Справа № 260/3171/23
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2023-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

про залишення позовної заяви без розгляду

06 липня 2023 рокум. Ужгород№ 260/3171/23
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Скраль Т.В.,

з участю секретаря судового засідання Шестак Н.В.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 у підготовче судове засідання не з`явилася;

відповідач : Головне управління ДПС у Закарпатській області представник Блага Оксана Петрівна;

розглянувши у підготовчому судовому засіданні справу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Волошина, 52) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до статті 243 частини 3 КАС України 06 липня 2023 року проголошено вступну та резолютивну частини ухвали. Ухвалу у повному обсязі складено 07 липня 2023 року.

03 травня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Закарпатській області, якою просить: 1) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №5 винесене Головним управлінням ДПС у Закарпатській області 06.01.2022 року, про застосування штрафних санкцій в сумі 5100,00 грн.; 2) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №5 винесене Головним управлінням ДПС у Закарпатській області 06.01.2022 року, про застосування штрафних санкцій в сумі 17000,00 грн.

08 травня 2023 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Для усунення недоліків позовної заяви позивачці необхідно надати суду:

- заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з обґрунтуванням поважності пропуску цього строку;

- власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- належним чином засвідчені копії постанов Берегівського районного суду Закарпатської області за протоколами про адміністративне правопорушення від 15 квітня 2022 року;

- позовну заяву у новій редакції із зазначенням ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, а саме відповідача.

19 травня 2023 року подано заяву про усунення недоліків та заяву про поновлення пропущеного строку.

Заява про поновлення пропущеного строку обґрунтована тим, що про наявність оскаржуваних податкових-повідомлень рішень позивачці стало відомо тільки тоді, коли працівники ДПС у телефонному режимі повідомили про наявність оскаржуваних податкових повідомлень- рішень. Через це позивач звернулась до адвоката, який в свою чергу звернувся із адвокатським запитом до ГУ ДПСУ у Закарпатській області із проханням надати копії податкових повідомлень рішень, а також докази на підтвердження факту надсилання на її адресу вищезгаданих повідомлень - рішень. 20.04.2023 року було отримано лист-відповідь із ГУ ДПСУ у Закарпатській області від 10.04.2023 року №2984/07-16-07-05-08. Отже, податкові повідомлення-рішення, які є предметом оскарження, а точніше належним чином завірені копії були отримані нею в квітні місяці 2023 року. Разом з тим, у вищезгаданій відповіді ГУ ДПС у Закарпатській області містилась копія повідомлення про вручення на якій містився підпис і дата отримання листа 12.10.2022 року. Однак, позивач стверджує, що жодних листів не отримувала та підпис який міститься на повідомленні зроблений не нею, а іншою невідомою їй особою. На рекомендованому повідомленні про вручення проставлений підпис іншої людини, який є зовсім іншим та суттєво відрізняється від її підпису на підтвердження даного факту надає копії документів, де наявні зразки її підпису.

22 травня 2023 року ухвалою суду відкрито провадження у даній адміністративній справі та призначено підготовче судове засідання.

01 червня 2023 року представником відповідача подано заяву про залишення позову без розгляду.

Заява обґрунтована тим, що Головним управлінням ДПС у Закарпатській області проведено фактичну перевірку Позивача, за результатами якої складено акт від 15.09.2022 №3759/16/18/ РРО/ та прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення. Податкові повідомлення-рішення від 06.10.2022 року №5 та №5 направлені Головним управлінням ДПС у Закарпатській області рекомендованим листом ФОП ОСОБА_1 та вручено платнику 12.10.2022р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. До Закарпатського окружного адміністративного суду ФОП ОСОБА_1 звернулася з позовом про скасування податкових повідомлень-рішень від 06.10.2022 року №5 та №5 у квітні 2023 року (позовна заява датована 03.05.2023), тобто з порушенням строку, встановленого ст.122 КАС України.

Позивачка та її уповноважений представник у підготовче засідання не з`явилися, однак 03 липня 2023 року до суду подано заяву про проведення підготовчого судового засідання, призначеного на 06 липня 2023 року без її участі.

Представник відповідача судовому засіданні підтримала клопотання та просила залишити позов без розгляду.

Розглянувши клопотання представника позивача про залишення позову без розгляду, судом встановлено наступне.

У відповідності до статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За приписами частини 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Зазначеною статтею визначаються строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом з метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням.

Відповідно до частини 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Позивачка просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Закарпатській області від 06 січня 2022 року № 5 та №5.

Пунктом 56.18 статті 56 ПК України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Згідно з п. 102.1 статті 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133цьогоКодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

Пунктом 102.2 статті 102 ПК України визначені випадки, коли грошове зобов`язання може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате без дотримання строку давності, визначеного в абзаці першому пункту 102.1 цієї статті.

Аналіз статті 102 ПК України дає підстави для висновку, що після закінчення визначеного у ній строку давності питання вирішення спору, зокрема, щодо правомірності податкового повідомлення рішення взагалі не може бути поставлене перед контролюючим органом вищого рівня або судом.

Зазначений у пункті 102.1 статті 102 ПК України строк є саме строком давності, який має матеріально-правову природу, а тому не може бути одночасно і процесуальним строком звернення до суду. Між правовою природою матеріально-правового строку давності в податкових правовідносинах та процесуального строку звернення до адміністративного суду є сутнісна різниця, а тому помилковим є ототожнення їх призначення при використанні.

Оскільки норма п. 56.18 ст. 56 ПК України не визначає процесуального строку звернення до суду, такий строк визначено в п. 2 ст. 122 КАС України, він становить шість місяців.

Наведений висновок узгоджується з викладеним у постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 26.11.2020 у справі № 500/2486/19.

Верховний Суд у складі суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 13.04.2023 у справі № 640/25800/21 теж зазначив, що суди першої та апеляційної інстанцій врахували висновки Верховного Суду, висловлені в постанові від 26.11.2020 у справі № 500/2486/19, та обґрунтовано підсумували, що процесуальний строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення (рішення про застосування штрафних санкцій) у випадку, якщо платником податків не використовувалася процедура досудового вирішення спору (адміністративного оскарження) визначається частиною другою статті 122 КАС України - становить шість місяців і обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі суддів Касаційного адміністративного суду також в постанові від 13.04.2023 у справі №640/25800/21, від 15.03.2023 у справі № 640/5765/22, ухвалі від 16.02.2023 у справі №120/324/22-а та інших актуальних судових рішення.

З метою забезпечення єдиної правозастосовчої практики під час судового розгляду відповідних спорів у справах, у яких позивачами не використовувалась процедура адміністративного оскарження рішень податкового органу про нарахування грошових зобов`язань, та у розвиток правового підходу, викладеного у постанові Верховного Суду від 26 листопада 2020 року у справі № 500/2486/19, судова палата у постанові від 27 січня 2022 року у справі № 160/11673/20 відступає від висновку Верховного Суду, викладеного у постановах від 3 квітня 2018 року у справі №826/5325/17, від 23 травня 2018 року у справі №803/728/17, від 18 червня 2018 року у справі № 805/1146/17-а та вважає за необхідне сформулювати такий правовий висновок.

Процесуальний строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення (рішення про застосування штрафних санкцій) у випадку, якщо платником податків не використовувалася процедура досудового вирішення спору (адміністративного оскарження) визначається частиною другою статті 122 КАС України - становить шість місяців і обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Судова палата вважає, що такий висновок не суперечить пункту 56.18 статті 56 ПК України, який закріплює право на звернення до суду з позовом у будь-який момент після отримання такого рішення, але при реалізації цього права має враховуватися строк давності.

Зокрема, питання наявності підстав вважати поважними причини пропуску строку звернення до суду з позовом, які пов`язані зі зміною правової позиції Верховного Суду з цього питання було предметом дослідження Верховним Судом у справі № 640/11650/21, за наслідками касаційного розгляду якої було ухвалено постанову від 23 вересня 2021 року. У цій постанові суд касаційної інстанції зазначив, що у перехідний період для забезпечення реалізації права особи на звернення до суду у вказаних умовах їй має бути забезпечений певний розумний строк, достатній для формулювання правової позиції і вчинення дій з підготовки відповідного позову та його подання до суду. Тобто, новий підхід Верховного Суду у питанні визначення строку звернення до суду з позовами може застосовуватися для нових позовів, поданих після ухвалення постанови від 26 листопада 2020 року, однак, при вирішенні питання поновлення строку звернення з позовом істотне значення мають такі обставини: строк, який сплинув після зміни судової практики і до моменту звернення до суду з позовом; причини, які заважали звернутися до суду з позовом у максимально короткий термін після зміни судової практики; чи є підставі вважати, що позивачем було допущено необґрунтовані зволікання.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 45 рішення Європейського суду з прав людини "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28.10.1998, зазначено про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Показовою в питанні застосування строку позовної давності в контексті статті 6 Конвенції є справа "Gradescolo S.R.L. проти Молдови".

У цій справі суд послався на прецедентне право щодо дотримання вимог стосовно допустимості застосування процесуального закону, як важливого аспекту права на справедливий судовий розгляд. Роль позовної давності має велике значення під час інтерпретації преамбули конвенції, відповідна частини якої проголошує верховенство закону, що є обов`язком для країн, які підписали Конвенцію.

Наявність такої умови запобігає зловживанням і погрозам звернення до суду. Її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.

Необхідно зазначити, що поновлення процесуальних строків на оскарження судових рішень є дискреційними повноваженнями суду, а під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний або судовий орган, приймаючий рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; ця причина виникла протягом строку, який пропущено; ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Відповідно до статті 123 частини 3 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

За частиною четвертою статті 123 КАС України якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Слід звернути увагу на те, що позивачка подала адміністративний позов до суду 28 квітня 2023 року, Верховний Суд відступив від висновку про застосування норми права у подібних правовідносинах у постанові від 26 листопада 2020 року у справі № 500/2486/19, тобто після зміни судової практики, яка відбулася, в бік тлумачення норм права щодо застосування коротших строків звернення до суду, тобто через рік після розгляду справи Верховним судом № 500/2486/19.

Судом встановлено, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення №5 та №5 від 06 жовтня 2022 року отримано позивачкою 12 жовтня 2022 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення (а.с.70). Крім того, відповідно до акту (довідки) фактичної перевірки № 001746 ОСОБА_1 була присутня під час проведення фактичної перевірки 08 вересня 2022 року, (а.с. 21-24).

Таким чином, судом при обчисленні шестимісячного строку звернення до суду, не встановлено та позивачем не доведено про наявність будь-яких обставин, які не залежали від волі позивача та ускладнили звернення позивача до суду у визначений строк.

Доводи позивачки, що вона жодних листів не отримувала та підпис, який міститься у повідомленні зроблений не нею, а іншою невідомою особою, суд оцінює критично, оскільки позивачкою не надано будь яких доказів на підтвердження даної обставини.

Отже, позивачкою не наведено поважних причин пропуску нею строку звернення до суду.

Суд зазначає, що реалізація позивачкою права на звернення до суду з позовною заявою в межах строку звернення до суду залежало виключно від неї самої, нереалізація цього права зумовлена її власною поведінкою.

Відповідно до статті 240 частини 1 пункту 8 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов`язано з реалізацією права на справедливий суд.

Враховуючи те, що причини пропуску строку, які наведені позивачкою в заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду - визнано неповажними, суд дійшов висновку, про залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 183 КАС України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись статтями 122, 123, 181, 183, 240, 243, 248, 256, 294, 295 КАС України, суд- -

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду - відмовити.

2. Клопотання Головного управління ДПС у Закарпатській області про залишення позову без розгляду - задовольнити.

3. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - залишити без розгляду .

4. Роз`яснити позивачеві, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

5. Копію ухвали надіслати (видати) учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили у порядку встановленому статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

СуддяТ.В.Скраль