Справа № 200/357/23
Суддя: Мозговая Н.А.
Дата ухвалення: 2023-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2023 року Справа№200/357/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мозгової Н.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, НОМЕР_3 прикордонний загін імені князя Володимира Великого про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

31 січня 2023 року через систему «Електроний суд» адвокат Варбан О.В. в інтересах позивача ОСОБА_1 (місцепроживання: АДРЕСА_1 ) звернувся до суду із позовом до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, 105 прикордонний загін імені князя Володимира Великого щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди збільшеної до 100 000 гривень за період проходження військової служби з 10.10.2022 по 17.11.2022 у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»; зобов`язання військову частину НОМЕР_4 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду збільшену до 100 000 гривень за період проходження військової служби з 10.10.2022 по 17.11.2022 у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 та за період з 10.10.2022 року по 17.11.2022 року безпосередньо приймав участь у бойових діях або забезпечення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської області на підставі бойового наказу Адміністрації Державної прикордонної служби 3165 гриф від 16.09.2022 року.

Військовою частиною № НОМЕР_4 позивачу не було виплачено додаткову винагороду у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".

Вважає дії військової частини № НОМЕР_4 щодо не нарахування та невиплати додаткової винагороди за період проходження військової служби з 10 жовтня 2022 року по 17 листопада 2022 року у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" незаконними.

Ухвалою суду від 31 січня 2023 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

105 прикордонним загоном імені князя Володимира Великого (військова частина НОМЕР_4 ) до суду подано відзив на позовну заяву, в якому він заперечував щодо задоволення позовних вимог. В обґрунтування своєї правової позиції зазначив, що сержанта ОСОБА_1 у відповідності до бойового наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 16.09.2022 року №165 гриф (володільцем даного бойового наказу є Адміністрація Державної прикордонної служби України) у складі прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) було направлено в оперативне підпорядкування НОМЕР_3 прикордонного загону імені князя Володимира Великого.

Сержант ОСОБА_1 в період з 10.10.2022 року по 17.11.2022 року перебував в оперативному підпорядкуванні (перебував у відрядженні) 105 прикордонного загону імені князя Володимира Великого, у складі ІНФОРМАЦІЯ_1 не перебував, приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської області у складі прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ). Даний факт підтверджує і представник позивача, який в своїй позовній заяві зазначає, що позивач проходить військову службу у складі військової частини НОМЕР_2 .

У відповідності до Інструкції про службові відрядження військовослужбовців Державної прикордонної служби України в межах України та за кордон, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 30.07.2012 року № 582, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16 серпня 2012 року за № 1383/21695: 1.1. Службовим відрядженням вважається поїздка військовослужбовця за розпорядженням начальника органу Державної прикордонної служби України (далі - орган Держприкордонслужби) на певний строк до іншого населеного пункту для виконання службового завдання поза місцем його постійної служби. 2.1. Направлення військовослужбовців у службові відрядження може здійснюватися в разі дійсної потреби Головою Державної прикордонної служби України. 2.2. Про направлення військовослужбовців у відрядження видається наказ начальника органу Держприкордонслужби із зазначенням: пункту призначення, найменування органу Держприкордонслужби або назви організації чи установи, куди відряджено військовослужбовця, строку та мети відрядження. Відповідно до завдань, визначених наказом, на військовослужбовця оформляється посвідчення про відрядження. Орган Держприкордонслужби, що відряджає військовослужбовця, здійснює реєстрацію особи, яка вибуває у відрядження, у журналі реєстрації відряджень. Також, відповідно до довідки про безпосередню участь в бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії від 08.01.2023 року № 4003 сержант ОСОБА_1 , який проходить військову службу в військовій частині НОМЕР_2 , приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської та Сумської областей у період з 10.10.2022 року по 17.11.2022 року. Зазначена довідка надана представником позивача до матеріалів позовної заяви.

Таким чином, копії наказів, витягів з наказів та інших документів (заяв, рапортів, листів, тощо) на підтвердження прийняття на службу сержанта ОСОБА_1 у НОМЕР_3 прикордонного загону імені князя Володимира Великого відсутня, так як у складі ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач не перебував. Надати документи, які підтверджують його відрядження до військової частини НОМЕР_4 також не має можливості, так як, відповідно до вищезазначеної Інструкції, вони знаходяться за місцем його служби - у військовій частині НОМЕР_2 .

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25.06.2018 року № 558, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 23 липня 2018 року за № 854/32306 затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України. Згідно пункту 3 цієї Інструкції грошове забезпечення військовослужбовцям виплачується в органах Держприкордонслужби за місцем їх служби або органом, у якому вони перебувають на фінансовому забезпеченні згідно з приміткою до штату. З даної Інструкції стає відомим, що військовослужбовці прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ), в тому числі сержант ОСОБА_2 , проходить службу та перебуває на фінансовому забезпеченні в НОМЕР_1 прикордонному загоні (військова частина НОМЕР_2 ). Оскільки сержант ОСОБА_2 оглпроходить службу та перебуває на фінансовому забезпеченні в НОМЕР_1 прикордонному загоні (військова частина НОМЕР_2 ), надати довідку про розмір грошового забезпечення позивача нарахованого та фактично виплаченого за весь період несення служби з визначенням усіх її складових та розпорядчі документи, якими встановлено нарахування та виплата грошового забезпечення позивачу, у НОМЕР_3 прикордонного загону імені князя Володимира Великого немає можливості.

Ухвалою суду від 27 лютого 2023 року заяву Військової частини НОМЕР_4 про заміну відповідача задоволено. Допущено заміну первісного відповідача Військової частини НОМЕР_4 на належного відповідача НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ). Зобов`язано НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) надати у строк 15 днів з дня отримання ухвали: копії наказів, витягів з наказів та інших документів (заяв, рапортів, листів, тощо) на підтвердження прийняття на службу сержанта ОСОБА_1 , його відрядження до в/ч НОМЕР_4 ; довідку про розмір та структуру грошового забезпечення позивача за період з жовтня по листопад 2022 року з визначенням усіх її складових.

НОМЕР_1 прикордонним загоном Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) до суду подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечував щодо задоволення позовних вимог. В обґрунтування своєї правової позиції відповідач зазначив, що у жовтні 2022 року позивача направлено у службове відрядження до 105 прикордонного загону імені князя Володимира Великого. В «Інструкції про службові відрядження військовослужбовців Державної прикордонної служби України в межах України та за кордон», затверджену наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2012 року № 582, зареєстровану в Міністерстві юстиції України 16.08.2012 року за № 1383/21695, визначено поняття, що саме являється службовим відрядженням військовослужбовця, а також визначено повноваження посадових осіб у межах якої місцевості (територій ділянки) України відповідний начальник (командир) має право відрядити військовослужбовця. Так, згідно розділу І «Загальні положення» пункту 1.1. інструкції, службовим відрядженням вважається поїздка військовослужбовця за розпорядженням начальника на певний строк до іншого населеного пункту для виконання службового завдання поза місцем його постійної служби. Згідно розділу ІІ «Порядок направлення та умови відшкодування військовослужбовцям витрат на службові відрядження в межах України» пункту 2.1. Інструкції, направлення військовослужбовців у службові відрядження може здійснюватися в разі дійсної потреби: Головою Державної прикордонної служби України або першим заступником Голови Державної прикордонної служби України - у разі направлення військовослужбовців Державної прикордонної служби України у відрядження в межах України. А начальниками органів Держприкордонслужби - у разі направлення військовослужбовців підпорядкованих підрозділів у відрядження у межах ділянки відповідальності (примітка: начальник органі - начальник прикордонного загону, межі ділянки відповідальності - частина території України на якій здійснює свою діяльність відповідний прикордонний загін). Таким чином, службовим відрядженням вважається поїздка військовослужбовця ( НОМЕР_1 прикордонного загону (в/ч НОМЕР_2 ), який дислокується у Донецькій області) за розпорядженням начальника (Голови Державної прикордонної служби України) на певний строк до іншого населеного пункту (до НОМЕР_3 прикордонного загону (в/ч НОМЕР_4 ) який дислокується у Чернігівській області) для виконання службового завдання (прийняття участі у бойових діях або забезпечені здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відомі і стримування збройної агресії) поза місцем його постійної служби (постійне місце дислокації - служби Донецька область). Отже, позивач у спірний період з 09.10.2022 року по 17.01.2023 року перебував у службовому відрядженні і виконував обов`язки на ділянці НОМЕР_3 прикордонного загону (в/ч НОМЕР_4 ) імені князя Володимира Великого.

Відповідач стверджує, що довідка №4003 не відповідає встановленій формі, а саме з обов`язкових умов її заповнення видалено графи, у яких зазначається такі підтверджуючі документи, як журнал бойових дій, у якому повинно бути зафіксовано факт участі позивача у бойових діях чи заходах та рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу, у якому повинно бути зафіксовано дні безпосередньої участі позивача у бойових діях чи заходах. Дана довідка відсутня (не надано) у відповідача (видана позивачу нарочно), копія довідки додана позивачем до адміністративного позову. Довідка не відповідає встановленій формі і у довідці відсутні (не зазначені) документи, у яких саме і фіксується як факт участі у бойових діях так і дні участі. Згідно змісту відповіді адвокату - абзац 6 листа Адміністрації державної прикордонної служби України від 09.02.2023 року № 21/5748-23 вих. для виплати підвищеної грошової винагороди військовослужбовцям відрядженим з інших органів та підрозділів Держприкордонслужби, днів їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 наказу № 392-АГ, подаються довідки начальниками органів Держприкордонслужби ( НОМЕР_3 прикордонним загоном в/ч НОМЕР_4 ) в органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу ( НОМЕР_1 прикордонний загін в/ч НОМЕР_2 ), але довідки, передбачені додатком 2 до наказу 392-АГ, на адресу в/ч НОМЕР_2 за період із жовтня по листопад 2022 року не направлялися, підстав для здійснення виплати збільшеної грошової винагороди (до 100 000 грн.), так і факт відсутності правових підстав у НОМЕР_1 прикордонного загону для здійснення таких виплат. Адміністрація державної прикордонної служби України- розпорядник коштів, підтверджує як факт не надання НОМЕР_3 прикордонним загоном до НОМЕР_1 прикордонного загону документів (довідок), які є підставою для виплати збільшеної грошової винагороди (до 100 000 грн.), так і факт відсутності правових підстав у НОМЕР_1 прикордонного загону для здійснення таких виплат. Крім того, форма довідки наказу 392-АГ передбачає її оформлення на всіх відряджених військовослужбовців підрозділу, така довідка згідно додатку 2 до 5 числа у поточному місяці за попередній направляється начальнику прикордонного загону, в якому ці військовослужбовці проходять службу для нарахування і виплати коштів (а не надається відрядженим військовослужбовцям нарочно). Довідка надана у відповідності до форми, встановленої у додатку 1 (а не додатку 2) до наказу 392-АГ, згідно пункту 5 така довідка за своєю формою надається індивідуально військовослужбовцю, який відряджений до органів військового управління, але позивач не був відряджений до органу військового управління. Крім цього, довідка надана з порушенням вимог її оформлення і не відповідає вимогам наказу 392-АГ. Також дана довідка суперечить офіційній відповіді начальника НОМЕР_3 прикордонного загону (лист від 29.11.2022 року № 22/4820-22 вих.), в якій зазначено, що НОМЕР_3 прикордонний загін не вбачає підстав надання довідок для виплати підвищеної додаткової винагороди до 100 000 грн. підрозділам (військовослужбовцям) НОМЕР_1 прикордонного загону (військової частини НОМЕР_2 ) за час їх перебування у відрядженні на ділянці НОМЕР_3 прикордонного загону.

До того ж, НОМЕР_1 прикордонний загін (згідно норм наказів № 392-АГ/№ 628-АГ) не уповноважений на здійснення перевірки достовірності наданої інформації чи отримання додаткових документів від НОМЕР_3 прикордонного загону, у разі надання 105 прикордонним загоном імені князя Володимира Великого належно оформлених підтверджуючих документів (довідки) у відповідності до вимог наказу № 392-АГ/№ 628-АГ щодо безпосередньої участі у бойових діях або заходах, військовослужбовцю буде нарахована та виплачена додаткова винагорода до 100 000 гривень за відповідні періоди (дні) такої участі.

Підвищена додаткова винагорода за період перебування позивача у відряджені не нараховувалась та не виплачувалась НОМЕР_1 прикордонним загоном (в/ч НОМЕР_2 ), оскільки начальником прикордонного загону, до якого був відряджений позивач, не надано підтверджуючих документів щодо безпосередньої участі позивача у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 наказу № 392-АГ, зокрема за формою, наведеною у додатку 1, додатку 2 до наказу № 392-АГ (не надано довідки згідно яких нараховуються виплати).

Згідно п.11 наказу №392-АГ інформація про військовослужбовців, відряджених з інших органів та підрозділів Держприкордонслужби, дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, подається начальниками органів (командиром прикордонного загону, до якого відряджено позивача) до 5 числа щомісячно (у поточному місяці за попередній) в органи (командиру НОМЕР_1 прикордонного загону), в яких ці військовослужбовці проходять службу (перебувають на грошовому забезпеченні), за формою, наведеною у додатку 2 (у виді довідки визначеної форми) до цього наказу.

До того ж, у зв`язку з неотриманням довідки до 5 числа (щомісячно) військовою частиною НОМЕР_2 з метою реалізації вимог Постанови № 168 та наказу № 392-АГ на адресу начальника НОМЕР_3 прикордонного загону імені князя Володимира Великого направлявся лист відповідачем від 25.11.2022 року №22/2811-22 вих. з клопотанням про надання інформації щодо відряджених військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 про їх безпосередню участь у бойових діях або заходах, за встановленою формою (у виді довідок) визначених наказом №392-АГ, для нарахування і виплат підвищеної додаткової винагороди. На адресу військової частини НОМЕР_2 від начальника НОМЕР_3 прикордонного загону надійшов лист «Про надання інформації», в якому зазначено, що НОМЕР_3 прикордонний загін не вбачає підстав надання довідок для виплати підвищеної (до 100 000 грн.) додаткової винагороди підрозділам (військовослужбовцям) військової частини НОМЕР_2 , за час їх перебування у відрядженні на ділянці НОМЕР_3 прикордонного загону. Але відносно позивача командир, до якого був відряджений позивач, не надавав підтверджуючих документів безпосередньої участі позивача у бойових діях або заходах за формою встановленою наказом № 392-АГ. Крім того, на звернення відповідача щодо необхідності отримання підтверджуючих документів безпосередньої участі позивача у бойових діях або заходах під час його відрядження до НОМЕР_3 прикордонного загону, НОМЕР_3 прикордонний загін імені князя Володимира Великого повідомив, що підтверджуючі документи не будуть надані у зв`язку з тим, що відряджені до НОМЕР_3 прикордонного загону військовослужбовці в/ч НОМЕР_2 не приймали участі у бойових діях і заходах (лист 105 прикордонного від 04 грудня 2022 року № 922/4928-22 вих. «Про надання інформації»). У зв`язку з надходженням від НОМЕР_3 прикордонного загону імені Князя Володимира Великого підтверджуючих документів щодо прийняття участі у бойових діях позивачем у грудні 2022 року позивачу була нарахована та виплачена збільшена додаткова винагорода до 100 000 гривень за грудень 2022 року (доказ - лист НОМЕР_3 прикордонного загону від 10.01.2023 року № 22/169-23-вих. «Про надання інформації»).

Адвокат ОСОБА_3 звертався із адвокатським запитом до Адміністрації Державної прикордонної служби щодо реалізації прав військовослужбовців НОМЕР_1 прикордонного загону на отримання збільшеної додаткової винагороди за жовтень та листопад 2022 року. Згідно змісту відповіді адвокату - абзац 6 листа Адміністрації державної прикордонної служби України від 09.02.2023 року №21/5748-23 вих. для виплати підвищеної грошової винагороди військовослужбовцям відрядженим з інших органів та підрозділів Держприкордонслужби, дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 наказу 392-АГ, подаються довідки начальниками органів Держприкордонслужби ( НОМЕР_3 прикордонним загоном/в/ч НОМЕР_4 ) в органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу ( НОМЕР_1 прикордонний загін/в/ч НОМЕР_2 ), але довідки, передбачені додатком 2 до наказу 392-АГ, на адресу в/ч НОМЕР_2 не направлялися, підстави для нарахування збільшеної грошової винагороди (до 100 000 грн.) в НОМЕР_1 прикордонному загону відсутні. Тобто, Адміністрація державної прикордонної служби України - розпорядник коштів, підтверджує як факт не надання НОМЕР_3 прикордонним загоном до НОМЕР_1 прикордонного загону документів (довідок) які є єдиною підставою для здійснення виплати збільшеної грошової винагороди (до 100000 грн), так і факт відсутності правових підстав у НОМЕР_1 прикордонного загону для здійснення таких виплат. По даному факту Адміністрацією державної прикордонної служби України ініційовано перевірку.

Відтак, відповідач (військова частина НОМЕР_2 ) діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений вищезазначеними актами з порядку нарахування і виплати підвищеної грошової винагороди до 100000 грн.

Ухвалою суду від 08.05.2023 року у задоволенні клопотання представника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) про зупинення провадження в адміністративній справі №200/357/23 до набрання законної сили рішенням Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №260/3564/22 відмовлено.

Ухвалою суду від 08.05.2023 року задоволено клопотання НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) про залучення у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, 105 прикордонний загін імені князя Володимира Великого. Залучено до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - 105 прикордонний загін імені князя Володимира Великого.

Ухвалою суду від 13.06.2023 року повторно зобов`язано НОМЕР_3 прикордонний загін імені князя Володимира Великого надати суду додаткові докази.

На виконання вимог ухвали суду від 13.06.2023 року 105 прикордонного загону імені князя Володимира Великого надав суду клопотання, в якому зазначив наступне.

Підтверджуючі документи щодо прийняття позивачем безпосередньої участі (в сукупності) у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів до НОМЕР_3 прикордонного загону імені князя Володимира Великого, враховуючи вимоги розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 17.04.2022 № 21-1215-2022 «Щодо однакового трактування положень», від прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) за вказаний період не надходили.

Сержанта ОСОБА_2 у відповідності до бойового наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 16.09.2022 №165 гриф (володільцем даного бойового наказу є Адміністрація Державної прикордонної служби України) у складі прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) було направлено в оперативне підпорядкування НОМЕР_3 прикордонного загону імені князя Володимира Великого.

Відповідно до бойових розпоряджень начальника НОМЕР_3 прикордонного загону імені князя Володимира Великого від 19.09.2022 №276/гриф (скасоване) від 25.09.2022 №1348 гриф (скасоване) та від 25.10.2022 №1697 гриф. Позивач у складі 2 відділу прикордонної служби НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) приступив до виконання завдань в оперативному підпорядкуванні НОМЕР_3 прикордонного загону імені князя Володимира Великого Дані розпорядження надати немає можливості, оскільки вони скасовані та мають обмежений гриф допуску.

Вказав, що копії з журналу бойових дій, книги оперативно-службової діяльності та журналу надходження розпоряджень по підрозділу (докази виконання бойових завдань позивачем) надати не має можливості так як їх облік та ведення безпосередньо здійснюються у 2 прикордонній комендатурі швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ).

Дані щодо позивача в рапортах керівництва прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону за вказаний період відсутні.

Так як позивач був прикомандирований до військової частини НОМЕР_4 у період з 10.10.2022 по 17.11.2022, начальником військової частини НОМЕР_4 на виконання Наказу 2 було видано довідку про безпосередню участь в бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони. відсічі і стримуванні збройної агресії від 08.01.2023 №4003.

Разом з тим, оскільки підтверджуючі документи до військової частини НОМЕР_4 не були надані, в довідці дана інформація відсутня. Тобто дана довідка інформує про період перебування позивача в зоні бойових дій та можливість виконання ним бойових завдань згідно пункту 2 Наказу 2.

Законом України від 24.02.2022 №2102-IX затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", згідно якого у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України №133/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб.

Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 21 квітня 2022 року N 2212-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 22 травня 2022 року №2263-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 15 серпня 2022 року №2500-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 16.11.2022 р. №2738-IX строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 6 лютого 2023 року № 58/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Враховуючи викладене, станом на час прийняття рішення по справі в Україні продовжує діяти воєнний стан.

Відповідно до ст. 12-2 Закону України Про правовий режим воєнного стану від 12.05.2015 № 389-VIII в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Рішенням Ради суддів України від 24.02.2022 №9, з урахуванням положень статті 3 Конституції України про те, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю рекомендовано зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Згідно п. 4 Рекомендацій Ради суддів України, опублікованих 02.03.2022, щодо роботи судів в умовах воєнного стану, судам України рекомендовано усіх доступних працівників, по можливості, перевести на дистанційну роботу.

Місцезнаходження Донецького окружного адміністративного суду визначено м.Слов`янськ Донецької області.

У зв`язку з активізацією проведення бойових дій на території Донецької області та прилеглих областей, виникнення загрози безпеці, здоров`ю та життю людей, головою Донецького окружного адміністративного суду 26.02.2022 прийнято наказ №14/І-г Про запровадження особливого режиму роботи Донецького окружного адміністративного суду у вигляді дистанційної роботи. Наказом запроваджено особливий режим роботи з 26.02.2022 до закінчення воєнного стану, і до дня відновлення роботи суду у звичайному режимі.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, судом встановлено наступне.

Позивач - ОСОБА_1 (місцепроживання: АДРЕСА_1 ) є громадянином України, військовослужбовцем Державної прикордонної служби України (далі - Держприкордонслужби).

Відповідач - Військова частина НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 прикордонний загін Держприкордонслужби) (код ЄДРПОУ: НОМЕР_5 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ), у якій позивач проходить публічну службу.

Судом встановлено, що з 10.10.2022 по 17.11.2022 позивач перебував у службовому відрядженні в оперативному підпорядкуванні 105 прикордонного загону імені князя Володимира Великого м. Чернігів (Військова частина НОМЕР_4 , далі - НОМЕР_3 прикордонний загін Держприкордонслужби).

Так, відповідно до довідки військової частини НОМЕР_4 від 08.01.2023 року №4003, яка видана сержанту ОСОБА_1 , який проходить військову службу в військовій частині НОМЕР_2 , останній приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Сумської області: з 10.10.2022 по 31.10.2022 року; з 01.11.2022 по 17.11.2022 року.

Підстава: бойовий наказ Адміністрації державної прикордонної служби України № 165 гриф від 16.09.2022 року.

Як зазначив позивач у поданій до суду позовній заяві, ОСОБА_1 за період 10.10.2022 року по 17.11.2022 року не виплачено додаткову грошову винагороду, передбачену пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168 у сумі 100 000 грн.

Відповідач вказує, що НОМЕР_1 прикордонний загін (згідно норм наказів № 392-АГ/№ 628-АГ) не уповноважений на здійснення перевірки достовірності наданої інформації чи отримання додаткових документів від НОМЕР_3 прикордонного загону, у разі надання 105 прикордонним загоном імені князя Володимира Великого належно оформлених підтверджуючих документів (довідки) у відповідності до вимог наказу № 392-АГ/№ 628-АГ щодо безпосередньої участі у бойових діях або заходах, військовослужбовцю буде нарахована та виплачена додаткова винагорода до 100 000 гривень за відповідні періоди (дні) такої участі.

Підвищена додаткова винагорода за період перебування позивача у відряджені не нараховувалась та не виплачувалась НОМЕР_1 прикордонним загоном (в/ч НОМЕР_2 ), оскільки начальником прикордонного загону, до якого був відряджений позивач, не надано підтверджуючих документів щодо безпосередньої участі позивача у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 наказу № 392-АГ, зокрема за формою, наведеною у додатку 1, додатку 2 до наказу № 392-АГ (не надано довідки, згідно яких нараховуються виплати).

Предметом спору є бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу збільшеної додаткової грошової винагороди, а тому справа належить до спорів щодо проходження публічної служби та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Зі змісту заяв сторін по суті справи вбачається, що між ними відсутній спір щодо фактичних обставин справи. Причиною виникнення даного спору є різне тлумачення сторонами порядку нарахування та виплати додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 постанови КМУ №168.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 16 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» умови грошового забезпечення військовослужбовців та оплати праці працівників Державної прикордонної служби України визначаються законодавством.

Частиною 2 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011) передбачено, що до складу грошового забезпечення входять:

- посадовий оклад, оклад за військовим званням;

- щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

- одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до частини 4 статті 9 Закону №2011 грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Пунктом 3 постанови КМ України від 30 серпня 2017 р. № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб встановлено, що виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації.

Адміністрація Держприкордонслужби відсутня у цьому переліку.

З урахуванням цього, а також віднесення МВС до органів, якими спрямовується і координується діяльність Держприкордонслужби, Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України затверджена наказом саме Міністерства внутрішніх справ України від 25 червня 2018 року № 558, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 23 липня 2018 р. за № 854/32306 (далі - Наказ МВС №558).

Цей наказ містить загальні положення щодо правил та умов виплати грошового забезпечення відповідача та аналогічно із Законом №2011 передбачає у його структурі таку складову, як одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 постановлено ввести в Україні воєнний стан із 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Цей строк неодноразово продовжувався аналогічними Указами та наразі триває.

28 лютого 2022 року на виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Пункт 1 постанови КМУ №168 передбачає, що на військовослужбовцям Державної прикордонної служби виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

З 18 жовтня 2022 року редакція цього пункту постанови КМУ №168 діяла у редакції, яка додатково передбачила, що виплата вказаної додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Положення пункту 1 постанови КМУ №168 прямо не визначають ознак районів безпосередньо у яких має перебувати військовослужбовець під час забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії для отримання додаткової винагороди. Раніше у тесті вказаного пункту слово район застосовується у словосполученні район проведення воєнних (бойових) дій. Тому суд виходить з того, що вказівку на перебування у районах слід розуміти як перебування у районах воєнних (бойових) дій.

Аналіз змісту пункту 1 постанови КМУ №168 дозволяє виявити обов`язкові умови виплати передбаченої нею додаткової винагороди військовослужбовцями Держприкордонслужби у розмірі до 100000 грн:

- період дії воєнного стану;

- безпосередня участь у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів;

- наявність наказу командира (з 18.10.2022).

Якщо перша з цих умов не потребує доказування через свій правовий характер, то наявність інших умов має встановлюватися судом на підставі зібраних у справі доказів.

З метою виконання вимог Постанови №168 та з метою врегулювання виплат військовослужбовцям Державної прикордонної служби України Адміністрацією Державної прикордонної служби України було видано накази від 30.07.2022 року №392/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168» (далі - Наказ № 392-АГ) та від 09.12.2022 року №628/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168» (далі - Наказ №628-АГ), яким скасовано дію Наказу № 392-АГ.

Згідно пункту 1 Наказу №392-АГ військовослужбовцям, крім випадків, передбачених цим наказом, які проходять військову службу в Адміністрації Державної прикордонної служби України, регіональних управліннях, органах охорони державного кордону, загонах морської охорони (у тому числі строкову), навчальних закладах, підрозділах спеціального призначення та органах забезпечення (далі органи Держприкордонслужби) з дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу органу Держприкордонслужби (у зв`язку із звільненням з військової служби) на період дії воєнного стану щомісячно здійснюється виплата додаткової винагороди в розмірі до 30 тисяч гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання відповідно до законодавства України обов`язків військової служби. Додаткова винагорода збільшується до 100 тисяч гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.

Відповідно до пункту 4 Наказу №392-АГ підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, здійснюється на підставі сукупності наявної інформації у таких документах: 1) бойового наказу (бойового розпорядження); 2) журналу бойових дій (службово-бойових дій, вахтового, навігаційно-вахтового, навігаційного журналу), журналу ведення оперативної обстановки, бойового донесення (підсумкового, термінового, позатермінового) або постової відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); 3) рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, катерів і кораблів Морської охорони, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.

Пунктом 5 Наказу №392-АГ передбачено, шо для військовослужбовців, відряджених до органів військового управління Держприкордонслужби, окрім документів, зазначених у пункті 4 цього наказу, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, додатково підтверджується довідкою за формою, наведеною у додатку 1 до цього наказу, що видається начальником органу Держприкордонслужби, який веде (вів) бойові дії та, до якого для виконання і завдань відряджені військовослужбовці, із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі. Для військовослужбовців Держприкордонслужби, які відряджені до органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, у підпорядкування яких вони передані, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, підтверджується довідкою, виданою керівником відповідного органу військового управління, з відображенням у ній термінів безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця. У довідках, передбачених цим пунктом, обов`язково мають зазначатися відомості про підтверджуючі документи, передбачені пунктом 4 цього наказу.

Згідно з пунктом 11 Наказу №392-АГ склад органів і підрозділів Держприкордонслужби, які беруть (брали) участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій, визначаються щомісячно наказом Адміністрації Держприкордонслужби відповідно до рішень (наказів, директив, розпоряджень) Головнокомандувача Збройних Сил України. Інформація про військовослужбовців, відряджених з інших органів та підрозділів Держприкордонслужби, дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, подаються начальниками органів Держприкордонслужби (органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, до 5 числа щомісячно (у поточному місяці за попередній) в органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу, за формою, наведеною у додатку 2 до цього наказу.

Виплата військовослужбовцям додаткової винагороди здійснюється щомісяця (у поточному місяці за попередній) на підставі наказів начальника (командира) органу Держприкордонслужби, а начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби - на підставі наказів вищих начальників (командирів). До наказу про виплату додаткової винагороди, виходячи з розміру до 100 тисяч гривень на місяць, в обов`язковому порядку додаються узагальнені дані, отримані з документів, передбачених пунктами 4-6 цього наказу (пункт 12 Наказу № 392-АГ).

Судом встановлено, що у спірний період позивач знаходився в оперативному підпорядкуванні ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_4 ).

Крім того, відповідачем не заперечується, що у період з жовтня по листопад 2022 року позивачу не нараховувалась та не виплачувалась додаткова винагорода відповідно пункту 1 постанови КМУ від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100 000 грн.

Разом із цим, згідно довідки військової частини НОМЕР_4 від 08.01.2023 року №4003, яка видана видана сержанту ОСОБА_1 , який проходить військову службу в військовій частині НОМЕР_2 , останній приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Сумської області: з 10.10.2022 по 31.10.2022 року; з 01.11.2022 по 17.11.2022 року.

Доказів направлення списків, передбачених додатком 2 до наказу № 392-АГ на адресу НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) суду не надано.

Суд наголошує, що в матеріалах справи відсутні докази направлення оригіналу довідки про безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії на території Сумської області сержантом ОСОБА_1 від 08.01.2023 року № 4003 відповідачу.

Судом встановлено, що інформація, передбачена Наказом №392-АГ та інформація щодо безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, на адресу відповідача не направлялась, що не заперечується відповідачем.

Принцип правової визначеності є невід`ємною, органічною складовою принципу верховенства права. Про це у низці своїх рішень зазначає зокрема Європейський Суд з прав людини. У своїх рішеннях Конституційний Суд України також посилається на принцип правової визначеності, наголошуючи на тому, що він є необхідним компонентом принципу верховенства права.

Принцип правової визначеності (певності) загальний принцип права, який гарантує забезпечення легкості з`ясування змісту права і можливість скористатися цим правом у разі необхідності.

У справі «Sunday Times v. United Kingdom» Європейський суд вказав, що прописаний у Конвенції термін «передбачено законом» передбачає дотримання такого принципу права як принцип визначеності. ЄСПЛ стверджує, що термін «передбачено законом» має на увазі не лише писане право, як-то норми писаних законів, а й неписане, тобто усталені у суспільстві правила та моральні засади суспільства. До цих правил, які визначають сталість правозастосування, належить і судова практика. Конвенція вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, щоб дозволити громадянинові, якщо виникне потреба, з належною повнотою передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, що може спричинити певна дія (ЄСПЛ аналогічної позиції дотримується у справі «Steel and others v. The United Kingdom»).

Також у рішенні в справі «The Sunday Times v. United Kingdom» Європейський суд зазначив, що закон повинен бути досить доступним, він повинен служити для громадянина відповідним орієнтиром, достатнім у контексті, в якому застосовуються певні правові норми у відповідній справі; норма не може вважатися законом, якщо вона не сформульована з достатньою чіткістю, яка дає можливість громадянинові регулювати свою поведінку.

При цьому ЄСПЛ у пунктах 52, 56 рішення від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Однак суд зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у практиці Європейського суду з прав людини. На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватного захисту від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника.

Отже, національне законодавство має тлумачитися таким чином, щоб результат тлумачення відповідав принципам справедливості, розумності та узгоджувався з положеннями Конвенції.

Відповідно до пункту 9 Положення Адміністрація Держприкордонслужби в межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України та наказів МВС видає директиви, накази організаційно-розпорядчого характеру, організовує та контролює їх виконання.

30 липня 2022 року Адміністрацією Держприкордонслужби відповідно до пункту 2-1 Постанови №168 був виданий наказ №392-/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168» (далі Наказ №392-/0/81-22-АГ), який був уведений в дію з 01 серпня 2022 року.

Відповідно до пункту 1 Указу Президента України «Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади» від 03.10.1992 року №493/92 установлено, що з 1 січня 1993 року нормативно-правові акти, які видаються міністерствами, іншими органами виконавчої влади, органами господарського управління та контролю і які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер, підлягають державній реєстрації.

Відповідаючи на питання про те, чи підлягає наказ №392-/0/81-22-АГ державній реєстрації відповідно до Указу № 493/92, суд виходить з того, що державній реєстрації підлягають не всі нормативні акти й не всіх органів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення.

За текстом пунктів 1, 2 Указу № 493/92 державній реєстрації підлягають акти, які видаються міністерствами, іншими органами виконавчої влади, органами господарського управління та контролю, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер; нормативно-правові акти обласних, Київської міської державної адміністрації, її управлінь, відділів, інших підрозділів, а також місцевих органів господарського управління та контролю; нормативно-правові акти районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, їхніх управлінь, відділів, інших підрозділів.

Уже з цього переліку суб`єктів видання у поєднанні з метою державної реєстрації їхніх нормативно-правових актів можна визначити, що нормативні акти Державної прикордонної служби України, до яких належить наказ №392-/0/81-22-АГ державній реєстрації не підлягає.

Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 08 вересня 2022 року по справі № 400/2913/20.

Крім того, відсутність підстав для державної реєстрації наказу №392-/0/81-22-АГ в Міністерстві юстиції України ніяким чином не впливає на їх юридичну силу і застосовність до спірних правовідносин.

В даному випадку наказ №392-/0/81-22-АГ є внутрішніми документом Державної прикордонної служби України, який виданий на виконання Постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 року та, зокрема, регулює відносини між органами Державної прикордонної служби України в частині обміну інформацією про участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Разом із цим, як було встановлено вище, нарахуванню та виплаті спірної допомоги передує отримання інформації про військовослужбовців, відряджених з інших органів та підрозділів Держприкордонслужби, дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених Наказом №392-АГ, яка подається начальниками органів Держприкордонслужби (органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, до 5 числа щомісячно (у поточному місяці за попередній) в органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу, за формою, наведеною у Наказі №392-АГ.

Тому, оскільки відповідач не отримав інформацію про участь позивача у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, суд дійшов висновку, що в діях військової частини НОМЕР_2 відсутня протиправна бездіяльність.

Щодо довідки військової частини НОМЕР_4 від 08.01.2023 року №4003, яка видана сержанту ОСОБА_1 суд зазначає наступне.

Відповідач посилається на лист від 09.02.2023 року №21/5748/23-Вих Адміністрацією Державної прикордонної служби України надано відповідь на адвокатський запит від 02.02.2023 року щодо реалізації прав військовослужбовців НОМЕР_1 прикордонного закону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) на отримання збільшеної додаткової винагороди за жовтень і листопад 2022 року, в якому зазначив, зокрема, наступне.

Адміністрацією Державної прикордонної служби України ініційовано перевірку зазначеної у запиті інформації щодо нарахування додаткової винагороди військовослужбовцям за результатами якої встановлено, що клієнти адвоката у жовтні і листопаді 2022 року перебували на бойових позиціях, проте, участь у бойових діях або визначених пунктом 2 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 року № 392-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168» заходах у складі військової частини НОМЕР_2 не брали ( ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) від 06.02.2023 вих№.22/838-23-Вих), довідки, передбачені пунктом 2 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 року № 392-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168», на адресу військової частини НОМЕР_2 не направлялись, підстави для нарахування збільшеної додаткової винагороди в НОМЕР_1 прикордонного загону відсутні.

На виконання ухвали суду від 13.06.2023 року ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_4 ), повідомила, що у відповідності до бойового наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 16.09.2022 №165 гриф (володільцем даного бойового наказу є Адміністрація Державної прикордонної служби України) у складі прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) було направлено в оперативне підпорядкування НОМЕР_3 прикордонного загону імені князя Володимира Великого.

Відповідно до бойових розпоряджень начальника НОМЕР_3 прикордонного загону імені князя Володимира Великого від 19.09.2022 №276/гриф (скасоване). від 25.09.2022 №1348 гриф (скасоване) та від 25.10.2022 №1697 гриф. позивач у складі НОМЕР_6 відділу прикордонної служби НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) приступив до виконання завдань в оперативному підпорядкуванні НОМЕР_3 прикордонного загону імені князя Володимира Великого. Дані розпорядження надати немає можливості, оскільки вони скасовані та мають обмежений гриф допуску.

Дані щодо позивача в рапортах керівництва прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону за вказаний період відсутні.

Відповідач стверджує, що довідка №4003 не відповідає встановленій формі, а саме з обов`язкових умов її заповнення видалено графи у яких зазначається: такі підтверджуючі документи як журнал бойових дій у якому повинно бути зафіксовано факт участі позивача у бойових діях чи заходах та рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу у якому повинно бути зафіксовано дні безпосередньої участі позивача у бойових діях чи заходах. Дана довідка відсутня (не надано) у відповідача (видана позивачу нарочно), копія довідки додана позивачем до адміністративного позову. Довідка не відповідає встановленій формі і у довідці відсутні (не зазначені) документи у яких саме і фіксується як факт участі у бойових діях так і дні участі. Згідно змісту відповіді адвокату - абзац 6 листа Адміністрації державної прикордонної служби України від 09.02.2023 року № 21/5748-23 вих. для виплати підвищеної грошової винагороди військовослужбовцям відрядженим з інших органів та підрозділів Держприкордонслужби, днів їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 наказу № 392-АГ, подаються довідки начальниками органів Держприкордонслужби ( НОМЕР_3 прикордонним загоном в/ч НОМЕР_4 ) в органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу ( НОМЕР_1 прикордонний загін в/ч НОМЕР_2 ), але довідки, передбачені додатком 2 до наказу 392-АГ, на адресу в/ч НОМЕР_2 за період із жовтня по листопад 2022 року не направлялися, підстав для здійснення виплати збільшеної грошової винагороди (до 100 000 грн.), так і факт відсутності правових підстав у НОМЕР_1 прикордонного загону для здійснення таких виплат.

Суд критично ставиться до довідки від 08.01.2023 року № 4003, оскільки остання не містить необхідних відомостей, які б давали можливість дійти висновку, що позивач приймав участь у бойових діях або безпосереднього забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії на територіях, де проводяться бойові дії.

Лист НОМЕР_3 прикордонного загону імені князя Володимира Великого (військова часина НОМЕР_4 ) Державної прикордонної служби України на виконання ухвали суду від 13.06.2023 року також не містить зазначених відомостей, не зважаючи на те, що в ухвалі від 13.06.2023 року суд вимагав надати документи, що підтверджують безпосередню участь позивача у бойових діях або заходах.

При цьому слід звернути увагу, що форма довідки, передбаченої пунктом 2 наказу 392-АГ, передбачає її оформлення на всіх відряджених військовослужбовців підрозділу, така довідка згідно додатку 2 не надається відрядженим військовослужбовцям, а до 5 числа у поточному місяці за попередній направляється начальнику прикордонного загону в якому ці військовослужбовці проходять службу для нарахування і виплати коштів.

У даному випадку довідка від 08.01.2023 року №4003 повинна бути надана у відповідності до форми, встановленої у додатку 1 до наказу 392-АГ, така довідка за своєю формою надається індивідуально військовослужбовцю. Разом з цим, довідка від 08.01.2023 року №4003 надана з порушенням вимог її оформлення і не відповідає вимогам наказу 392-АГ, що полягає у наступному. У довідці обов`язково зазначаються три підстави (сукупність документів) які підтверджують участь військовослужбовця у бойових діях або заходах, а саме: 1) бойового наказу (бойового розпорядження); 2) журналу бойових дій (службово-бойових дій, вахтового, навігаційно-вахтового, навігаційного журналу), журналу ведення оперативної обстановки, бойового донесення (підсумкового, термінового, поза термінового) або постової відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); 3) рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, катерів і кораблів Морської охорони, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.

У довідці від 08.01.2023 року №4003 у графі «Підстава:» зазначено лише бойовий наказ Адміністрації державної прикордонної служби України №165 (гриф) від 16.09.2022 року на підставі якого військовослужбовця у складі підрозділу було направлено до НОМЕР_3 прикордонного загону у відрядження для виконання бойових завдань, при цьому, документи які саме і підтверджують безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях або заходах - журнал бойових дій та рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу у довідці не зазначені. Тобто у наданій довідці відсутнє посилання на документи які підтверджують як безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях або заходах, так і кількість днів такої участі.

Окрім того, суд звертає увагу, що відповідачем не заперечується можливість нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди відповідно пункту 1 постанови КМУ від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», але за умови надання підтверджуючих документів щодо безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або заходах.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» від09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою статті 9 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно із частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається навідповідача.

Враховуючи вищевикладене суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-10, 20, 22, 25, 72-77, 90, 132, 139, 143, 241-246, 250, 251, 255, 295, 297, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII Перехідні положення КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (місцепроживання: АДРЕСА_1 ) до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, 105 прикордонний загін імені князя Володимира Великого про не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди збільшеної до 100 000 гривень за період проходження військової служби з 10.10.2022 по 17.11.2022 у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»; зобов`язання військову частину НОМЕР_4 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду збільшену до 100 000 гривень за період проходження військової служби з 10.10.2022 по 17.11.2022 у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» відмовити.

Повний текст судового рішення складено та підписано 06.07.2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Н.А. Мозговая