Справа № 280/3341/21
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2023-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
04 липня 2023 року м. Дніпросправа № 280/3341/21
Суддя-доповідач Третього апеляційного адміністративного суду Семененко Я.В. перевіривши на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07 липня 2021 року по справі №280/3341/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки),-
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 07.07.2021 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, Головне управління ДПС у Запорізькій області вперше подало апеляційну скаргу, яка зареєстрована судом 04.08.2021.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 23.09.2021 дану апеляційну скаргу повернуто з тих підстав, що відповідач не виконав вимоги ухвали суду від 02.09.2021 про залишення апеляційної скарги без руху щодо сплати судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 1362 грн, а наведені у заяві про продовження строку для усунення недоліку апеляційної скарги щодо сплати судового збору доводи відповідача є безпідставними.

У червні 2022 року відповідач повторно звернувся з апеляційною скаргою, яка була зареєстрована в суді 23.06.2022. Одночасно відповідач заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, обґрунтоване посиланням на право повторного звернення особи з апеляційною скаргою у разі її повернення судом та подання апеляційної скарги у межах року від дня складення повного тексту судового рішення, що передбачено частиною другою статті 299 КАС України.

Третій апеляційний адміністративний суд ухвалою від 12.09.2022 відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ГУ ДПС на підставі пункту 4 частини першої статті 299 КАС України. Ухвала суду вмотивована тим, що наведені у апеляційній скарзі доводи відповідача на обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду не є поважними для поновлення цього строку.

Не погодившись з вищезазначеною ухвалою суду апеляційної існтанції, ГУ ДПС оскаржило її в касаційному порядку.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19.06.2023 касаційну скаргу ГУ ДПС задоволено, ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 12.09.2022 скасовано, а справу направлено до апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.

Скасовуючи ухвалу суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження, суд касаційної інстанції виходив з того, що «.. у разі якщо апеляційна скарга подана після закінчення строку, установленого статтею 295 КАС України, суд зобов`язаний залишити апеляційну скаргу без руху, якщо особа не заявляє клопотання про поновлення строку або якщо підстави для поновлення строку визнані судом неповажними.

Якщо ж разом з апеляційною скаргою скаржником було подано заяву про поновлення строку, а зазначені у ній підстави суд апеляційної інстанції визнав неповажними, то закон визнає за особою право звернутися протягом десяти днів з дня отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху із заявою, в якій вказати інші підстави для поновлення строку на апеляційного оскарження.

Таке нормативне регулювання є процесуальною гарантією забезпечення права на апеляційний перегляд справи як однієї з основних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до пункту 6 частини третьої статті 2 КАС України.

Тільки після надання особі можливості звернутися із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку, яким суд повинен дати оцінку на відповідність їх поважним причинам, апеляційний суд вирішує питання щодо підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження у відповідності з пунктом 4 частини першої статті 299 КАС України».

З цих підстав, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у цій адміністративній справі апеляційний суд всупереч нормам частини третьої статті 298 КАС України не залишив апеляційну скаргу ГУ ДПС без руху, а відразу відмовив у відкритті апеляційного провадження. Наведене дає підстави для висновку, що суд апеляційної інстанції діяв не у спосіб, визначений процесуальним законом, передчасно відмовив у відкритті апеляційного провадження у справі, чим обмежив право відповідача на апеляційне оскарження судового рішення.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, після повернення матеріалів справи №280/3341/21 з Верховного Суду, вищезазначену справу передано для розгляду судді-доповідачу Семененку Я.В.

Ознайомившись з апеляційною скаргою ГУ ДПС, перевіривши матеріали справи, з урахуванням висновків Верховного Суду, вважаю, що вказана апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з огляду на наступне.

1. Відповідно до п.1 ч.5 ст.296 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Всупереч вимогам наведеної норми права скаржником не долучено до апеляційної скарги документ про сплату судового збору.

Як вбачається з апеляційної скарги, скаржник оскаржує рішення суду в частині задоволених позовних вимог про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 13 листопада 2020 року №Ф-18995-13-У на суму 35588,74 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Скаржник порушує питання про перегляд судового рішення в частині задоволених майнових вимог в сумі 35588,74 грн., з якої і має вираховуватися розмір судового збору за подання апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2021 рік становить 2270 грн.

Відповідно до пп.1 п.3 ч.2 ст.4 Закону України Про судовий збір за подання за подання фізичною особою до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно пп.2 п.3 ч.2 ст.4 Закону України Про судовий збір за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, розмір судового збору, який підлягає сплаті за подання апеляційної скарги у відповідності до пп.2, п.3, ч.2, ст.4 Закону України Про судовий збір становить 1362 грн. (908 (1% від 35588,74 = 355,89 грн., оскільки це менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то до розрахунку береться мінімальна ставка)*150%).

2. Відповідно до ч.1 ст.295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

За змістом п.1 ч.2 ст.295 КАС України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Як свідчать матеріали справи, оскаржуване рішення суду ухвалено в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження 07.07.2021. Повний текст складено 07.07.2021. Копію повного тексту даного судового рішення ГУ ДПС отримано 12.07.2021 (а.с.78). Апеляційна скарга скаржником подана у червні 2022 року та зареєстрована судом 23.06.2022, тобто зі значним пропуском строку на апеляційне оскарження.

Одночасно відповідач заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, обґрунтоване посиланням на право повторного звернення особи з апеляційною скаргою у разі її повернення судом та подання апеляційної скарги у межах року від дня складення повного тексту судового рішення, що передбачено частиною другою статті 299 КАС України.

Надаючи оцінку таким аргументам скаржника, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Частинами першою та другою статті 44 КАС України передбачено, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки. Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Наведеною процесуальною нормою чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку апеляційного оскарження, а також належного оформлення апеляційної скарги. Для цього особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Згідно з частиною першою статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому норми Кодексу адміністративного судочинства України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з врахуванням обставин у справі.

Слід зазначити, що при вирішенні питання про поновлення строку, в межах кожної конкретної справи, суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку із: тривалістю строку, який пропущено; поведінкою сторони протягом цього строку; діями, які він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду та оцінювати їх в сукупності.

Сам по собі факт повернення апеляційної скарги не є поважною причиною пропуску строку, тому при вирішенні питання про поважність наведених скаржником причин, суд має враховувати також і ті обставини, які стали підставою для повернення попередньо поданої апеляційної скарги, а також період часу, який сплинув з моменту, коли особа дізналась про відповідне рішення суду, яким чином діяла ця особа протягом зазначеного часу. Суди мають враховувати, чи вчинялись особою, яка має намір подати апеляційну скаргу, усіх можливих та залежних від неї дій у розумні строки, без невиправданих зволікань з метою виконання процесуального обов`язку щодо дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень.

Аналогічна правова позиція викладена і в постановах Верховного Суду від 19 червня 2020 року (справа № 280/4682/19), від 18 червня 2020 року (справа № 400/524/19), від 17 червня 2020 року (справа № 280/4951/19), від 15 травня 2020 року (справа № 820/1212/17) тощо.

З матеріалів справи слідує, що повернення вперше поданої апеляційної скарги (23 вересня 2021 року) було зумовлено невиконанням скаржником вимог ухвали суду від 02 вересня 2021 року про залишення апеляційної скарги без руху щодо сплати судового збору. При цьому, як зазначає скаржник у клопотанні про поновлення пропущеного строку, неможливість сплати відповідачем судового збору у встановлений судом строк була пов`язана із неналежним фінансуванням.

Суд зауважує, що у ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору чи тимчасова відсутність таких коштів. Відсутність бюджетного фінансування не надає суб`єкту владних повноважень право в будь-який час після сплину строку апеляційного оскарження реалізовувати право на апеляційне оскарження судового рішення.

Вказана правова позиція вказана у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 640/3393/19.

Відсутність у суб`єкта владних повноважень коштів для своєчасної сплати судового збору є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними.

Головне управління ДПС у Запорізькій області, яке діє від імені держави, як суб`єкт владних повноважень, не може та не повинно намагатись отримати вигоду від фінансових та інших складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо сплати судового збору. Зазначене пов`язано з тим, що держава повинна дотримуватися принципу належного урядування та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.

Пунктом 1 частини п`ятої статті 296 КАС України передбачено, що однією з вимог апеляційної скарги визначено надання документа про сплату судового збору.

Згідно з положеннями Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 №3674-VІ органам податкової служби у цій категорії, до якої віднесена ця справа, не надано пільг щодо сплати судового збору.

При цьому, суд враховує те, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, зокрема, з метою забезпечення сплати судового збору. Скаржником не надано суду доказів щодо неможливості, з урахуванням введеного воєнного стану, здійснення ним перерозподілу коштів задля виконання вимог закону.

Суд апеляційної інстанції, не заперечуючи проти права на повторне звернення з апеляційною скаргою після її повернення, водночас зауважує, що таке право не є абсолютним.

Крім того, вчасна первинна подача апеляційної скарги, на що посилається скаржник, не означає, що після її повернення повторне звернення до суду можливе у будь-який довільний строк, без дотримання часових рамок, встановлених процесуальним законом, оскільки у такому разі порушуватиметься принцип юридичної визначеності.

В даному випадку апеляційна скарга подана відповідачем після спливу більше одинадцяти місяців з дня отримання копії оскаржуваного судового рішення та після спливу дев`яти місяців з дня повернення первісної апеляційної скарги. Як при поданні апеляційної скарги вперше, так і при повторному зверненні зі скаргою, скаржником не надано доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги, тобто, відповідачем при зверненні з апеляційною скаргою повторно не усунуто недоліків, які слугували підставою для повернення попередньо поданої апеляційної скарги, що, в свою чергу, не може вважатися добросовісним використанням належних процесуальних прав та неухильним виконанням процесуальних обов`язків.

При цьому, скаржником не надано обґрунтованих пояснень та належних доказів щодо неможливості повторного звернення з апеляційною скаргою в найкоротші строки після повернення первісної апеляційної скарги; не доведено, що зволікання щодо повторного звернення зі скаргою мало об`єктивно поважні причини, беручи до уваги й те, що судовий збір скаржником так і не сплачений.

Невиконання вимог процесуального закону щодо належного оформлення апеляційної скарги в частині надання документу про сплату судового збору, що в даному випадку слугувало підставою для неприйняття первинної апеляційної скарги до розгляду, не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, а тому не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.

Аргументи скаржника, що апеляційна скарга подана в межах річного строку, передбаченого частиною другою статті 299 КАС України, а тому апеляційна скарга має бути прийнята до розгляду, є безпідставними, оскільки ця норма імперативно встановлює граничний (присічний) строк на апеляційне оскарження судового рішення суб`єктами владних повноважень незалежно від поважності причин пропуску строку, натомість не встановлює можливість незастосування до таких суб`єктів строку на апеляційне оскарження судових рішень, встановлених статтею 295 КАС України, який становить тридцять днів

Не встановлює ця норма і наявність у суб`єктів владних повноважень безумовного права протягом року оскаржувати судове рішення без урахування процесуальних строків встановлених для цього, а у Суду - обов`язку поновлювати такий строк, у разі його пропуску, тим більш за відсутності поважних причин.

Суд наголошує, що статтею 129 Конституції України визначено як одну із засад судочинства рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, спрямовані на недопущення безладного перебігу судового процесу (за змістом рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що звернення до суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою це право сторони, а не обов`язок, а тому, якщо особа вважає за необхідне скористатися своїм правом на апеляційне оскарження, реалізація зазначеного права повинна відбуватися із дотриманням порядку та строків, встановлених положеннями КАС України. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Отже, за встановлених обставин, суд не вбачає підстав для визнання викладених відповідачем у заяві про поновлення строку апеляційного оскарження причин пропуску такого строку поважними, у зв`язку з чим підстави для задоволення клопотання відсутні.

Відповідно до ч.2 ст.298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, згідно з якими апеляційна скарга залишається без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії даної ухвали.

Згідно ч.3 ст.298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

У зв`язку з викладеним, вважаю за необхідне апеляційну скаргу залишити без руху, встановивши скаржнику строк для усунення недоліків шляхом направлення на адресу апеляційного суду:

- заяви про поновлення строку апеляційного оскарження, в якій вказати інші підстави для поновлення строку з наданням відповідних доказів на обґрунтування заяви;

- документу про сплату судового збору у розмірі 1362,00 грн., сплаченого за реквізитами:

Отримувач: ГУК у Шевчен.р.м.Дніпра/Шев.р/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37988155

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО): 899998

Рахунок отримувача: UA1004628

Код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Призначення платежу: *;101;_____(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом _____ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Третій апеляційний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа).

Керуючись ст.169, ч.ч. 2,3 ст.298 КАС України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Запорізькій області про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07 липня 2021 року по справі №280/3341/21 відмовити.

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07 липня 2021 року по справі №280/3341/21 залишити без руху.

Встановити скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

Копію ухвали направити скаржнику за допомогою підсистеми ЄСІТС Електронний кабінет, а у разі його відсутності - на офіційну електронну адресу або засобами поштового зв`язку.

Ухвала набирає законної сили 04.07.2023 та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Я.В. Семененко