
Позивач зверталась до пенсійного органу з заявами про призначення пенсії за втратою годувальника відповідно до ст. 29, 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби».
Відповідач, розглянувши звернення ОСОБА_1 , листом №6296-3049/І-01/8-0400/23 від 24.02.2023 року повідомив про те, що розрахунок її пенсії по втраті годувальника буде проведено в розмірі 30% від грошового забезпечення в порядку, визначеному нормами Постанови №103. Проте, для призначення пенсії по втраті годувальника необхідно подати документи, передбачені п. 10 Порядку №3-1, засвідчені належним чином або надати оригінали для їх засвідчення.
Як вбачається з довідки МСЕК №682569, ОСОБА_1 було встановлено 3 групу інвалідності.
Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, позивач звернулась до суду за захистом своїх прав.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також, у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначає Закон № 2262-XII.
Вказаний Закон визначає, що держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до ст. 29 Закону №2262 пенсії в разі втрати годувальника сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби або не пізніше 3 місяців після звільнення зі служби чи пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби, а сім`ям пенсіонерів з числа цих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом - якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення її виплати. При цьому сім`ї військовослужбовців, які пропали безвісти в період бойових дій, прирівнюються до сімей загиблих на фронті.
Частиною 4 ст. 30 Закону №2262 визначено кого слід вважати непрацездатними членами сім`ї, зокрема:
б) батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (незалежно від тривалості страхового стажу), або є особами з інвалідністю;
в) батьки та дружина (чоловік), якщо вони не взяли повторний шлюб військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули, померли чи пропали безвісти в період проходження служби або померли після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, безпосередньою участю в антитерористичній операції або забезпеченням її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення, безпосередньою участю у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченням здійснення зазначених заходів, перебуваючи безпосередньо в районах та у період їх здійснення, безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, мають право на пенсію не раніш як за 5 років до досягнення віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (незалежно від тривалості страхового стажу), або якщо вони мають право на пенсію незалежно від віку відповідно до частини третьої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на дострокову пенсію за віком, пенсію за віком на пільгових умовах чи пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до закону, або якщо вони є особами з інвалідністю.
Непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли пенсійного віку встановленого статтею 26 Закону №1058-IV або є особами з інвалідністю.
Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року №3-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Порядок №3-1).
Порядком №3-1 передбачено, що у разі, якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, заявнику (посадовій особі уповноваженого структурного підрозділу) роз`яснюється, які документи необхідно надати додатково. При поданні документів до закінчення тримісячного терміну з дня отримання роз`яснення днем звернення за призначенням пенсії вважається день подання заяви або дата відправлення документів поштою. Пенсії призначаються у строки, визначені в статті 50 Закону.
У пункті 10 Порядку №3-1 вказаний перелік документів, що подаються для призначення пенсії в разі втрати годувальника. Відповідно до пунктів 17, 18 Порядку №3-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії документами орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії або про відмову в призначенні, переведенні з одного виду пенсії на інший та відновленні раніше призначеної пенсії.
Відповідно до пункту 10 Порядку №3-1, для призначення пенсії в разі втрати годувальника подаються такі документи: заява; копія свідоцтва про смерть годувальника; витяг з наказу про виключення годувальника зі списків особового складу у зв`язку зі смертю; висновок про обставини загибелі чи смерті внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних під час проходження служби при виконанні службових обов`язків (обов`язків військової служби); довідка уповноважених органів з місця проживання про перебування членів сім`ї на утриманні померлого (загиблого) годувальника або рішення суду про перебування на утриманні; документи, передбачені абзацами третім, шостим - дев`ятим пункту 7 цього Порядку.
Рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії оформляється розпорядженням органу, що призначає пенсії.

Заява про призначення пенсії з усіма поданими документами та рішенням про призначення пенсії зберігаються в окремій пенсійній справі на кожного пенсіонера. Пенсійні справи зберігаються в органах, що призначають пенсії, за місцем проживання пенсіонерів.

Отже, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок/призначення пенсії, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані уповноваженому органу ПФУ.

Таким чином, вирішення вказаного питання передбачає дві складові, а саме:

- звернення особи з відповідною заявою про призначення (перерахунок) пенсії та

- прийняття органами ПФУ відповідного рішення за наслідками розгляду заяви у формі розпорядчого акту.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 подано заяву про призначення пенсії по втраті годувальника, а пенсійним органом у відповідь надано листи «Про надання інформації» та «Про надання відповіді», що не відповідає вимогам вищевказаних норм законодавства щодо дій відповідача у разі отримання такої заяви.

Таким чином, позивачка не зверталась до відповідача у порядку, передбаченому Законом України "Про звернення громадян".

У той же час, неприйняття документів і невирішення заяви із рекомендацією повторно подати їх до сервісного центру не є правомірним, оскільки суб`єкт влади повинен був розглянути документи та заяву по суті та прийняти саме рішення щодо призначення або відмови в призначенні пенсії.

Так, у листі від 17.04.2023 року №0400-010311-8/50146 ГУ ПФУ проінформувало позивача, що у матеріалах, які надані позивачем для призначення пенсії в разі втрати годувальника міститься довідка №7972 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 22.11.2022 року, в якій зазначено, що позивач не зареєстрована та не проживала з сином, ОСОБА_3 , за однією адресою. Крім того, відсутні документи, які підтверджують встановлення родинних стосунків між позивачем та ОСОБА_3 за однією адресою. Для вирішення питання про призначення пенсії в разі втрати годувальника, позивачу необхідно надати довідку уповноваженого органу з місця проживання про перебування на утриманні померлого (загиблого) годувальника, а також копію свідоцтва про народження померлого годувальника або рішення суду про встановлення родинних відносин.

Зі змісту заяви про призначення пенсії по втраті годувальника відповідно до ст. 29, 30 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» позивачем надані такі документи до пенсійного органу:

- копію паспорту ОСОБА_3 на 2 аркушах;

- копію пенсійного посвідчення ОСОБА_3 на 1 аркуші;

- копію РНОКПП ОСОБА_3 на 1 аркуші;

- копію довідки МСЕ-ДНА-01 №682569 на ім`я ОСОБА_1 на 1 аркуші;

- копію довідки №7972 про склад сім`ї на ім`я ОСОБА_1 на 1 аркуші;

- копію паспорту ОСОБА_1 на 2 аркушах;

- копію пенсійного посвідчення ОСОБА_1 на 1 аркуші;

- копію РНОКПП ОСОБА_1 на 1 аркуші;

- копію свідоцтва про смерть ОСОБА_3 на 1 аркуші.

Відповідач заперечує право ОСОБА_1 на призначення пенсії в разі втрати годувальника на підставі Закону №2262-ХІІ з огляду на факт відсутності довідки уповноваженого органу з місця проживання про перебування на утриманні померлого (загиблого) годувальника та копії свідоцтва про народження померлого годувальника або рішення суду про встановлення родинних відносин.

Оцінюючи обґрунтованість таких мотивів, суд перевіряв докази, за наслідками аналізу яких відповідач дійшов висновку про відсутність підстав для призначення позивачу відповідної пенсії.

Судом встановлено, що до вищевказаної заяви та до позовної заяви не надані документи, на які звертав увагу відповідач у листах-відповідях позивачу, а саме: довідки уповноваженого органу з місця проживання про перебування на утриманні померлого (загиблого) годувальника, проте до позовної заяви додано копію свідоцтва про народження померлого годувальника, але не до заяви про призначення пенсії.

Стосовно такого, суд вказує, що у розумінні пункту 2.11 зазначеного вище Порядку за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки або інші документи про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні".

Вказана правова позиція викладена, зокрема, в постанові ВС від 18.07.2019 року у справі №296/2034/17.

Таким чином, звертаючись за призначенням пенсії у разі втрати годувальника на підставі ст. 30 Закону №2262-ХІІ, позивач не надала документа, який би підтверджував факт перебування на утриманні померлого чоловіка, чи спільну з ним реєстрацію за однією адресою, у зв`язку з чим висновок пенсійного органу про відсутність підстав для призначення відповідного виду пенсії, викладений у листах про наданні відповіді та інформації, суд визнає правомірним.

Також, правомірним є висновок відповідача щодо необхідності надання копії свідоцтва про народження померлого годувальника або рішення суду про встановлення родинних відносин, оскільки у додатках до заяви про призначення пенсії цей документ відсутній, хоча до матеріалів позовної заяви долучений, проте суд не приймає такий доказ, так як він мав бути доданий саме до заяви.

Частиною 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відтак, зважаючи на вищевикладене, а саме: надання позивачем до пенсійного органу неповного пакету документів, які вимагаються законодавством, при переведенні на пенсію або призначення пенсії по втраті годувальника, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовної заяви.

Керуючись ст. 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко