Справа № 160/9054/23
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2023-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 липня 2023 року Справа № 160/9054/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Юркова Е.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_5 про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,-
01 травня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_5 з вимогами:
- визнати протиправною відмову ІНФОРМАЦІЯ_5 (ЄДРПОУ-НОМЕР_8) оформлену листом від 17.03.2023 року № 1735, у наданні ОСОБА_1 (РНОКПП- НОМЕР_1 ) відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», як чоловіка, на утриманні якого перебувають троє і більше дітей віком до 18 років;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 (ЄДРПОУ-НОМЕР_8) надати ОСОБА_1 (РНОКПП- НОМЕР_1 ) відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», як чоловіка, на утриманні якого перебувають троє і більше дітей віком до 18 років на період до 24.08.2025 року та видати документ про відстрочку.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що на його утриманні перебувають три неповнолітні дитини, один з яких є дитиною дружини від першого шлюбу. Отримавши повістку прибути до ІНФОРМАЦІЯ_5, позивачем було подано заяву про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», як чоловіка, на утриманні якого перебувають троє і більше дітей віком до 18 років, проте листом від 17.03.2023 року № 1735 у наданні позивачу такої відстрочки було відмовлено. Вказує, що батько дитини, яка фактично перебуває на утриманні позивача, з 2012 року мешкає в м.Донецьк, участі у вихованні не приймає, має заборгованість зі сплати аліментів понад 200000 грн. Також вказує, що він разом з дружиною має статус багатодітної родини, та у відповідному посвідченні вписано троє дітей. Отже, вказані обставини підтверджують, що на утриманні у позивача перебуває троє дітей до 18 років, що є підставою для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Ухвалою суду від 08.05.2023 року відкрито провадження в адміністративній справі № 160/9054/23 та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Відповідачем 25.05.2023 року подано до суду відзив на позов, в якому просив у задоволенні позову відмовити, мотивуючи тим, що отримавши посвідчення, яке підтверджує статус багатодітної сім`ї, особа має право на участь у вихованні дітей, зазначених у ньому, та користуватись пільгами, передбаченими законодавством про охорону дитинства, однак воно не підтверджує факт перебування на утриманні дітей, які особі приходяться пасинками (пачеркою). Оскільки позивач приходиться ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вітчимом, він відповідно до ч.1 ст.260 Сімейного кодексу України, має право на участь у її вихованні, але обов`язок щодо її утримання на нього може бути покладено лише за обставин, передбачених в ч.1 ст.268 Сімейного кодексу України, а саме: відсутність матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати належного утримання. Вказує, шо перебування позивача у шлюбі з матір`ю дитини та проживання разом з дитиною не свідчить про обов`язок позивача матеріально утримувати останню. На підставі викладеного, оскільки позивачем не надано документів, які підтверджують перебування на його утриманні ОСОБА_2 , було відмовлено у наданні відстрочки.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 21.02.2015 року між ОСОБА_1 укладено шлюб, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_2 .
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Також ОСОБА_4 є матір`ю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; батьком є: ОСОБА_7 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 .
Судом встановлено, що ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_5 подав заяву від 15.03.2023 року про надання відстрочки, в якій просив надати відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації згідно абз.4 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
До вказаної заяви позивачем було надано: копія посвідчення багатодітної сім`ї від 28.05.2019 р. серії НОМЕР_4 ; копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 21.02.2015 р., копія свідоцтва про народження ОСОБА_5 серії НОМЕР_5 від 03.10.2014 р., ОСОБА_6 серії НОМЕР_6 від 10.10.2018р., ОСОБА_2 серії НОМЕР_7 від 06.09.2007 р.; копія акту про фактичне проживання № 127 від 16.02.2023 р., копія постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_9; копія розрахунку заборгованості по аліментам згідно виконавчого листа № 226/2811/13-ц, інформація про виконавче провадження від 15.03.2023р. № НОМЕР_9; копія довідки зі школи № 35 від 15.03.2023 р.
Листом ІНФОРМАЦІЯ_5 від 17.03.2023 року № 1735 повідомлено позивача про відсутність підстав для надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. З посиланням на статті 260, 268 Сімейного кодексу України вказано, що ОСОБА_1 має право на участь у вихованні неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , враховуючи проживання однією сім`єю, однак обов`язок щодо її утримання може виникнути лише у випадку відсутності у неї матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їй належного утримання. Враховуючи, що неповнолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має матір та батька, обов`язок щодо її утримання не може бути покладено на ОСОБА_1 , як вітчима.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.
Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженимЗаконом України від 24.02.2022 року №2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому був продовжений та діє станом на час розгляду справи.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів врегульовані Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі - Закон України 3543-XII).
За визначенням, наданим у статті першій Закону України 3543-XII,мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Статтею 23 вказаного закону визначено питання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.
Так, абзацом 4 частини першої наведеної статті вказано, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані:жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років.
Відповідно до частини 2 та 4 статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.
Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.
Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно статті 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до частини 1 статті 268 Сімейного кодексу України мачуха, вітчим зобов`язані утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу.
Як вже встановлено судом, 21.02.202015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 укладено шлюб, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_2 .
ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Також ОСОБА_4 є матір`ю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; батьком є: ОСОБА_7 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 .
Щодо доводів позивача про те, що батько ОСОБА_7 не приймає участі у вихованні та не утримує її, не сплачує аліменти на її утримання з посиланням на відкрите виконавче провадження № НОМЕР_9, суд вказує таке.
Так, на підставі виконавчого листа № 226/2811/13-ц про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання доньки - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частики всіх видів доходу відповідача щомісячно Краматорським міським відділом державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) відкрито виконавче провадження № НОМЕР_9.
Згідно розрахунку заборгованості по аліментам ОСОБА_7 згідно виконавчого листа № 226/2811/13-ц заборгованість станом на 31.12.2020 року складала 162900,00 грн.
Відповідно до статті першої Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Таким чином, вищевказані докази свідчать про примусове стягнення з ОСОБА_7 аліментів на утримання доньки - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Той факт, що за період 2013-2020 роки ОСОБА_7 не сплачує аліменти на утримання доньки - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не свідчить про відсутність обов`язку такого утримання та не виключає стягнення з нього аліментів в майбутньому в процесі здійснення державним виконавцем виконавчих дій.
Також довідка КЗ «Тернівський ліцей № 4 Тернівської міської ради Дніпропетровської області» № 35 від 15.03.2023 року не береться судом до уваги, оскільки така не підтверджує факт перебування ОСОБА_7 утриманні позивача.
Проживання неповнолітньої дитини дружини позивача - ОСОБА_7 з позивачем однією сім`єюв силу приписів чинного законодавства не пов`язано з виникненням у нього обов`язки з її утримання. Підстави для утримання пасинків та падчерки у позивача в силу статті 268 Сімейного кодексу України може виникнуть тільки:
- в разі відсутності у них батьків діда, баби, повнолітніх братів та сестер,
- або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що вітчим може надавати матеріальну допомогу.
Крім того, у наданій позивачем довідці про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 17.02.2023 року наявні лише ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Отже, позивачем разом із заявою про відстрочку від призову не було надано підтвердження відсутності батька у ОСОБА_7 або поважних причин, за яких він не може надавати їй належного утримання чи про звільнення його від обов`язку такого утримання.
Також суд вказує, що встановлення факту перебування особи на утриманні має юридичне значення.
Факт перебування фізичної особи на утриманні заінтересована особа може встановити у спосіб, зокрема особа має право звернутися до органів та організацій за отриманням довідки про підтвердження факту перебування особи на утриманні; подати заяву до суду про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку окремого провадження.
Таким чином, враховуючи, що позивачем не надано відповідачу та до суду доказів перебування на його утриманні ОСОБА_7 , відмова відповідача у наданні ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», як чоловіка, на утриманні якого перебувають троє і більше дітей віком до 18 років, є правомірною.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, що не підлягають задоволенню.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 90, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ПН НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_5 (АДРЕСА_2, ІК в ЄДРПОУ НОМЕР_8) про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 07 липня 2023 року.

Суддя Е.О. Юрков