Справа № 640/25337/21
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2021-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2021 року м. Київ №640/25337/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Костенка Д.А.,

при секретарі судового засідання Розуменко А.Б.,

за участю представників (самопредставників):

позивача - адвоката Соболівського А.М.,

відповідача - Діманової Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) про визнання протиправними дій, зобов`язання утриматись від вчинення певних дій,

в с т а н о в и в:

Представник позивача адвокат Соболівський А.М. звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо повторної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування після звільнення, поданої позивачем за 2020 рік (виправленої);

- зобов`язати відповідача утриматися від дій стосовно проведення повторної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування після звільнення, поданої позивачем за 2020 рік (виправленої).

Підстави позову: - відсутність у відповідача нової інформації, на підставі якої може бути призначена повторна перевірка декларації позивача; відсутність у запиті відповідача від 20.08.2021 "нової інформації" і "відповідних підстав" для проведення повторної повної перевірки декларації позивача, як вимагає п. 8 розділу ІІ Порядку проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства від 29.01.2021 №26/21 (далі - Порядок №26/21); - неможливість проведення повторної повної перевірки в частині інформації, яка перевірялася раніше і перевірка якої завершена згідно з довідкою від 23.07.2021 №237/21; відсутність у вказаній довідці відомостей про те, що перевірка відомостей, відображених у розділі 13 "Фінансові зобов`язання" декларації, не завершена; - Конституція і закони України не передбачають такого виду контролю і підстав його проведення як повторна повна перевірка декларації особи; - згідно з висновком Верховного Суду у п. 45 постанови від 25.07.2019 №826/13000/18 законодавство не наділяє відповідача повноваженнями здійснювати повторну перевірку декларацій (декларації), якщо повна перевірка відповідної декларації вже раніше проводилась та скасувати рішення про призначення перевірки через неналежним чином проведену перевірку, а також призначати фактично повторну перевірку декларації; - висновки Верховного Суду у постановах від 25.07.2019 №826/13000/18 і від 30.10.2019 №140/1399/19 щодо вчинення посадовцями дій в межах наданих їм повноважень, з дотриманням процесових і матеріальних приписів права; - висновок Верховного Суду у постанові від 10.04.2019 №826/16495/17 про те, що закон, яким надаються дискреційні повноваження певному державному органові, повинен вказати чітко і зрозуміло на обсяг такої дискреції аби особа мала змогу відповідним чином захистити себе від свавільних дій; - висновки Конституційного Суду України у рішенні від 13.06.2019 №5-р/2019 щодо необхідності обмеження державної влади з метою забезпечення прав і свобод людини та зобов`язання наділених державною владою суб`єктів діяти виключно до усталених Конституцією України цілей їх утворення; - вчинення відповідачем оспорюваних дій порушило вимоги ст. 19 Конституції України і право позивача очікувати додержання відповідачем його прав, свобод і інтересів.

Відповідач подав відзив, в якому просить відмовити в позові з таких підстав: - оспорю-вані дії вчинені відповідно до Закону України "Про запобігання корупції", Порядку №26/21, який прийнятий відповідачем на виконання вказаного Закону; - цей Порядок зареєстрований Міністерством юстиції України, який при проведенні правової експертизи не встановив невідповідність його вимогам Конституції і законів України, міжнародним договорам тощо; на час вчинення оспорюваних дій державна реєстрація цього Порядку не скасована; - відсутність у законі такого виду контролю як повторна повна перевірка декларації особи безумовно не може свідчити про протиправність дій відповідача; - повторна повна перевірка декларації позивача проведена у зв`язку із отриманням відповідачем 22.07.2021, тобто після закінчення 19.07.2021 повної перевірки декларації позивача, нової інформації від директора ТОВ "ПРАЙМ ПАРТНЕРС" про дати і суми сплачених позивачем внесків до статутного капіталу названого товариства, яка не була надана відповідачу на його запити під час проведення повної перевірки декларації позивача і може свідчити про наявність в діях останнього правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП; - повторна перевірка проводиться виключно в частині нової інформації, яка станом на 19.07.2021 була відсутня і не була предметом повної перевірки декларації позивача згідно з довідкою від 23.07.2021 №237/21; - повноваження відповідача не мають характеру необмеженою влади; відповідач не реалізує свої дискреційні повноваження у виборі варіанту поведінки, а виконує покладений на нього обов`язок щодо проведення повторної перевірки за наявності підстав для її проведення; - вважає не релевантною постанову Верховного Суду від 25.07.2019 №826/13000/18, яка стосується інших обставин; - вимога про зобов`язання утриматись від вчинення певних дій не є способом відновлення порушеного права, оскільки не здійснення, за наявності на те законних підстав, відповідної перевірки буде вважатись порушенням вимог закону та загалом негативно вплине на процес запобігання корупції в державі; - стверджує про відсутність у спірних правовідносинах порушення прав позивача на час його звернення до суду, які підлягали б поновленню в судовому порядку, адже повторна перевірка призначена відповідно до законодавства і не має для позивача зобов`язального характеру.

Представник позивача подав відповідь на відзив, в якій підтримав позовні вимоги і навів додаткові міркування щодо аргументів відповідача: - суперечливість позиції відповідача про те, що повторна перевірка є складовою повної перевірки, але, при цьому, має результат проведення і факт закінчення, тому, на думку представника позивача, не може бути її складовою; - релевантність постанови Верховного Суду від 25.10.2019 №826/13000/18, оскільки КАС України не вимагає тотожності спірних правовідносин за усіма критеріями, а крім цього попередній Порядок проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затверджений наказом Національного агентства від 10.02.2017 №56, передбачав можливість проведення повторних перевірок; - зазначена відповідачем інформація, на підставі якої може бути призначена повторна перевірка декларації, не є новою, оскільки відповідач міг та повинен був проаналізувати наявні у нього відомості, у т.ч. і ті, що зазначені в самих деклараціях позивача, запитавши їх у позивача, банківської установи або продовживши строк проведення перевірки у звязку з неотриманням від ТОВ "ПРАЙМ ПАРТНЕРС", що відповідачем вчинено не було; - інформація у листі від 20.07.2021 не відповідає критеріям, встановленим п. 19 Розділу ІІ Порядку №26/21, для початку проведення повторної повної перевірки; - дії відповідача спрямо-вані не на перевірку нових відомостей, а на усунення недоліків повної перевірки; - відповідач у відзиві не конкретизував підставу проведення повторної повної перевірки декларації; - вважає, що підстави для проведення повторної повної перевірки мають бути визначені на рівні закону.

Відповідач подав заперечення, зміст яких відповідає змісту відзиву. Додатково зазначив, що дії відповідача при проведенні повної перевірки декларації позивача і складена 23.07.2021 довідка не є предметом оскарження у справі; твердження про проведення повторної перевірки з метою усунення недоліків повної перевірки вважає безпідставними, з огляду на отримання нової інформації, яка не була відома відповідачу; посилання на те, що позивач не був службовою особою на час проведення повної і повторної перевірок не звільняє відповідача від виконання покладених на нього повноважень щодо здійснення відповідних заходів контролю; принцип правової визначеності не порушено, оскільки на час виникнення спірних правовідносин норми Закону України "Про запобігання корупції" і Порядку №26/21 не містять невизначеності у питаннях контролю та перевірки декларацій.

Ухвалами суду від 16.09.2021 і від 22.10.2021 відмовлено представнику позивача у задоволенні заяв про забезпечення позову.

Під час судового засідання сторони підтримали свої вимоги і заперечення з підстав, наведених ними у своїх заявах по суті справи.

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідачем проведено повну перевірку декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування після звільнення, поданою позивачем за 2020 рік (виправленої), за результатами якої складено довідку №237/21 від 23.07.2021 (далі - Довідка).

Як вбачається з наведеної вище Довідки повна перевірка проведена у період з 22.03.2021 по 19.07.2021 (п. 2.1 Довідки). Одночасно на сторінці 3 (п. 2.3) цієї ж Довідки вказано, що на дату завершення повної перевірки декларації на письмовий запит Національного агентства до ТОВ "ПРАЙМ ПАРТНГЕРС" (від 02.07.2021 № 42-01/49728/21) відповіді не отримано.

Згідно з п. 3.1 Довідки відповідач перевіряв питання сплати позивачем безпосередньо грошовими коштами у процесі формування статутного капіталу ТОВ "ПРАЙМ ПАРТНЕРС" та відповідно декларування ним цих відомостей у Декларації.

На час проведення перевірки відповідачем не було отримано конкретної і підтвердженої документально інформації щодо оплати грошовими коштами позивачем внеску в статутний капітал ТОВ "ПРАЙМ ПАРТНЕРС". Така інформація надійшла до НАЗК лише 22.07.2021, тобто після завершення перевірки.

Оцінюючи правомірність оспорюваних дій відповідача, суд зазначає таке.

Питання діяльності відповідача врегульовано Законом України від 14.10.2014 №1700-VII "Про запобігання корупції" (далі - Закон 1700).

Відповідно до ст. 11 Закону 1700 до повноважень відповідача належать, зокрема:

· здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій суб`єктів декларування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя суб`єктів декларування.

· надання роз`яснень, методичної та консультаційної допомоги з питань застосування актів законодавства з питань етичної поведінки, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у діяльності осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та прирівняних до них осіб, застосування інших положень цього Закону та прийнятих на його виконання нормативно-правових актів, захисту викривачів.

Частиною 1 ст. 12 Закону №1700 визначено, що відповідач з метою виконання покладе-них на нього повноважень має такі права, зокрема: приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти (п.5); інші права, передбачені законом.

Статтею 51-1 Закону №1700 передбачено, що Національне агентство проводить щодо декларацій, поданих суб`єктами декларування, такі види контролю:

1) щодо своєчасності подання;

2) щодо правильності та повноти заповнення;

3) логічний та арифметичний контроль.

Національне агентство проводить повну перевірку декларацій відповідно до цього Закону.

Порядок проведення передбачених цієї статтею видів контролю, а також повної пере-вірки декларації визначається Національним агентством.

Відповідно до Порядку №26/21 він був прийнятий відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 12, ч. 3 ст. 51-1 Закону №1700.

Відтак вказаний документ набув юридичного статусу нормативно-правового акту, який стосується сфери застосування у суспільних відносинах та осіб, які визначені Законом №1700.

Згідно з п. 1 Порядку він визначає процедуру проведення Національним агентством повної перевірки декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Пунктом 8 розділом ІІ Порядку встановлено, що у разі неможливості одержання у межах строку проведення повної перевірки відомостей, необхідних для проведення повної перевірки декларації, Національне агентство проводить повну перевірку декларації відповідно до наявних у нього відомостей, про що зазначається у довідці про результати проведення повної перевірки декларації.

У разі одержання нової інформації після завершення повної перевірки декларації Національне агентство вживає заходів за наявності відповідних підстав щодо проведення повторної повної перевірки декларації в частині отриманої нової інформації.

Аналіз вказаної норми дає підстави для висновку про те, що передбачена Порядком повторна повна перевірка декларації проводиться лише в частині відповідних фактів і обставин конкретної декларації і лише в тих межах, і відносно тих обставин, які на дату проведення перевірки не могли бути повно і всебічно перевірені з підстав неможливості одержання у межах строку проведення повної перевірки відомостей, необхідних для проведення повної перевірки декларації.

Тобто мова йде не безпідставну переоцінку раніше зроблених висновків, а про належну, повну та всебічну оцінку та перевірку відомостей конкретної декларації за наслідком отримання за межами строку перевірки нових відомостей, які в межах строку проведеної раніше перевірки неможливо було отримати.

Викладений у п. 8 Порядку механізм відповідає цілям Закону №1700, зокрема положенням ст. 51-3, а саме: з`ясуванню достовірності задекларованих відомостей.

В зворотньому випадку, цілі, передбачені ст. 51-3 Закону №1700, не могли б бути досягнуті в своїй діяльності Національним агентством, а норми закону не були б ефективними та реально працюючими.

Суд додатково акцентує увагу на тому, що норми Порядку №№26/21 є чинними та не скасованими, в судовому порядку протиправними не визнавались.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, у суду відсутні підстави для висновку про те, що оспорювані дії відповідача у проведенні повної повторної перевірки Декларації в частині отриманої нової інформації, за обставин неможливості отримання її раніше в строки проведення повної перевірки, порушили вимоги законодавства і права позивача.

Підсумовуючи, суд зазначає про відсутність передбачених ст. 2 КАС України підстав для визнання оспорюваних дій протиправними, у зв`язку з чим у задоволенні позову належить відмовити.

Додатково суд відмітить, що наведена представником позивача судова практика Верховного Суду не є релевантною по відношенню до обставин цієї справи, а тому не підлягає застосуванню у цьому спорі.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 90, 139, 241-246, 250 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову в повному обсязі.

Позивач: ОСОБА_1 ;

АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Національне агентство з питань запобігання корупції;

02152, м. Київ, бульв. Дружби Народів, 28; .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку, встановленому ст.ст. 293-297 КАС України. Апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.А. Костенко