Справа № 440/2984/21
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2023-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2023 р.Справа № 440/2984/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Жигилія С.П. , Русанової В.Б. ,

розглянувши у порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву судді Другого апеляційного адміністративного суду Перцової Т.С. про самовідвід у справі № 440/2984/21

за позовом Керівника Полтавської обласної прокуратури

до Полтавської міської ради третя особа Управління з питань містобудування та архітектури

про визнання протиправним та нечинним рішення,

ВСТАНОВИВ

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 29.09.2022 у справі № 440/2984/21 адміністративний позов керівника Полтавської окружної прокуратури Полтавської області (вул. В. Козака, буд. 1, м. Полтава, Полтавська область, 36020) до Полтавської міської ради (вул. Соборності, 36, м. Полтава, Полтавська область, 36000), третя особа: Управління з питань містобудування та архітектури (вул. Соборності, 36, м. Полтава, Полтавська область, 36000) про визнання протиправним та нечинним рішення задоволено.

Визнано протиправним та нечинним рішення Полтавської міської ради від 21 жовтня 2020 року "Про затвердження внесення змін до генерального плану м. Полтава".

На зазначене рішення Полтавською міською радою подано апеляційну скаргу.

Згідно з Витягом з протоколу автоматизовано розподілу судової справи між суддями Другого апеляційного адміністративного суду від 17.11.2022 визначено склад колегії суддів: головуючий суддя ОСОБА_1 , судді Ральченко І.М., Чалий І.С.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 29.11.2022 витребувано справу № 440/2984/21 з Полтавського окружного адміністративного суду.

Ухвалами Другого апеляційного адміністративного суду від 11.04.2023 в адміністративній справі № 440/2984/21 відкрито апеляційне провадження та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Відповідно до розпорядження керівника апарату Другого апеляційного адміністративного суду № 02-01/1475 від 16.06.2023, у зв`язку з рішенням Вищої ради правосуддя № 613/0/15-23 від 06.06.2023 "Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Другого апеляційного адміністративного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку", призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Другого апеляційного адміністративного суду від 16.06.2023 по справі № 440/2984/21 призначено склад колегії суддів: головуючий суддя Перцова Т.С., судді: Русанова В.Б., Жигилій С.П.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 22.06.2023 у справі №440/2984/21 прийнято до свого провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Полтавської міської ради на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.09.2022 року по справі № 440/2984/21 за позовом Керівника Полтавської окружної прокуратури Полтавської області до Полтавської міської ради, третя особа Управління з питань містобудування та архітектури про визнання протиправним та нечинним рішення та призначено до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні.

05.07.2023 під час підготовки до судового розгляду справи головуючим суддею Перцовою Т.С. було встановлено, що апеляційна скарга Полтавської міської ради мотивована твердженнями про незаконність судового рішення через невиконання судом першої інстанції обов`язку з забезпечення режиму таємності при здійсненні правосуддя у даній справі, що призвело до порушення ст.ст. 10, 171, 173 КАС України та неправильного застосування Закону України «Про державну таємницю», Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, затвердженим наказом Служби безпеки України від 12.08.2005 № 440 (z0902-05), зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 17.08.2005 за 902/11182. Апелянт, серед іншого, наполягав, що під час розгляду справи мають бути обов`язково досліджені докази, які містять інформацію для службового користування, а тому необхідним є проведення закритого судового засідання відповідно до ст. 10 КАС України з метою не допущення розголошення інформації, що охороняється законом.

Отже, з метою виконання завдань адміністративного судочинства, повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, дотримуючись положень ст. 308 КАС України, колегія суддів під час розгляду даної справи повинна буде надати оцінку вищевказаним аргументам апелянта та відповідним доказам, що містять інформацію для службового користування та на які, на переконання апелянта, поширюється Закон України «Про державну таємницю».

Однак, судді Перцова Т.С., Русанова В.Б. та Жигилій С.П. не мають доступу та допуску до державної таємниці, що в свою чергу позбавляє суд апеляційної інстанції у наведеному складі перевірити, зокрема, обґрунтованість рішення суду першої інстанції та дотримання судом вимог процесуального закону щодо забезпечення режиму таємності при здійсненні правосуддя у даній справі.

З цих підстав, 05.07.2023 суддею Другого апеляційного адміністративного суду - Перцовою Т.С. заявлено самовідвід на підставі п. 5 ч. 1 ст. 36 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи заяви про самовідвід, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що заява про самовідвід підлягає задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом.

Основними критеріями, якими керується ЄСПЛ щодо визначення органу «судом» у розумінні статті 6 Конвенції є: 1) здатність ухвалювати обов`язкові для виконання рішення; 2) обов`язкова законодавча регламентація функціонування та діяльності суду; 3) наявність встановленої законом функції щодо розгляду юридично значимих питань; 4) гарантованість незалежності від державної виконавчої влади та інших учасників справи.

В пункті 104 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України» (Заява № 21722/11) від 27.05.2013 року зазначено, що, як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності.

Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

Також в пункті 66 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» (заява № 7577/02) від 03.05.2007 року зазначено, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Отже, одним із критеріїв безсторонності суду є об`єктивний критерій, який включає в себе питання щодо формування суду (колегії суддів) для розгляду конкретної справи у встановлений законом спосіб.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державну таємницю»:

- державна таємниця (далі також - секретна інформація) - вид таємної інформації, що охоплює відомості у сфері оборони, економіки, науки і техніки, зовнішніх відносин, державної безпеки та охорони правопорядку, розголошення яких може завдати шкоди національній безпеці України та які визнані у порядку, встановленому цим Законом, державною таємницею і підлягають охороні державою;

- гриф секретності - реквізит матеріального носія секретної інформації, що засвідчує ступінь секретності даної інформації;

- допуск до державної таємниці - оформлення права громадянина на доступ до секретної інформації;

- доступ до державної таємниці - надання повноважною посадовою особою дозволу громадянину на ознайомлення з конкретною секретною інформацією та провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, або ознайомлення з конкретною секретною інформацією та провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, цією посадовою особою відповідно до її службових повноважень.

Відповідно до вимог абз. 3 ч. 1 ст. 18, ч.ч. 4, 7 ст. 22 Закону України «Про державну таємницю» з метою охорони державної таємниці впроваджуються: єдині вимоги до виготовлення, користування, збереження, передачі, транспортування та обліку матеріальних носіїв секретної інформації; дозвільний порядок провадження державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями діяльності, пов`язаної з державною таємницею.

Для розгляду питання про надання громадянам допуску до державної таємниці державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, де працюють, проходять службу або навчаються громадяни, оформляються документи, які надсилаються до органів Служби безпеки України. Перелік та форми таких документів, а також порядок їх надання визначаються Кабінетом Міністрів України.

Надання допуску передбачає: визначення необхідності роботи громадянина із секретною інформацією; перевірку громадянина у зв`язку з допуском до державної таємниці; взяття громадянином на себе письмового зобов`язання щодо збереження державної таємниці, яка буде йому довірена; одержання у письмовій формі згоди громадянина на передбачені законом обмеження прав у зв`язку з його допуском до державної таємниці; ознайомлення громадянина з мірою відповідальності за порушення законодавства про державну таємницю.

Слід вказати, що в апеляційній скарзі наголошено, що суд першої інстанції, отримавши чергове підтвердження того, що частина документів, які підлягають оскарженню і становлять предмет спору є інформацією, що не підлягає розголошенню і охороняється законом, зокрема, мають гриф ДСК, не застосував приписи статті 10 КАС України і не постановив ухвалу про розгляд справи в закритому судовому засіданні повністю або частково.

Частиною 1 статті 31 КАС України передбачено, що визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених в частині другій статті 18 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

Колегія суддів зазначає, що автоматизований розподіл судових справ, пов`язаних з державною таємницею, здійснюється з урахуванням наявності допуску суддів до державної таємниці.

За правилами п. 5 ч. 1 ст. 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 39, ч.ч. 1, 2 ст. 40 КАС України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про самовідвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Вирішуючи питання про можливість задоволення заяви про самовідвід судді Перцової Т.С., колегія суддів враховує, що у даній справі, склад колегії суддів, обраний за результатами повторного автоматизованого розподілу, не має доступу до державної таємниці, а отже, з огляду на вищезазначене, не зможе забезпечити розгляд та вирішення спору з дотриманням принципів законності, офіційного з`ясування всіх обставин у справі.

Відсутність у судді Перцової Т.С. доступу та допуску до державної таємниці позбавляє суд апеляційної інстанції у наведеному складі перевірити, зокрема, обґрунтованість рішення суду першої інстанції, дотримання ним принципу офіційного, повного та всебічного з`ясування обставин справи, забезпечення виконання судом обов`язку щодо дотримання режиму таємності, на порушенні якого наполягав апелянт, а тому, зазначений склад суду не вважатиметься уповноваженим судом для вирішення справи №440/2984/21.

Із врахуванням вищевикладеного та вимог п. 5 ч. 1 ст. 36 КАС України, з метою недопущення витоку секретної інформації, суд апеляційної інстанції вважає, що наявні підстави для самовідводу судді Перцової Т.С., у зв`язку з чим вказана заява підлягає задоволенню.

Частиною 2 статті 41 КАС України передбачено, що у разі задоволення відводу (самовідводу) одному із суддів або всьому складу суду, якщо справа розглядається колегією суддів, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді тим самим кількісним складом колегії суддів без участі відведеного судді або іншим складом суддів, який визначається в порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 31, 36, 39, 40 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В

Задовольнити заяву головуючого судді Перцової Т.С. про самовідвід у справі № 440/2984/21.

Адміністративну справу № 440/2984/21 за позовом керівника Полтавської окружної прокуратури Полтавської області до Полтавської міської ради, третя особа Управління з питань містобудування та архітектури про визнання протиправним та нечинним рішення передати до канцелярії Другого апеляційного адміністративного суду для повторного автоматичного розподілу згідно зі ст. 31 КАС України для визначення складу суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Перцова Т.С.
Судді Жигилій С.П. Русанова В.Б.