Справа № 760/18855/22
Суддя: Калініченко О. Б.
Дата ухвалення: 2023-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2023 року Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Калініченко О.Б.

при секретарі Соколовській А.А.,

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві, Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

14.12.2022 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до УПП у м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

З позову вбачається, що позивач оскаржує постанову, складену інспектором Печкаром С.М., серії ЕАР № 5967717 від 02.10.2022 року, якою притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 грн. за порушення п. 2.3.в ПДР України, з якою позивач не погоджується та вважає її незаконною.

Представник пояснює, що 02.10.2022 року, приблизно о 09:55 год. позивач рухався на автомобілі AUDI E-TRON, д.з. НОМЕР_1 , по вул. Велика Васильківська. Неподалік будинку № 118 по вказаній вулиці його було зупинено нарядом патрульної поліції. Працівник поліції повідомив позивача про те, що останній не користувався ременем безпеки під час руху, чим скоїв адміністративне правопорушення. Однак, позивач стверджує, що ремінь безпеки був пристебнутий, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції.

Враховуючи викладене, просить задовольнити позов та стягнути судові витрати.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 26.12.2022 року позовну заяву було залишено без руху. 13.02.2023 року на виконання вимог ухвали до суду надійшли пояснення, які були передані головуючому судді 10.03.2023 року.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 10.03.2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та залучено до участі у справі Департамент патрульної поліції як відповідача. В ухвалі відповідачам було визначено строк на подання відзиву.

31.03.2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник ДПП просить відмовити в задоволенні адміністративного позову, вважаючи, що твердження позивача не відповідають дійсності, а позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Посилається на правомірність винесення постанови та притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Зазначає, що 02.10.2022 року під час виконання службових обов`язків, перебуваючи на патрулюванні, екіпажем було помічено автомобіль Audi E-Tron, н.з. НОМЕР_1 , водій якого був не пристебнутий ременем безпеки під час керування автомобіля. Після чого було прийнято рішення зупинити даний транспортний засіб.

Після зупинення автомобіля, підійшовши до водія, інспектор назвав своє прізвище та ім`я, посаду та спеціальне звання, проінформував водія про причину зупинення транспортного засобу.

Таким чином, саме відповідач за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, оцінив докази, а також врахував те, що він особисто бачив, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Audi E-Tron, н.з. НОМЕР_1 , о 09 год. 56 хв. за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 118, був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3 (в).

Позивачем в межах розгляду даної справи не було надано доказів, яка мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність.

Враховуючи викладене, оскаржувана постанова винесена у межах повноважень відповідача, в порядку та у спосіб визначений КУпАП, із дотриманням встановленої процедури та з урахуванням усіх обставин у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 КАС України у справах, визначених статтями 263-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі не викликались.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 02.10.2022 року інспектором Печкаром К.Ю. було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР № 5967717, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 грн., за порушення п. 2.3.в ПДР України.

Згідно з п.п. 3, 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень та припиняє їх; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР України його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Зі змісту постанови вбачається, що водій керував ТЗ обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки.

Так, згідно з п. 2.3 в) ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.

Позивач заперечує свою вину щодо порушення правил дорожнього руху, а оскаржувану постанову вважає такою, що підлягає скасуванню, зазначаючи, що ремінь безпеки був пристебнутий.

З аналізу положення ст. 247 КУпАП випливає, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Стороною відповідача у поданому відзиві зазначено про правомірність дій інспектора щодо оцінки ним доказів, розгляду справи та винесення оскаржуваної постанови з дотриманням чинного законодавства. Однак, зазначені обставини не підтверджуються належними доказами. Так, зокрема, фото- чи відео- файлів, на яких було б зафіксовано вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суду не надано.

Крім того, у п. 7 оскаржуваної постанови не зазначені відомості про наявність доказів, на яких зафіксовано правопорушення.

Частиною 3 ст. 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото- або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Верховний Суд у своїй постанові від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17 зазначив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Водночас будь-яких належних доказів, які б свідчили про порушення позивачем правил дорожнього руху України, відповідачем судам не надано, у матеріалах справи як доказ наявна лише постанова, яка є предметом оскарження.

Крім того, Верховний Суд у своїй постанові від 13.02.2020 року у справі № 524/9716/16-а зазначив, що у разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис, згідно з вимогами ст. 70 КАС України, не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, всупереч вимогам ст. 77 КАС України суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин порушення позивачем Правил дорожнього руху, зокрема у матеріалах відсутні матеріали фото - чи відео зйомки вчиненого порушення або інші докази, якими суб`єкт владних повноважень обґрунтовує правомірність прийнятого ним рішення. Вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, зафіксовано лише у постанові від 02.10.2022 року та не підтверджується жодними іншими доказами.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», передбачено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За таких обставин, суд вважає, що сторона відповідача не надала суду доказів правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд приходить до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП, а тому підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Інспектор Печкар С.М. є посадовою особою Управління патрульної поліції в м. Києві, яке є територіальним підрозділом Департаменту патрульної поліції.

Таким чином, з урахуванням задоволення позову стягненню за рахунок бюджетних асигнувань ДПП на користь позивача підлягає судовий збір згідно визначених ставок у розмірі 496,20 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду. Сума переплаченого судового збору може бути повернута за клопотанням позивача у визначеному законодавством порядку.

Керуючись ст.ст. 121, 245, 246, 251, 256, 268, 276, 287-289, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 9, 21, 72-78, 90, 139, 205, 241-246, 250, 251, 269, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві, Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР № 5967717 від 02 жовтня 2022 року, винесену інспектором Управління патрульної поліції в місті Києві Печкаром Сергієм Миколайовичем (м. Київ, вул. Святослава Хороброго, 9), про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) за ч. 5 ст. 121 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3, ) судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: