Справа № 932/945/23
Суддя: Овчиннікова О. С.
Дата ухвалення: 2023-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №932/945/23
Провадження №2-а/932/35/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2023 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого - судді Овчиннікової О.С.,

при секретарі Дуброва К.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області капрала поліції Лисогора Віталія Геннадійовича, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

23.01.2023 року позивачка ОСОБА_1 звернулася в Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська із адміністративним позовом до Інспектора роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області капрала поліції Лисогора Віталія Геннадійовича та Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови.

У заявлених вимогах позивач вказує на те, що 07.01.2023 року о 23:35 год. по вул. Набережна Перемоги, буд. 101, м. Дніпро, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом BMW X5, державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснила зупинку транспортного засобу на зупинці громадського транспорту, чим, на думку інспектора капрала поліції Лисогора Віталія Геннадійовича, порушила п. 15.1 ПДР порушення водіями ТЗ правил зупинки поза спеціально відведеного місця чи на узбіччі. По давному факту інспектором капралом поліції УПП в Дніпропетровській області Лисогором Віталієм Геннадійовичем було складено постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАР №6381081 від 07.01.2023 року.

Позивачка з даною постановою не згідна, вважає, що дії відповідача є неправомірними, а саме постанова незаконна та така, що підлягає скасуванню, оскільки під час руху, перебуваючи безпосередньо на АДРЕСА_1 , вона почула сильний стук в колесі автомобіля, тому вимушена була одразу екстрено зупинити транспортний засіб, вона одразу ввімкнула аварійну світлову сигналізацію. Одразу після зупинки почав лунати сигнал «Повітряна тривога» і тому вона приступила до пошуку найближчого укриття. У зв`язку з тим, що поспішала знайти в мережі Інтернет найближче бомбосховище, вона не звернула уваги на наявність поблизу зупинки громадського транспорту. Потім на панелі приладів автомобіля біля тахометру та спідометру засвітився значок несправності «Сист.удерж.водителя», що означає проблеми з ременем безпеки, через що позивач забарилася із покиданням автомобіля, намагаючись вирішити вказану несправність. Після цього до неї під`їхала машина патрульної поліції і інспектор УПП виніс постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності. Позивач вважає, що при притягненні її до відповідальності відповідач не врахував усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що дії позивачки щодо порушення правил зупинки транспортних засобів були вчинені в стані крайньої необхідності, тобто в даному випадку відсутня вина позивачки, а отже немає й суб`єктивної сторони і відповідно складу правопорушення.

08 лютого 2023 року ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за даним адміністративним позовом було відкрито провадження у справі та вирішено розглядати зазначені позовні вимоги в порядку спрощеного позовного провадження із викликом учасників.

Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, проте позивач просила визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАР № 6381081 від 07.01.2023 року та провадження у справі про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Відповідачі Інспектор роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області капрал поліції Лисогор Віталій Геннадійович та Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явилися, раніше Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліціїпросили направити їм копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками, на що їм було відправлено, також відповідачів було повідомлено про дату, час та місце судового засідання призначених на 23.03.2023 року та 17.05.2023 року, проте вони своїм правом на надання відзиву не скористалися, в судове засідання не з`явилися, пояснень щодо справи не надали.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, вважає, що позовні вимог підлягають задоволенню з огляду на таке:

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», один із превентивних заходів, що може застосовувати працівник поліції - це застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Частиною першою статті 122 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, передбачених зокрема ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 2 розділу III «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395 (надалі-Інструкція), постанова у справах про адміністративні правопорушення, передбачена частиною ч. 1 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Пунктом 5 Розділу IV «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» визначено, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, складається у письмовій або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частиною 1 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах зверненння до адміністративного суду, встановленого цим Кодесом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною другою ст. 286 КАС України передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Судом встановлено, що 07.01.2023 року о 23:35 години відносно позивача ОСОБА_1 інспектором капралом поліції УПП в Дніпропетровській області 1 бат. 1 роти Лисогором В.Г. за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 101, винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАР № 6381081, в якій зазначено, що 07.01.2023 року о 23:31, водій здійснив зупинку транспортного засобу на зупинці громадського транспорту, де це заборонено, чим порушив п. 15.1. ДПР порушення водієм ТЗ правил зупинки поза спеціально відведеного місця чи на узбіччі, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

У поданому позові позивачем було зазначено, що саме в час складання протоколу був сигнал «Повітряна тривога», на які була змушена реагувати позивач, здійснюючи вимушену зупинку та реалізуючи право на захист та безпеку свого життя, також посилалась на ч. 2 ст. 77 КАС України, якою зазначено, що обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Також посилалась на п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», яким встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності за наявності правопорушення, яке підтверджене належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 283 КУпАП передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, також повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З оскаржуваної постанови встановлено, що місцем скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення вказано АДРЕСА_1 , однак відповідачем у якості доказу обґрунтованості винесеної інспектором поліції оскаржуваної постанови не надано ані відзив, ані пояснення, не долучено докази підстав притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Суд також звертає увагу на те, що оскаржувана позивачем постанова всупереч вимогам ст. 283 КУпАП не містить відомостей про використання інспектором поліції технічного засобу, яким здійснено відеозапис адміністративного правопорушення, яке ставиться у вину позивачу.

Вказані вище висновки суду (зокрема, щодо відсутності в оскаржуваному рішенні відповідача відомостей про технічний засіб, який застосовано для відео- фото- фіксації вчиненого адміністративного правопорушення) узгоджуються із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року у справі № 524/5536/17. Аналогічна правова позиція була висловлена і Верховним судом у Постановах від 24 січня 2019 року у справі № 428/2769/17 та 13 лютого 2020 року у справі № 524/9716/16а.

Крім цього, із дослідженого у судовому засіданні аудіозапису, наданому стороною позивача на CD-диску встановлено, що пасажир автомобіля повідомляє поліцейському про виявлену несправність автомобіля.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному судочинстві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За наведених вище обставин у їх сукупності факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпП, є недоведеним.

Враховуючи те, що за змістом ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, суд вважає, що стороною відповідача не доведено належними й допустимими доказами, достатніми у їх взаємозв`язку, правомірності оскаржуваної постанови та наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а тому позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Оскільки відповідачі не скористалися своїм правом на надання відзиву на позов, не надавали до суду ніяких пояснень, щодо складання оскаржуваної постанови, жодних доказів: ані відео чи фотофайли, ані показання свідків тощо.

Жодних доказів на підтвердження вчинення позивачем ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення відповідачем надано не було.

Приймаючи рішення по суті заявлених вимог, суд бере до уваги і висновки Верховного Суду, висловлені у постанові від 26.04.2018 р. у справі №338/1/17, де останній вказав про те, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку.

Надаючи оцінку доводам особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та захисника, суд акцентує, що указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. З початку повномасштабної військової агресії населені пункти України систематично зазнають ракетних ударів, а в прифронтових містах і селах - бомбардувань, артилерійських та мінометних обстрілів. Оповіщення про загрозу або виникнення таких надзвичайних ситуацій здійснюється через системи оповіщення різних рівнів, електронні комунікаційні мережі загального користування тощо, відповідно до статті 30 Кодексу цивільного захисту України, Положення про організацію оповіщення про загрозу виникнення або виникнення надзвичайних ситуацій та організації зв`язку у сфері цивільного захисту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.09.2017 № 733, зокрема шляхом уривчастого звукового попереджувального сигналу «Увага всім» та трансляції відповідного повідомлення про загрозу виникнення або виникнення надзвичайної ситуації (далі - сигнал «повітряна тривога). Чинним законодавством України у сфері цивільного захисту передбачений чіткий алгоритм поведінки громадян та відповідні повноваження органів державної влади, місцевого самоврядування, керівників підприємств і організацій усіх форм власності у випадку виникнення надзвичайної ситуації. Шляхом відповідних оповіщень (сигналів і повідомлень) органи управління цивільного захисту доводять до мешканців населених пунктів інформацію про загрозу та виникнення надзвичайних ситуацій, повітряної тривоги, аварій, катастроф, епідемій, пожеж тощо. Після отримання таких оповіщень громадяни мають діяти відповідно до наданих інструкцій та правил цивільного захисту, зокрема, припинити роботу та вжити необхідних заходів безпеки (рішення Ради суддів України від 05.08.2022 № 23), проте під час сигналу «повітряна тривога», на прохання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, розгляд справи та складання адміністративних матеріалів зупинено чи відкладено не було, що є порушенням права останнього на захист та безпеку життя.

Підсумовуючи вищевикладене, та з урахуванням того, що оскільки відповідачем не надано належних доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а всі сумніви стосовно доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь, суд дійшов висновку про недоведеність належними та допустимими доказами вчинення позивачем ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення та, як наслідок, неправомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи встановлені обставини справи, беручи до уваги підстави заявленого позову, суд приходить до висновку, що оскаржена постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України у разі задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 122, 222, 251, 283 КУпАП, ст. ст. 2, 8, 9, 72-77, 78, 205, 241-246, 250, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області капрала поліції Лисогора Віталія Геннадійовича, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАР №6381081 від 07 січня 2023 року, винесену інспектором капралом поліції УПП в Дніпропетровській області 1 бат. 1 роти Лисогором Віталієм Геннадійовичем, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 340 грн. - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.С. Овчиннікова