Справа № 580/1585/23
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2023-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/1585/23 Суддя (судді) першої інстанції: С.О.Кульчицький
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого судді - Лічевецького І.О., суддів - Аліменка В.О., Оксененка О.М., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Енергетичної митниці про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Енергетичної митниці Державної Митної Служби України за №209-о від 20.06.2022 про звільнення старшого державного інспектора сектору митного оформлення "Ужгород" митного поста "Західний" ОСОБА_1 згідно з пунктом 1 частини 1 статті 87 Закону України "Про державну службу", пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України;

- поновити позивача на рівнозначній посаді Енергетичної митниці Державної Митної Служби України з 21.06.2022;

- стягнути із Енергетичної митниці Державної Митної Служби України заробітну плату за весь час вимушеного прогулу з 21.06.2022 до дня ухвалення рішення про поновлення на роботі.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2023 року позовну заяву повернуто позивачу, оскільки останній не усунув недоліки позовної заяви.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить скасувати вказану ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що строк для підготовки позовної заяви та відповідно збирання доказів на обґрунтування позовних вимог в умовах воєнного стану є вкрай коротким, тому у позивача виникли об`єктивні труднощі у їх своєчасній підготовці, що є підставою для визнання поважності пропуску строку на звернення до суду та його поновлення.

В обґрунтування пропуску строку звернення до суду апелянт зазначає, що у зв`язку із втратою роботи та подіями, пов`язаними із війною (відключення світла, перебої з водопостачанням та опаленням) позивач із сім`єю був змушений змінити місце проживання та переїхати до батьків в інший регіон України. Вказані події потребували часу та особистої участі позивача, що також вплинуло на своєчасність підготовки необхідних матеріалів для звернення до суду.

Окрім цього, апелянт посилається на лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 року №2021/02.-7.1, яким засвідчено, що військова агресія Російської Федерації проти України є форс-мажорною обставиною (обставиною непереборної сили).

Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що відповідно до частини четвертої статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом попередньої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 12.04.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків шляхом уточнення складу відповідачів та подання до суду нової заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду із обґрунтуванням поважності причин його пропуску та доказів на підтвердження викладених обставин.

На виконання вимог зазначеної ухвали, позивачем подано до суду позовну заяву в новій редакції із уточненням складу відповідачів та заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

В обґрунтування даної заяви позивач зазначає, що умовах енергетичної кризи в цей період часу урядом країни введено графіки відключень світла, що унеможливило своєчасну підготовку позовної заяви та формування доказової бази необхідної для звернення до суду. На цій підставі просив поновити йому строк звернення до суду у зв`язку з запровадженням на території України воєнного стану та введенням графіків відключень світла.

Суд першої інстанції ухвалою від 12 квітня 2023 року повернув позовну заяву ОСОБА_1 , оскільки позивач не усунув недоліки позовної заяви.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

За змістом статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною п`ятою ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

З матеріалів справи встановлено, що позивача наказом від 20.06.2022 року звільнено із займаної посади, однак із адміністративним позовом позивач звернувся до суду 01.03.2023 року, тобто із пропуском процесуального строку.

Щодо доводів апелянта про пропущення строку у зв`язку із введенням воєнного стану через військову агресією Російської Федерації проти України, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 44 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено права та обов`язки учасників справи.

Наведеними положеннями Кодексу адміністративного судочинства України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасника справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом.

Такими процесуальними обов`язками учасників справи визначено, крім іншого, дотримання строку на звернення до суду із позовною заявою.

Отже, позивач, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на звернення до суду, повинен забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону і суду, зокрема, стосовно строку подання позовної заяви, для чого, як особа, зацікавлена у її поданні, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Однак, сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для поновлення строку звернення до суду у всіх абсолютно випадках.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 25 серпня 2022 року у справі №240/3771/21 вказав, що введення воєнного стану може бути визнано судом поважною причиною пропуску відповідного процесуального строку або його продовження за умови, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такою обставиною. Питання поновлення або наявності підстав для продовження відповідного процесуального строку вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у відповідній заяві.

Слід зауважити, що після прийняття Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022 про введення воєнного стану в Україні, будь-яких змін щодо процесуальних строків та їх обчислення до Кодексу адміністративного судочинства України не вносились.

Отже, введення воєнного стану на території України може бути поважною причиною для поновлення позивачу процесуального строку, у випадку, якщо позивач зазначить конкретні обставини, які вплинули на своєчасність звернення до суду та зазначить як саме введення воєнного стану вплинуло на позивача, а також надасть відповідні докази.

Звертаючись до фактів цієї справи, колегія суддів встановила, що позивач в суді першої та апеляційної інстанції посилається лише на введення в Україні воєнного стану, без надання доказів об`єктивної неможливості звернення до суду у встановлений строк.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що апелянт у скарзі наводить доводи, аналогічні тим, які були викладені в клопотанні про поновлення строку та яким надана оцінка судом першої інстанції.

Щодо доводів апелянта про те, що зазначені обставини унеможливили своєчасно підготувати необхідні матеріали для звернення до суду, судова колегія зазначає наступне.

Виникнення організаційних складнощів для своєчасного подання позовної заяви є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною, є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними.

Так, позивач обґрунтовує це тим, що 02.11.2022 року повторно направив запит до Енергетичної митниці щодо надання документів на підтвердження обставин, викладених у позові.

Суд звертає увагу, що позивач 23.11.2022 року отримав відповідь на запит, однак до суду звернувся лише 01.03.2023 року.

За вказаних обставин, зважаючи на недоведеність з боку позивача поважності причин пропуску ним строку звернення до суду, у тому числі, на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про законність та обґрунтованість позиції суду першої інстанції щодо наявності підстав для повернення позовної заяви позивачеві.

Слід зазначити, що інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Надаючи оцінку посиланням апелянта на лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 року №2024/02.0-7.1, з якого висновується, що останнім засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) - військової агресії Російської Федерації проти України, що стало підставою для введення воєнного стану із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», з 24.02.2022 року до їх офіційного закінчення, колегія суддів зазначає наступне.

Зазначені обставини є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Отже, непереборні обставини, засвідчені листом Торгово-промислової палати, стосуються виконання зобов`язань, в той час, як не є належним доказом поважності причин пропуску процесуального строку звернення до суду із позовом.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Порушень норм процесуального права судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення не допущено.

За правилами статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2023 року без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя В.О.Аліменко

суддя О.М.Оксененко