Справа № 257зп-23/160
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2023-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
07 липня 2023 р.Справа №257зп-23/160
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Юрков Е.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову до подання позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Командування Повітряних Сил Збройних Сил України про зобов`язання вчинити певні дії, -
06 липня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Командування Повітряних Сил Збройних Сил України з вимогою:
- заборонити Командуванню Повітряних Сил Збройних Сил України, військовій частині НОМЕР_1 вчиняти дії по переміщенню ОСОБА_1 за межі військової частини НОМЕР_1 до набрання законної сили рішенням суду у цій справі.
В обґрунтування вимог поданої заяви зазначено, що 28 квітня 2023 року заявниця звернулась до відповідача з рапортом про звільнення з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 3 частини 5 статті 26 закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», однак 29 квітня 2023 року на адресу військової частини НОМЕР_1 надійшов витяг з наказу командувача повітряних сил Збройних Сил України №323 від 28 квітня 2023 року про переміщення майора ОСОБА_1 , помічника командира бригади з фінансово-економічної роботи - начальником фінансово-економічної служби 138 Дніпропетровської зенітної ракетної бригади повітряного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " - помічником командира полку фінансово-економічної роботи - начальником фінансово-економічної служби 31 окремого полку зв`язку та радіотехнічного забезпечення імені гетьмана ОСОБА_2 повітряного командування «Цент» повітряних сил Збройних Сил України.
ОСОБА_1 додатково в своїй заяві зазначає, що на даний час не має змоги виконати наказ командувача повітряних сил Збройних Сил України №323 від 28 квітня 2023 року оскільки нею подано рапорт про звільнення та їй було незаконно відмовлено, про що готує позовну заяву.
Дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів заяви, доводи викладені в заяві, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення з наступних підстав.
Згідно з пункту 2 частини 1 статті 153 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України) заява про забезпечення позову подається, зокрема, одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.
Відповідно до вимог частини 1 статті 154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Частина 1 статті 150 КАС України передбачає, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Відповідно до частини 2 статті 150 КАС України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
За своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.
Тобто, забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.
Таким чином, статтею 150 КАС України визначено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити її.
Стаття 151 КАС України визначає види забезпечення позову.
Так, згідно з частиною 1 статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Частиною 2 статті 151 КАС України визначено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
У розумінні наведених норм закону, при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має надати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наступних критеріїв: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності ускладнення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушення у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є у часниками даного судового процесу.
У той же час, відповідно до пункту 10 частини 3 статті 151 КАС України, не допускається забезпечення позову шляхом зупинення наказу або розпорядження командира (начальника), відданого військовослужбовцю в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.
Таким чином, процесуальний закон містить пряму заборону вживати заходи забезпечення позову, шляхом зупинення наказу або розпорядження командира (начальника), відданого військовослужбовцю в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.
Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 введено воєнний стан в Україні.
Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 254/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.
Означений Указ затверджено Законом України від № 3057-IX від 02.05.2023 року.
Відтак, на час проходження позивачем служби та на дату звернення до суду із заявою про забезпечення позову в Україні діє воєнний стан, в умовах якого існує заборона зупинення дії наказів відданих військовослужбовцю.
Слід звернути увагу, що у своїй заяві позивач фактично просить суд заборонити відповідачу в умовах воєнного стану приймати накази щодо його переміщення, відкомандирування, переводу, оскільки вказані дії можуть здійснюватися лише на виконання відповідних наказів.
У зв`язку із вищенаведеним, суд не вбачає наявності обставин для застосування заходів забезпечення позову, а тому суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 150, 151, 154, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -
У задоволенні заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Командування Повітряних Сил Збройних Сил України про зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Е.О. Юрков