Справа № 380/597/21
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2023-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/597/21
УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви

про перегляд судового рішення за виключними обставинами

29 червня 2023 рокузал судових засідань №14

Львівський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Гулика А.Г.,

судді Качур Р.П.,

судді Лунь З.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Лєбєдєва Д.Ю.,

представника відповідачів Мельничука Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові за правилами спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06.07.2021 у справі №380/597/21 за позовом ОСОБА_1 до Львівської обласної прокуратури, Другої кадрової комісії з атестації прокурорів місцевих прокуратур Офісу Генерального прокурора України про скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, зобов`язання вчинити певні дії

в с т а н о в и в:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06.07.2021 у справі №380/597/21 за позовом ОСОБА_1 до Львівської обласної прокуратури, Другої кадрової комісії з атестації прокурорів місцевих прокуратур Офісу Генерального прокурора України про скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою від 10.04.2023 суддя залишив без руху заяву про перегляд судового рішення за виключними обставинами.

Ухвалою від 01.05.2023 суддя прийняв заяву про перегляд судового рішення за виключними обставинами до розгляду і відкрив провадження у справі.

Заява про перегляд судового рішення за виключними обставинами обґрунтована тим, що Рішенням Конституційного Суду України № 1-р(ІІ)/2023 від 01 березня 2023 року (надалі - рішення № 1-р(ІІ)/2023) визнано неконституційним пункт 6 розділу 2 Прикінцеві І перехідні положення Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури №113-IX від 19 вересня 2019 року.

Згідно з вказаним пунктом 6: З дня набрання чинності цим Законом усі прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур вважаються такими, що персонально попереджені у належному порядку про можливе майбутнє звільнення з посади на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України "Про прокуратуру".

Позивач зазначає, що його звільнено з посади прокурора Мостиського відділу Городоцької місцевої прокуратури Львівської області та органів прокуратури на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України Про прокуратуру.

Ураховуючи те, що положення Закону №113-ІХ, на підставі якого позивач був персонально попереджений про звільнення визнано неконституційним, він уважає, що отримав право на звернення з відповідною заявою до Львівського окружного адміністративного суду від 06.07.2021 у справі №380/597/21, у зв`язку з виключними обставинами.

Позивач також вказує, що попередження про його звільнення було незаконним та суперечить Конституції України.

З урахуванням рішення № 1-р(ІІ)/2023 та викладених у ньому мотивах, ОСОБА_1 просить переглянути рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06.07.2021 у справі №380/597/21 за виключними обставинами, скасувати вказане рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

12.05.2023 до суду від представника відповідача Другої кадрової комісії з атестації прокурорів місцевих прокуратур Офісу Генерального прокурора України надійшов відзив на заяву про перегляд судового рішення за виключними обставинами. Відзив обґрунтований тим, що рішення Конституційного Суду України не мають ретроактивної дії. З посиланням на статтю 152 Конституції України зазначає, що рішення Конституційного Суду України змінює законодавче регулювання лише для тих правовідносин, які виникнуть після ухвалення цього рішення, та не може застосовуватися до правовідносин, які виникли до його прийняття.

Також зазначив, що позивача звільнили з посади і органів прокуратури за наслідками атестації відповідно до положень Закону № 113-ІХ. Тим самим Законом передбачені й підстави звільнення прокурора залежно від успішності проходження такої атестації (її етапів).

Спірні правовідносини регулюються головним чином спеціальними положеннями Закону № 113-ІХ, а не положеннями КЗпП України, у чому переконує позивач. Як можна зрозуміти з доводів відповідача, першочергові заходи з реформи органів прокуратури, запроваджені Законом № 113-ІХ, виключають застосування приписів КЗпП України, на яких акцентував представник позивача, адже можливість продовження проходження служби на посаді прокурора пов`язувалася саме з успішними результатами атестації.

Відповідач додав також, що рішенням № 1-р(ІІ)/2023 не визнані неконституційними норми Закону №113-ІХ, які застосували суди при розгляді справи.

Представник відповідача Львівської обласної прокуратури подав до суду відзив на заяву про перегляд судового рішення за виключними обставинами. Відзив обґрунтований тим, що згідно з рішенням № 1-р(ІІ)/2023 пункт 6 розділу ІІ "Прикінцеві і перехідні полження" Закону №113-ІХ втратив чинність лише починаючи з 01.03.2023. При цьому всі інші положення Закону №113-ІХ є чинними.

У судове засідання позивач не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду заяви. Клопотань про розгляд заяви без його участі до суду не надходило.

Представник відповідачів у судовому засіданні просив суд у задоволенні у задоволенні заяви позивача про перегляд судового рішення за виключними обставинами відмовити повністю.

Відповідно до положень частини другої статті 368 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) неявка заявника або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Заслухавши пояснення представника відповідачів, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги заяви та заперечення проти неї, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд встановив наступне.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 06.07.2023, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.11.2021, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Львівської обласної прокуратури, Другої кадрової комісії з атестації прокурорів місцевих прокуратур Офісу Генерального прокурора України про скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, зобов`язання вчинити певні дії.

04.04.2023 ОСОБА_1 подав до суду заяву про перегляд судового рішення за виключними обставинами.

Вирішуючи згадану заяву, суд виходить з наступного.

Положеннями частини першої статті 361 КАС України встановлено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто, зокрема, за виключними обставинами.

Відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Частиною шостою статті 361 КАС України встановлено, що при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Відповідно до частин першої та другої статті 365 КАС України заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною 2, пунктами 1, 2 частини 5 статті 361 згаданого Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення. Заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій з підстав, зазначених у частині 1 згаданої статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення.

Заявник визначає підставою для перегляду ухваленого у цій справі судового рішення наявність виключної обставини, передбаченої пунктом 1 частини п`ятої статті 361 КАС України, а саме, встановлену Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Так, рішенням №1-р(ІІ)/2023 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) пункт 6 розділу ІІ Прикінцеві І перехідні положення Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури №113-IX від 19.09.2019, відповідно до якого з дня набрання чинності цим Законом усі прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур вважаються такими, що персонально попереджені у належному порядку про можливе майбутнє звільнення з посади на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України "Про прокуратуру.

У спірному випадку рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 06.07.2021, яку просить переглянути заявник у зв`язку з виключними обставинами, відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Львівської обласної прокуратури, Другої кадрової комісії з атестації прокурорів місцевих прокуратур Офісу Генерального прокурора України про скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, зобов`язання вчинити певні дії.

Тобто, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06.07.2021, щодо перегляду якого за виключними обставинами звернувся ОСОБА_1 , є судовим рішенням, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог, відповідно воно не підлягає примусовому виконанню, тому - у значенні пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України - не може переглядатися за виключними обставинами.

Таку ж правову позицію висловив Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 21 грудня 2022 року у справі №140/2217/19 та від 19 лютого 2021 року у справі № 808/1628/18.

Також суд зауважує, що згідно з частиною першою статті 152 Конституції України закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Частиною другою статті 152 Конституції України визначено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Конституційний Суд України у Рішенні від 24 грудня 1997 року № 8-зп у справі за конституційним поданням народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) розпоряджень Президента України про призначення перших заступників, заступників голів обласних, Київської міської державних адміністрацій, виданих протягом липня - грудня 1996 року, січня 1997 року (справа щодо призначення заступників голів місцевих державних адміністрацій), вказав про те, що: частина друга статті 152 Конституції України закріплює принцип, за яким закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. За цим принципом закони, інші правові акти мають юридичну силу до визнання їх неконституційними окремим рішенням органу конституційного контролю..

У Рішенні від 30 вересня 2010 року № 20-рп/2010 у справі за конституційним поданням 252 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України Про внесення змін до Конституції України від 8 грудня 2004 року № 2222-IV (справа про додержання процедури внесення змін до Конституції України) Конституційний Суд України зазначив про те, що: незалежно від того, наявні чи відсутні в рішеннях, висновках Конституційного Суду України приписи щодо порядку їх виконання, відповідні закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані за цими рішеннями неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність..

Тобто, рішення Конституційного Суду України не має ретроспективної (ретроактивної) дії та поширюється лише на правовідносини, які виникли після його ухвалення.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України № 1-р(ІІ)/2023 від 01 березня 2023 року, пункт 6 розділу ІІ Прикінцеві І перехідні положення Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури №113-IX від 19.09.2019, визнаний неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України згаданого Рішення. Встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, має значення передовсім як рішення загального характеру, яким визначається правова позиція для вирішення наступних справ, а не як підстава для перегляду справи із ретроспективним застосуванням нової правової позиції і зміни таким чином стану правової визначеності, вже встановленої остаточним судовим рішенням у справі.

Вказана позиція суду узгоджується з правовою позицією, викладеною в ухвалі Верховного Суду від 09.05.2023 у справі №380/21729/21.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 368 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

За частиною першою статті 369 КАС України у разі відмови у задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Судові витрати між сторонами не розподіляються, оскільки за подання заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами судовий збір не стягується.

Керуючись статтями 243, 248, 369 КАС України, суд

у х в а л и в :

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06.07.2021 у справі №380/597/21 за позовом ОСОБА_1 до Львівської обласної прокуратури, Другої кадрової комісії з атестації прокурорів місцевих прокуратур Офісу Генерального прокурора України про скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Судові витрати між сторонами не розподіляються.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали суду.

Повна ухвала суду складена 04 липня 2023 року.

Головуючий суддя А.Г. Гулик

Суддя Р.П. Качур

Суддя З.І. Лунь