Справа № 420/5893/23
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2023-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5893/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

06 липня 2023 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду матеріали за заявою адвоката Молодецького Р.А. про ухвалення додаткового рішення у адміністративній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «КСІМЕКС.КОНТРОЛЬ ТА АВТОМАТИЗАЦІЯ» (, місце проживання:65114, м.Одеса, Люстдорфська дорога, 140-В) до Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала ця справа.

На судовому засіданні представником позивача було заявлено, що документи на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу будуть надані протягом п`яти днів з дати ухвалення рішення суду.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21 червня 2023 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КСІМЕКС.КОНТРОЛЬ ТА АВТОМАТИЗАЦІЯ» (, місце проживання:65114, м.Одеса, Люстдорфська дорога, 140-В) до Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, - задоволено в повному обсязі.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 06.12.2022 року № .

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КСІМЕКС.КОНТРОЛЬ ТА АВТОМАТИЗАЦІЯ» (, місце проживання:65114, м.Одеса, Люстдорфська дорога, 140-В) судовий збір в розмірі 13219,92 грн (тринадцять тисяч двісті дев`ятнадцять гривень 92 копійки).

Через канцелярію суду 22.06.2023 року надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення судових витрат на правничу допомогу, в якій представник позивача просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КСІМЕКС.КОНТРОЛЬ ТА АВТОМАТИЗАЦІЯ» судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 44066,40 грн.

На обґрунтування заяви представник позивача зазначив, що під час ухвалення судового рішення, суд не вирішив питання про судові витрати, оскільки позивач при зверненні із позовом зазначав, що попередній розрахунок витрат на правову допомогу не складався та буде надано у продовж 5 днів після ухвалення рішення суду.

Представник позивача зазначає, що між Позивачем та Адвокатським об`єднанням «ФРАНКЛІН САЙРОС» було узгоджено Доручення №2 до договору про надання правової (правничої) допомоги №7-01/01/21а від 01.01.2021 року. Згідно умов Доручення «АДВОКАТСЬКЕ ОБ`ЄДНАННЯ надає правову (професійну правничу) допомогу у спорі Клієнта з податковим органом щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 06.12.2022 року № про зменшення від`ємного значення з податку на додану вартість на суму 881 328 гривень за лютий 2022 року в Одеському окружному адміністративному суді.»

За погодженими у Дорученні умовами вартість послуг (гонорар) адвокатів АО «ФРАНКЛІН САЙРОС» є фіксованим і складає 5% від оскаржуваної суми, зазначеної у податковому повідомленні-рішенні.

Крім того, адвокат зазначає, що після подання позовної заяви ТОВ «КСІМЕКС. КОНТРОЛЬ ТА АВТОМАТИЗАЦІЯ» на підставі Рахунку АО «ФРАНКЛІН САЙРОС» №27Ч/7-01/01/01/21а від 10.04.2023 року вже сплатило авансовим платежем 50% суми узгодженого фіксованого гонорару за правову допомогу у розмірі 22 033,20 гривень. Зазначене підтверджується відповідним кредитовим повідомленням ПАТ «Банк Восток» від 13.04.2023 року та Платіжною інструкцією №424819 від 13.04.2023 року.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 143 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Судом призначено судове засідання на 04 липня 2023 року, яке було відкладено за клопотанням представника відповідача з метою надання часу на ознайомлення із заявою про стягнення витрат на правничу допомогу.

До суду 05 липня 2023 року від відповідача надійшло клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, відповідно до якого представник відповідача просить зменшити розмір витрат на оплату правничої допомоги представника ТОВ «КСІМЕКС. КОНТРОЛЬ ТА АВТОМАТИЗАЦІЯ», яка підлягає розподілу між сторонами.

На обґрунтування свого клопотання представник відповідача звернула увагу, що питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом, та компенсація витрат на правничу допомогу в адміністративних справах здійснюється, виходячи із часу протягом якого така допомога надавалась у судовому засіданні, під час вчинення окремої процесуальної дії та обсягу наданих послуг.

Представник відповідача зазначає, що в акті про надання правової допомоги від 21.06.2023 року зазначається про договір про надання правової допомоги від 01.01.2021 року, однак в матеріалах справи такий договір відсутній.

Крім того, з акту про надання правової допомоги від 21.06.2023 року взагалі не зрозуміло скільки годин адвокат витратив на свою роботу та послуги, а надання послуги вказаною в пп. 2.10 п. 2 «… подання заяв та клопотань, надання пояснень суду, наведення доводів, міркувань з питань, які виникають під час судового розгляду, подання заперечень проти заяв, клопотань, доводів, міркувань інших осіб та здійснення всіх інших процесуальних дій в інтересах Клієнта протягом розгляду справи» взагалі є абстрактним та узагальненим реченням та не містить конкретизувань в чому полягає така робота.

Також представник відповідача звертає увагу, що роздрукування, виготовлення копій та засвідчення копій не відноситься до видів правничої допомоги.

Також представник відповідача посилається на те, що не вбачається співмірність заявленої суми на правничу допомогу в розмірі 44066, 40 грн зі складністю справи.

Представник відповідача просить врахувати, що предмет спору у цій справі не є складним, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність процесуальних документів є незначним, тому представник відповідача вважає, що справедливим є призначити позивачеві компенсації витрат на правову допомогу адвоката в розмірі, що становить розмір прожиткового мінімуму на 2023 рік.

На судове засідання, призначене на 05 липня 2023 року представники сторін не з`явилися, керуючись приписами ч. 9 ст. 205 КАС України, ухвалою суду, що занесено до протоколу судового засідання продовжено розгляд справи у письмовому провадженні.

Розглянувши заяву представника позивача та додані до неї документи на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, клопотання представника відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу, суд доходить таких висновків.

Порядок розподілу судових витрат регулюється ст. 139 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч.1,2 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Пунктом 1 ч.3 ст.132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 07.03.2023 року АДВОКАТСЬКЕ ОБ`ЄДНАННЯ «ФРАНКЛІН САЙРОС», в особі керуючого партнера Молодецького Р.А., який діє на підставі Статуту, надалі - "АДВОКАТСЬКЕ ОБ`ЄДНАННЯ", з одного боку, і ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КСІМЕКС. КОНТРОЛЬ ТА АВТОМАТИЗАЦІЯ», в особі директора Непошиваленко Ігоря Сергійовича, який діє на підставі Статуту, надалі - "Клієнт", з іншого боку, далі разом іменовані Сторони, узгодили це Доручення №2 до Договору про надання правової (правничої) допомоги № 7-01/01/21а від 01.01.2021 року (далі «Договір») про наступне:

1. на умовах Договору АДВОКАТСЬКЕ ОБ`ЄДНАННЯ надає правову (професійну правничу) допомогу у спорі Клієнта з податковим органом щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 06.12.2022 року № про зменшення від`ємного значення з податку на додану вартість на суму 881 328 гривень за лютий 2022 року в Одеському окружному адміністративному суді.

2. у зв`язку з виключним значенням справи для КЛІЄНТА, складністю справи та обсягом матеріалів Сторони домовились визначити вартість послуг (гонорар АДВОКАТСЬКОГО ОБ`ЄДНАННЯ) за правовою (професійною правничою) допомогою, визначеною у п. 1 цього Доручення у фіксованому розмірі, який дорівнює 5% від оскаржуваної суми зазначеної у податковому повідомленні-рішенні, що відповідно дорівнює 44 066,40 грн. Сплата зазначеного гонорару має бути здійснена КЛІЄНТОМ на користь АДВОКАТСЬКОГО ОБ`ЄДНАННЯ не пізніше 4 місяців з дати укладення цього Доручення.

3. Гонорар АДВОКАТСЬКОГО ОБ`ЄДНАННЯ, зазначений у п.2. цього Доручення охоплює в себе правову допомогу до винесення рішення та в процесі розгляду справи у суді першої інстанції. У разі необхідності у правовій допомозі після ухвалення рішення судом першої інстанції, зокрема в суді апеляційної інстанції чи у процесі виконання рішення сторони узгоджують додатковий гонорар.

Так, на підтвердження наданих послуг представником до суду надано Акт про надання правової допомоги від 21.06.2023 року.

Відповідно до вказаного Акту, п. 1 на умовах Договору та Доручення №2 АДВОКАТСЬКЕ ОБ`ЄДНАННЯ протягом березня 2023 року - червня 2023 року надало правову допомогу щодо підготовки документів для звернення до Одеського окружного адміністративного суду та процесуальних дій в якості представника у справі №420/5893/23 щодо визнання протиправними та скасування податкового повідомленнярішення Головного управління ДПС в Одеській області від 06.12.2022 року №.

Відповідно до п. 2, в рамках надання правової допомоги у зазначений у п.1. Акту термін АДВОКАТСЬКЕ ОБ`ЄДНАННЯ забезпечило:

- Аналіз документів складених податковим органом під час проведення позапланові перевірки та у процесі адміністративного оскарження податкового повідомлення рішення;

- Формування правової позиції, аналіз первісної документації Клієнта, яка стосується заявлених податковим органом претензій:

- Збір доказів, подання запитів та підготовка та складення позовної заяви та додатків з урахуванням актуальної судової практики та правових позиції Верховного Суду;

- Підготовка та оформлення копій документів, які додаються до позовної заяви (більше 220 документів - додатків на більш ніж 350 аркушах):

- Подання документів до Одеського окружного адміністративного суду, контроль руху справи № 420/5893/23;

- Представництво інтересів Клієнта в ході розгляду адміністративної справи у суді у позовному провадженні (представництво КЛІЄНТА у судових засіданнях у справі № 420/5893/23, що були призначені на 24.04.2023 року, 25.05.2023 року, 21.06.2023 року).

- Аналіз поданих процесуальних документів відповідачем у справі (відзив, додаткові докази;

- Підключення до системи «Електронний суд» в якості представника Клієнта для оперативного контролю руху справи та подання/отримання процесуальних документів;

- Ознайомлення з матеріалами справи в системі «Електронний суд»;

- Подання заяв та клопотань, надання пояснень суду, наведення доводів, міркувань з питань, які виникають під час судового розгляду, подання заперечень проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб та здійснення всіх інших процесуальних дій в інтересах Клієнта протягом розгляду справи.

На підтвердження факту оплати до суду надано копію платіжної інструкції від 13.04.2023 року № 424819 на суму 22033,20 грн.

Оцінивши надані документи на підтвердження понесених витрат, суд зазначає таке.

Згідно з ч.9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Суд зазначає, що вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд враховує складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову.

Також, суд звертає увагу, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п. 49 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Наталія Михайленко проти України», від 30 травня 2013 року, заява 49069/11).

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 р. по справі №905/1795/18, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Суд наголошує на тому, що при визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Разом з цим, оцінивши наданий представником позивача акт виконаних робіт, суд погоджується з доводами представника відповідача, що цей акт не містить інформації скільки часу було витрачено адвокатом на надані послуги і вартості кожної із послуг.

Відповідно до п. 2, 3 Доручення № 2 до договору про надання правової (правничої) допомоги № 7-01/01/21а від 01.01.2021 року у зв`язку з виключним значенням справи для КЛІЄНТА, складністю справи та обсягом матеріалів Сторони домовились визначити вартість послуг (гонорар АДВОКАТСЬКОГО ОБ`ЄДНАННЯ) за правовою (професійною правничою) допомогою, визначеною у п. 1 цього Доручення у фіксованому розмірі, який дорівнює 5% від оскаржуваної суми зазначеної у податковому повідомленні-рішенні, що відповідно дорівнює 44 066,40 грн. Сплата зазначеного гонорару має бути здійснена КЛІЄНТОМ на користь АДВОКАТСЬКОГО ОБ`ЄДНАННЯ не пізніше 4 місяців з дати укладення цього Доручення.

Гонорар АДВОКАТСЬКОГО ОБ`ЄДНАННЯ, зазначений у п.2. цього Доручення охоплює в себе правову допомогу до винесення рішення та в процесі розгляду справи у суді першої інстанції. У разі необхідності у правовій допомозі після ухвалення рішення судом першої інстанції, зокрема в суді апеляційної інстанції чи у процесі виконання рішення сторони узгоджують додатковий гонорар.

Разом з цим у рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги.

ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

Враховуючи правовий підхід Європейського суду з прав людини до розподілу судових витрат між сторонами, оцінюючи наведений у акті наданих послуг з правової (правничої) допомоги перелік наданих послуг за критеріями співмірності та розумності наданих послуг, а також те, що ця справа не відноситься до категорії складних, вже існує стала сформована судова практика з розгляду цієї категорій справ, суд доходить висновку, що наведені у цьому опису витрати пов`язані зі переліченими діями є неминучими та фактичними, але вартість цих послуг в розмірі 44066,40 грн є завищеною та нерозумною.

Тому на переконання суду співмірними витратами на виконання цих робіт та розумними, які належать відшкодуванню саме відповідачем є сума в розмірі 2000 грн., а решт сплати гонорару покладається на клієнта відповідно до умов договору.

Стосовно посилання представника на відсутність у справі договору про надання правової (правничої) допомоги № 7-01/01/21а від 01.01.2021 року, суд зазначає, що відповідно до відповідно до ч. 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Тобто договір є один із документів, на підставі яких судом встановлюються обставини щодо понесення стороною витрат на правничу допомогу, але не виключно. Наведений перелік документів, які можуть подаватися до суду як доказ на підтвердження обставин не є вичерпаний. Тому виходячи із сукупності наданих представником позивача документів, можна дійти висновку, що все ж такі такий договір був укладений між сторонами та дійсно позивач поніс витрати на правову допомогу. Тому суд вважає, що за встановленими судом обставинами відсутність цього договору не перешкоджає вирішенню питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладені та встановлені судом обставини, оцінюючи надані позивачем докази, що підтверджують здійснення відповідних витрат за укладеним дорученням № 2 до договором про надання правової (правничої) допомоги, перелік наданих послуг та категорію цієї справи, зміст виконаної роботи, наявність сформованої судової практики з розгляду цієї категорії справ, суд вважає, що фактичні витрати, які належать стягненню складають 2000 грн, а тому заява представника позивача належить задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 132,139, 243,252, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ :

Заяву представника позивача про стягнення судових витрат у справі №420/5893/23 - задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КСІМЕКС.КОНТРОЛЬ ТА АВТОМАТИЗАЦІЯ» (, місце проживання:65114, м.Одеса, Люстдорфська дорога, 140-В) судові витрати на правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн (дві тисячі гривень 00 копійок).

В іншій частині заяви, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5. п.15. ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р.Юхтенко