Справа № 580/4118/23
Суддя: Олексій РІДЗЕЛЬ
Дата ухвалення: 2023-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2023 року справа № 580/4118/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рідзеля О.А., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) у залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення і зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

29.05.2023 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області (далі відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі відповідач 2), в якому позивач просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 21.04.2023 №87 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області зарахувати періоди роботи позивача згідно з трудовою книжкою від 05.04.1982 серії НОМЕР_1 , здійснити перерахунок та призначити пенсію за віком з 14.04.2023.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що має достатній стаж та досягла віку для призначення пенсії за віком, однак відповідач під час вирішення питання про призначення пенсії протиправно відмовив у такому призначенні, протиправно не врахувавши стаж згідно з трудовою книжкою від 05.04.1982 серії НОМЕР_1 .

Ухвалою суду від 05.06.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати на виконання ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

12.06.2023 Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області та 26.06.2023 Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області подали суду подібні за змістом відзиви на позовну заяву, в якому просять суд у задоволенні позову відмовити. Вказано, що до страхового стажу позивачу не зараховано періоди роботи відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 від 05.04.1982, оскільки запис про зміну прізвища на титульній сторінці трудової книжки проведено з порушенням Інструкції №162 та Інструкції №58, не зазначено документ на підставі якого Позивач здійснила зміну прізвища.

Ухвалою від 05.07.2023 суд відмовив у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про залучення співвідповідачем Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив таке.

14.04.2023 позивач звернулась до ГУ ПФУ в Київській області із заявою про призначення пенсії за віком.

На вказане звернення Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 21.04.2023 №87 відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком.

Підставою прийняття цього рішення зазначено, що до страхового стажу не зараховано періоди роботи відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 від 05.04.1982, оскільки відсутній документ про зміну прізвища.

Не погоджуючись з такою відмовою позивач звернулась в суд з цим позовом.

Надаючи оцінку встановленим обставинам, суд врахував, що відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч.1 ст.46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України від 09.07.2003 №1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон №1058).

Відповідно до ст.26 Закону №1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.24 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

На підставі ч.4 ст.24 Закону №1058 періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.62 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі Закон №1788) основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637) зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п.3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Згідно з п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Такі висновки викладені в постанові Верховного Суду від 18.10.2018 у справі №470/836/17 у подібних правовідносинах, які відповідно до ч.5 ст.242 КАС України враховуються судом під час застосування норм права.

Як установлено судом, підставою прийняття спірного рішення щодо незарахування до страхового стажу періоду роботи відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 від 05.04.1982 стала відсутність документу про зміну прізвища.

Оцінюючі вказані підстави суд врахував, що трудова книжка серії НОМЕР_1 оформлена 05.04.1982 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (сторінка 1 трудової книжки).

При цьому, прізвище « ОСОБА_3 » на 1 сторінці трудової книжки закреслено та зазначено « ОСОБА_4 ».

У подальшому, вказана трудова книжка серії НОМЕР_1 продовжена 04.01.2021 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (41 сторінка трудової книжки).

Оскільки згідно з даними паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , ПІБ позивача ОСОБА_1 , на переконання суду, трудова книжка серії НОМЕР_1 належить позивачу.

Крім того, в постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі №687/975/17, викладена правова позиція, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Також, Верховним Судом неодноразово висловлювалася правова позиція, зокрема, у постановах від 16 квітня 2020 року у справі №159/4315/16-а, від 27 березня 2018 року у справі № 208/6680/16-а (2а/208/245/16), від 05 березня 2020 року у справі №171/799/17(2-а/171/45/17), згідно з якою, певні недоліки при заповненні трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

При цьому, суд враховує, що позивач жодним чином не впливає на дотримання порядку заповнення трудової книжки та не може нести негативні наслідки за окремі недоліки у внесених в ній записах.

Оскільки дані трудової книжки позивача підтверджують його роботу у вказаному вище підприємстві у період з 23.08.1982 до 12.10.1984, суд дійшов висновку, що позивач має право на зарахування вищевказаного страхового стажу.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що підстави прийняття спірного рішення щодо незарахування періодів роботи позивача згідно з трудовою книжкою трудова книжка серії НОМЕР_1 з огляду на відсутність документів щодо зміни прізвища позивача, суд вважає необґрунтованими, а тому рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 21.04.2023 №87 є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.145 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

На підставі ч.3, абз.2 ч.4 ст.245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Тому для забезпечення виконання завдання адміністративного суду, вказаного у ст.2 КАС України, суд дійшов висновку, що належним і ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області повторно розглянути заяву позивача від 14.04.2023, врахувавши під час її розгляду періоди роботи позивача згідно з трудовою книжкою від 05.04.1982 серії НОМЕР_1 , та прийняти рішення щодо призначення пенсії за віком з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Позовна вимога зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком задоволенню не підлягає, оскільки це є втручанням у дискреційні повноваження органу Пенсійного фонду з огляду на оцінку умов призначення пенсії за віком, такі як вік, страховий стаж тощо. Відповідачі оцінку таких умов у спірних правовідносинах щодо позивача не здійснювали.

Тому позовні вимоги у цій справі підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ч.1, 3 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Тому понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1073,60 грн. підлягають стягненню на її користь за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Черкаській області, яке прийняло спірне рішення, пропорційно задоволеній частині позовних вимог.

Щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення, суд врахував ч.1 ст.382 КАС України, якою встановлено, що суд, який ухвалив рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах є диспозитивним правом суду, що може використовуватись залежно від наявності об`єктивних обставин, що підтверджені належними та допустимими доказами.

Однак, позивачем не наведено аргументованих доводів та не надано доказів того, що рішення суду буде відповідачем тривалий час не виконане, у зв`язку з чим своєчасно у межах розумних строків не будуть поновлені його права.

Керуючись ст.ст. 6, 14, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 21.04.2023 №87 про відмову у призначення ОСОБА_1 пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області (08500, Київська обл., м. Фастів, вул. Саєнка Андрія, буд.10, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) від 14.04.2023, врахувавши під час її розгляду періоди роботи ОСОБА_1 згідно з трудовою книжкою від 05.04.1982 серії НОМЕР_1 , та прийняти рішення щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за віком з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18002, м.Черкаси, вул. Смілянська, буд.23, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Олексій РІДЗЕЛЬ