Справа № 120/6483/20-а
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2023-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/6483/20-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Заброцька Людмила Олександрівна

Суддя-доповідач - Сапальова Т.В.

06 липня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Залімського І. Г. Смілянця Е. С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 07 червня 2021 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Вінницькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В :

Головне управління ДПС у Вінницькій області звернулась до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за відповідачкою рахується заборгованість з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками житлової нерухомості в сумі 11114,25 грн. Вказана заборгованість відповідачкою добровільно не погашається, в зв`язку з чим податковий орган просить стягнути її в судовому порядку.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 07 червня 2021 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що, призвело до неправильного вирішення спору.

Відзив відповідача на апеляційну скаргу на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду не надходив, що відповідно до ч.4 ст.304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні ДПС у Вінницькій області та є платником податків і зборів, передбачених Податковим кодексом України.

Згідно з матеріалами позовної заяви станом на 02.11.2020 за ОСОБА_1 рахується податковий борг з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки у сумі 11114,25 грн.

Податковий борг виник 18.09.2018 на підставі податкового повідомлення-рішення №0-0228 від 05.04.2018 та №06-0228 від 03.05.2019. Заявлена до стягнення заборгованість підтверджується податковою вимогою, інтегрованими картками платника податків.

Разом з тим, відповідні суми грошових зобов`язань у визначений законом строк відповідачем не сплачено, що стало підставою для звернення контролюючого органу до суду з цим позовом.

Оцінюючи спірні правовідносини, що виникли між сторонами, та доводи апеляційної скарги, суд враховує наступне.

Обов`язок сплати податків платником передбачений п. п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України), відповідно до якого, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (п. п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу (п. п. 14.1.153 п. 14.1 ст. 14 ПК України )

Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (п. п. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України ).

Податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності (п. п. 14.1.157 п. 14.1 ст. 14 ПК України ).

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (п. п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України ).

За правилами, визначеними п. 59.1 ст. 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 42.2 ст. 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно з п. 45.1 ст. 45 ПК України платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

В силу положень п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до п. 58.3 ст. 58 ПК України (у редакції, чинній на час надсилання податкових повідомлень-рішень) податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

У разі якщо вручити податкове повідомлення - рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення - рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.

За правилами, визначеними п. 59.1 ст. 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

На виконання вказаної норми законодавства, податковим органом надіслано відповідачу податкову вимогу від 16.02.2017 року № 635-17 форми "Ф" на суму 2933,08 грн.

Як зазначено у п. 59.5 ст. 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

На підтвердження направлення відповідачу податкових повідомлень-рішень №0-0228 від 05.04.2018, № 06-0228 від 03.05.2019 та податкової вимоги від 16.02.2017 року № 635-17 позивачем надано до матеріалів справи копії поштових конвертів, згідно з якими поштове відправлення на ім`я ОСОБА_1 направлялось за адресою: АДРЕСА_1 та вручено відповідачу не було, із зазначенням причин: "за даною адресою не проживає".

Судом першої інстанції на виконання приписів КАС України направлено запит до органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи, щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання фізичної особи ОСОБА_1 .

Відповідно до відповіді ГУ ДМС України у Вінницькій області на запит за вх. №38017 від 18.11.2020 ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 з 06.09.2017 (а.с.24).

З урахуванням зазначеного податкові повідомлення-рішення №0-0228 від 05.04.2018, № 06-0228 від 03.05.2019 не було належним чином вручено платнику податків, а тому не можуть вважатись узгодженими.

Колегія суддів враховує, що податковим органом не надано суду облікової картки платника податків фізичної особи ОСОБА_1 , з якої б суд міг встановити актуальність наявних у податкового органу даних, зокрема щодо місця проживання відповідача. Долучений до позовної заяви витяг з ЄДПРОУ щодо ОСОБА_1 суд не бере до уваги, оскільки він стосується фізичної особи - підприємця і зазначена в ньому інформація (відсутність відомостей щодо реєстраційного номеру облікової картки платника податків ) не дає змоги ідентифікувати вказану в ньому особу, як відповідачку в справі.

Приписами пп. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки» Податкового кодексу України визначено, що платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Водночас, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №241578749 від 25.01.2021 щодо ОСОБА_1 в розділі "Відомості з реєстру прав власності на нерухоме майно" міститься інформація щодо об`єктів нерухомості (а.с.48-50):

- квартира за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 136,2 кв.м., підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності НОМЕР_1 від 26.01.2009;

- гаража за адресою: АДРЕСА_4 загальною площею 20,7 кв.м., підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності НОМЕР_2 від 12.08.2003;

- квартира за адресою: АДРЕСА_5 загальною площею 166,6 кв.м, підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності НОМЕР_3 від 13.05.2002.

Відповідно до ч. 1 п. 53 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127) для державної реєстрації права власності та інших речових прав на земельну ділянку, права власності на об`єкт нерухомого майна, реєстрацію яких проведено до 1 січня 2013 р. відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, у зв`язку із втратою, пошкодженням чи псуванням відповідного державного акта на право власності чи постійного користування земельною ділянкою, свідоцтва про право власності на нерухоме майно використовуються відомості з Державного земельного кадастру або Реєстру прав власності на нерухоме майно, який є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, та паперовий носій інформації (реєстрові книги, реєстраційні справи, ведення яких здійснювали підприємства бюро технічної інвентаризації).

Таким чином інформація, яка міститься у розділі "Відомості з реєстру прав власності на нерухоме майно" не містить актуальних даних щодо зареєстрованих прав, а містить лише архівні записи, що були внесені відповідно до законодавства, що діяло до 2013 року.

Разом з тим, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 242534256 від 01.02.2021 власником квартири за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 136,2 кв.м. є ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 06.06.2014 № 410 (а.с. 51-52).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 242534572 від 01.02.2021 власником гаража за адресою: АДРЕСА_4 є ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 02.10.2015 № 1384 (а.с.54-55).

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 242535197 від 01.02.2021 власником квартири за адресою: АДРЕСА_5 загальною площею 114,1 кв.м. є ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 02.10.2015 № 1381 (а.с.57-58).

Відтак, судом першої інстанції обгрунтовано встановлено, що станом на 01.01.2017 відповідачка не була власником нерухомості (квартир) за адресами АДРЕСА_3 , АДРЕСА_6 і АДРЕСА_5 , та гаража за адресою АДРЕСА_4 , оскільки власники цих об`єктів нерухомості змінилися ще у 2014-2015 роках, що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Отже, ОСОБА_1 не є платником податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в розумінні пп. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 ПК України, за вказані об`єкти нерухомості за період 2017-2018 роки.

З урахуванням встановлених обставин, колегія дійшла висновку, що податкове зобов`язання щодо податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2017- 2018 роки не підлягає сплаті фізичною особою, яка не є власником вказаного майна.

Доказів на підтвердження того, що у власності відповідачки знаходяться об`єкти нерухомості, податковим органом не надано, в свою чергу відповідачем доведено, що об`єкти передані у власність іншим особам.

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 07 червня 2021 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку з підстав, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Залімський І. Г. Смілянець Е. С.