Справа № 640/19833/19
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2023-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого судді - Лічевецького І.О., суддів - Аліменка В.О., Оксененка О.М., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 листопада 2022 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергозберігаючі технології» до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення в частині,

ВСТАНОВИВ

ТОВ «Енергозберігаючі технології» звернулося до суду з позовом, у якому просило суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 006590405 від 25.09.2019 року в частині нарахування штрафних санкцій за порушення термінів реєстрації податкових накладних на суму 120 690,66 грн.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що податкові накладні, за невчасну реєстрацію яких відповідачем були застосовані штрафні санкції, були виписані позивачем помилково, у зв`язку з тим, що господарської операції між сторонами господарських правовідносин не відбулися, товар вказаний в податкових накладних не було передано та за нього не проводилась оплата. Вказано, що податкові накладні №55 та №56 відображають передачу одного і того самого товару на одну і ту саму суму, передача якого фактично від постачальника покупцю не здійснювалась. Позивач вважає, що факт реєстрації в ЄРПН помилкових податкових накладних з порушенням граничних строків, встановлених пунктом 201.20 статті 201 Податкового кодексу України не може бути підставою для застосування до нього штрафних санкцій.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 листопада 2022 року адміністративний позов задоволено.

В апеляційній скарзі Головне управління ДПС у м. Києві, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що за результатами камеральної перевірки виявлено порушення вимог п.201.10 статті 201 Податкового кодексу України, а саме: порушення термінів граничних строків реєстрації податкових накладних за період з вересня 2018 року по травень 2019 року, а тому правомірно застосовано штрафні санкції та винесено податкове повідомлення-рішення від 25.09.2019 №006590405 в розмірі 141 733,89 грн.

Ухвалою колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 травня 2023 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження з 01 червня 2023 року.

Від ТОВ «Енергозберігаючі технології» до суду апеляційної інстанції 09.05.2023 року надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому представник зазначив, що апеляційна скарга ґрунтується виключно на тому, що податковий орган вправі проводити камеральні перевірки в ході яких встановлювати факти своєчасності реєстрації податкових накладних з застосуванням штрафних санкцій у відсотковому вираженні встановленому Податковим кодексом України.

Звертає увагу, що господарські операції на суми обумовлені в податкових накладних №55 та №56 від 31.05.2019 між позивачем та його контрагентами не здійснювались, тобто податкові зобов`язання у заявника не виникали, а тому висновки відповідача про порушення вимог податкового законодавства є необґрунтованими.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов до наступного висновку.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням ДФС у м. Києві проведена камеральна перевірка своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних ТОВ «Енергозберігаючі технології», якою встановлено порушення пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України.

За результатами перевірки складено акт камеральної перевірки від 31.07.2019 №7820/26-15-12-06-16/31862999.

Під час перевірки контролюючим органом встановлено порушення ТОВ «Енергозберігаючі технології» граничних строків реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначених п.201.10 статті 201 Податкового кодексу України.

Позивачем подано заперечення на акт камеральної перевірки, за результатами розгляду якого контролюючий орган листом від 24.09.2019 №10731/10/26-15-04-05-14 повідомив, що висновки контролюючого органу, викладені в акті камеральної перевірки залишено без змін.

На підставі акту про результати камеральної перевірки, контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення форми "Н" від 25.09.2019 №006590405 на суму 141 733, 89 грн. (застосовано штрафні санкції).

Не погоджуючись з спірним податковим повідомленням-рішенням в частині нарахування штрафних санкцій за порушення термінів реєстрації податкових накладних на суму 120 690,66 грн, оскільки стверджує про помилковість виписування податкових накладних №55 та №56 від 31.05.2019, позивач звернувся до суд з даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач (самостійно виявивши недоліки раніше зареєстрованих податкових накладних) виписав відповідні розрахунки коригування та зареєстрував зазначені документи в ЄРПН з метою виправлення раніше допущеної помилки, то зазначені дії не можуть бути розцінені як несвоєчасна реєстрація накладної з вини платника податку-продавця.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції та оцінюючи відповідні висновки, викладені у рішенні, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 201.1. статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з абзацами 1-3 пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Матеріально-правовою підставою для винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення та накладення на позивача штрафу був п. 1201.1 ст. 1201 Податкового кодексу України.

Вказана норма права на час виникнення спірних правовідносин передбачала, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

- 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

- 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

- 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

- 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

- 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Із матеріалів справи вбачається, що 17.06.2019 року та 18.06.2019 року позивачем було подано на реєстрацію в Єдиному державному реєстрі податкових накладних податкові накладні №55 та №56 від 31.05.2019 року, складені по взаємовідносинам із ТОВ «Саєрон Україна».

Наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 №1307 затверджено форму податкової накладної та Порядок заповнення податкової накладної (далі - Порядок №1307).

Відповідно до пункту 21 Порядку №1307 у разі здійснення коригування сум податкових зобов`язань, а також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, не пов`язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг, відповідно до статті 192 розділуПодаткового кодексу України постачальник (продавець) товарів/послуг складає розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної (далі - розрахунок коригування) за формою згідно з додатком 2 до податкової накладної.

Розрахунок коригування складається особами, визначеними відповідно до пункту 1 цього Порядку.

Порядок складання розрахунку коригування та його реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних аналогічний порядку, передбаченому для податкових накладних, крім випадків, передбачених цим Порядком.

У розрахунку коригування вказуються дата та номер податкової накладної, до якої вносяться зміни. У клітинках номера податкової накладної, що не заповнюються, нулі, прочерки та інші знаки чи символи не проставляються.

У разі складання розрахунку коригування з метою виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, не пов`язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг, у розрахунку коригування зазначаються виправлені дані.

Не допускається виправлення даних щодо дати складання податкової накладної та її порядкового номера.

Матеріалами справи встановлено, що у зв`язку із самостійним виявленням позивачем факту помилковості виписки двох податкових накладних, 24.06.2019 року позивачем складено розрахунки коригування кількісних і вартісних показників №3 та №4 до податкових накладних, згідно з якими було зменшено вартість обсягів постачання та суму податку на додану вартість за вказаними податковими накладними.

Таким чином, у межах спірних правовідносин позивач самостійно виявив та виправив допущену помилку до її виявлення податковим органом.

До податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2019 року, яка була подана податковому органу 17.06.2019 року №, вказані податкові накладні позивачем не включались.

Про обставину помилковості виписки податкових накладних №55 та №56 від 31.05.2019 року, а також факт відсутності господарської операції між ТОВ «Енергозберігаючі технології» та ТОВ «Саєрон Україна», позивач повідомив податковий орган листом від 27.06.2019 року №26/06-2019, а також оборотно-сальдовою відомістю та виписками по рахунках позивача.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується з доводами позивача та висновком суду першої інстанції про те, що зазначені податкові накладні дійсно були складені та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних - помилково.

У свою чергу Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що за змістом п. 1201.1 ст. 120-1 Податкового кодексу України штрафні санкції за порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних накладаються на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації. Якщо поставка товару фактично не відбулася, відповідно, і обов`язку щодо реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних у платника податку не виникає, а відтак відсутні й підстави для застосування штрафних санкцій за недотримання покладеного на платників податку обов`язку.

Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 06 серпня 2018 року у справі № 802/1198/16-а, від 29 січня 2019 року у справі № 825/2102/18.

Колегія суддів звертає увагу, що застосування до платника наслідків несвоєчасної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, передбаченої статтею 120-1 Податкового кодексу України, можливе лише за наявності його вини. У свою чергу, відсутність вини платника податків, як необхідної складової податкового правопорушення, обумовлює протиправність застосування штрафних (фінансових) санкцій оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 808/2127/17, від 12.02.2019 у справі № 802/2253/16-а та відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, підлягає врахуванню судом при розгляді цієї справи.

Крім того, Верховним Судом сформовано позицію, яка викладена у постанові від 26.06.2018 у справі №813/4556/16 помилкове виписування податкової накладної не тягне за собою жодних наслідків, які передбачені пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що зміст апеляційної скарги є ідентичним відзиву на адміністративний позов, не містить жодних доводів щодо спростування висновків суду першої інстанції, а лише містить норми матеріального права про можливість податкового органу проводити камеральні перевірки та застосовувати штрафні санкції у разі порушення строків реєстрації податкових накладних.

Враховуючи викладене, колегія суддів не знаходить підстав для скасування судового рішення з мотивів наведених в апеляційній скарзі.

За правилами статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 листопада 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя В.О.Аліменко

суддя О.М.Оксененко