Справа № 160/40/23
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2023-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 липня 2023 року Справа № 160/40/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Савченка А.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження в порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
02 січня 2023 року позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із вищезазначеною позовною заявою, в якій заявлені вимоги:
- зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати до загального страхового стажу позивача період навчання з 01.09.1983 р. по 10.11.1984 р., з 25.10.1986 р. по 30.06.1990 р. в Комунарському гірничо-металургійному інституті за спеціальністю «Металургія чорних металів»;
- зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу позивача за Списком №1 за період роботи з 19.09.1990 р. по 30.06.1992 р. підручним сталевара та з 01.07.1992 р. по 08.06.1993 р. сталеваром електропечі в ПАТ «Алчевський металургійний комбінат».
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 30.08.2022 р. він звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1. Проте, рішенням відповідача-2 йому було відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах та повідомлено, що для підтвердження пільгового стажу не надано уточнюючу довідку. Позивач вважає, що ним було достатньо подано документів для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а тому вказане рішення є протиправним та підлягає скасуванню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.01.2023 р. відкрито провадження в цій адміністративній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
18 січня 2023 року від Головного управління ПФУ у Вінницькій області надійшов відзив, в якому він заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що 30.08.2022 р. позивач звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2. Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу. За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до загального страхового стажу не зараховано такий період роботи: навчання в Комунарському гірничо-металургійному інституті згідно з дипломом НОМЕР_1 , оскільки не зазначена дата вступу до вказаного навчального закладу. Вказане ускладнюється ще й тим, що у період навчання, вказаного позивачем, він проходив військову строкову службу. Більш того, при зверненні із заявою позивач не надав копію додатка до диплома. Вище вказане унеможливило визначення Головним управлінням періоду навчання для зарахування його до страхового стажу. Для зарахування вказаного періоду необхідним є надання уточнюючої довідки. У своїй позовній заяві позивач стверджує, що оскаржуваний період підтверджується довідкою навчального закладу, однак ні до заяви про призначення пенсії, ні до власне позову її не було додано. Окрім того, у Головного управління не було законних підстав для зарахування до пільгового страхового стажу за Списком №1 періоди роботи з 19.09.1990 р. та 30.06.1992 р., з 01.07.1992 р. по 08.06.1993 р. оскільки у довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Таким чином, враховуючи вищезазначене, страховий стаж позивача склав 33 роки З місяців 17 днів. Пільговий стаж за Списком №2 склав 5 років 3 місяці 21 день, що є недостатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.
08 лютого 2023 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому останній зазначив, що відповідач у відзиві зазначає, що дипломом УВ № 837472 від 30.06.1990 р. підтверджується, що ОСОБА_1 в 1983 році вступив до Комунарського гірничо-металургійного інституту і в 1990 році закінчив повний курс названого інституту за спеціальністю «металургія чорних металів». Рішенням Державної екзаменаційної комісії від 08.06.1990 р. ОСОБА_1 присвоєно кваліфікацію інженера-металурга. Диплом виданий 30.06.1990 р., реєстраційний №66. Те, що кожний навчальний рік починається 01 вересня є загальновідомим фактом, тому у дипломі і не зазначається дата вступу до навчального закладу. Диплом також містить відомості для підтвердження періоду навчання позивача з 01.09.1983 р. по 30.06.1990 р. Запис №2 трудової книжки підтверджує, що позивач з 01.09.1983 р. по 30.06.1990 р. навчався в Комунарському гірничо-металургійному інституті, за спеціальністю Металургія чорних металів. Проте у зв`язку з тим, що з 11.11.1984 р. по 24.10.1986 р. у період навчання ОСОБА_1 проходив військову службу, що підтверджується військовим квитком та записами трудової книжки, тому позивач просить зарахувати до загального страхового стажу періоди навчання з 01.09.1983 р. по 10.11.1984 р., з 25.10.1986 р. по 30.06.1990 р. Позивач намагався отримати довідку про навчання. Проте, надати її не має можливості, оскільки архівні документи Донбаського Державного технічного університету залишилися в м. Алчевську, що є територією тимчасово окупованою та непідконтрольною центральним органам виконавчої влади України, а в Реєстрі документів про освіту Єдиної державної електронної бази з питань освіти немає інформації, що підтверджується відповіддю Східноукраїнський національний університет імені Володимира Даля. До того ж цією ж відповіддю підтверджено факт видачі Комунарським гірничо-металургійним інститутом диплому УВ за спеціальністю «Металургія чорних металів» на ім`я ОСОБА_1 . Відсутність у позивача можливості надання відповідачу уточнюючих довідок про пільговий стаж роботи підприємств, архіви яких знаходиться на непідконтрольній українській владі території не може бути підставою для відмови йому у реалізації наявного у нього права на пенсійне забезпечення.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.03.2023 р. розгляд справи за вказаною позовною заявою вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 13.04.2023 р. о 16:00 год.
11 квітня 2023 року від Головного управління ПФУ у Вінницькій області надійшла заява про розгляд справи без їх участі.
13 квітня 2023 року від Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області надійшла заява про розгляд справи без їх участі.
В судове засідання 13.04.2023 р. з`явилась представник позивача.
Усною ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, з занесенням до протоколу судового засідання закрито підготовче провадження та призначено справу №160/40/23 до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 18.05.2023 р. о 13:00 год.
02 травня 2023 року від Головного управління ПФУ у Вінницькій області надійшла заява про розгляд справи без їх участі.
17 травня 2023 року від представника позивача надійшли додаткові пояснення, в яких остання висловила аналогічну позицію, заявлену у позовній заяві та просила задовольнити позов.
В судове засідання 18.05.2023 р. сторони не з`явились.
Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України якщо не має перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом (пункт 10 частини першої статті 4 КАС України).
Суд дійшов висновку про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження відповідно до пункту 10 частини 1 статті 4 та частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України.
Частиною 4 статті 243 КАС України встановлено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
У постанові Верховного Суду від 05.09.2022 р. у справі №1519/2-5034/11 (провадження № 61-175сво21) висловлено позицію, що у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін.
Дослідивши матеріали справи та докази, проаналізувавши зміст норм матеріального, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на таке.
Судом встановлено, 30.08.2022 р. позивач звернувся до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах.
Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності Головне управління ПФУ у Вінницькій області визначено органом, уповноваженим розглянути заяву позивача.
Рішенням Головного управління ПФУ у Вінницькій області від 06.09.2022 р. №46 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, згідно п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Вказане рішення направлено на адресу позивача листом-повідомленням Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області від 31.10.2022 р. № 0400-010304-8/111050.

У вищезазначеному рішенні пенсійний орган зазначив, що вік заявника 56 років; страховий стаж особи - 33 роки 3 місяці 17 днів; пільговий стаж особи 5 років 3 місяці 21 день.

Також, пенсійний орган в рішенні зазначив, що для підтвердження пільгового стажу не надано пільгову довідку. Пільговий стаж враховано по даним індивідуальних відомостях про застраховано особу.

Головним управлінням ПФУ в Дніпропетровській області листом від 23.09.2022 р. на звернення позивача від 30.08.2022 р. повідомило, що для підтвердження пільгового стажу не надано пільгову довідку. Пільговий стаж враховано по даним індивідуальних відомостях про застраховане особу. Враховуючи вище викладене 06.09.2022 р. прийнято рішення №46 про відмову у призначені пенсії за віком визначеного п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України №1058 (Список №2) у зв`язку із відсутністю пільгової довідки про підтвердження періодів роботи, що зараховуються до спеціального стажу встановленого зразка та відсутністю страхового стажу.

Головним управлінням ПФУ в Дніпропетровській області листом від 31.10.2022 р. №0400-010304-8/111050 на звернення позивача від 25.10.2022 р. повідомило, що довідки про підтвердження пільгового стажу роботи ОСОБА_1 не надавались. Відповідно наданих документів про стаж та даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування загальний страховий стаж заявника складає 33 роки 3 місяці 17 днів; пільговий стаж за Списком № 2 - 5 років 3 місяці 21 день. Враховуючи викладене, в призначенні пенсії ОСОБА_1 було відмовлено через відсутність необхідного пільгового стажу. За даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за січень 2007 року сплата за ОСОБА_1 страхових внесків по ЗАТ Реконструкція і будівництво відсутня. Таким чином, до страхового стажу заявника зарахувати період роботи з 01.01.2007 р. по 31.01.2007 р. немає підстав. Період навчання з 01.09.1983 р. по 30.06.1990 р. у Комунарському гірничо-металургійному інституті, потребує підтвердження довідкою з навчального закладу, з зазначенням форми навчання, оскільки період перевищує 5 років.

01 листопада 2022 року представник позивача звернувся до Східноукраїнського національного університету імені Володимира Даля із запитом, в якому просив надати довідку (з зазначенням форми навчання), що підтверджує факт навчання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Комунарському гірничо-металургійному інституті, за спеціальністю «Металургія чорних металів» у періоди з 01.09.1983 р. по 10.11.1984 р. та з 25.10.1986 р. по 30.06.1990 р. (диплом НОМЕР_1 від 30.06.1990 р.).

Східноукраїнський національний університет імені Володимира Даля листом від 03.11.2022 р. №01-40/162 повідомило, що керуючись змінами до Закону України від 03.11.2016 р. № 1731-VIII, ст.5-1 щодо тимчасово переміщених вищих навчальних закладів, архівні документи яких залишились на території непідконтрольній центральним органам виконавчої влади України, факт видачі Комунарським гірничо-металургійномим інститутом диплому УВ № 837472 від 30.06.1990 р. за спеціальністю «Металургія чорних металів» на ім`я ОСОБА_1 підтверджують. Надання документально підтвердженої інформації з особової справи ОСОБА_1 про форму за термін навчання неможливо у зв`язку з тим, що архівні документи Донбаського державного технічного університету залишилися в м.Алчевську, що є територією тимчасово окупованою га непідконтрольною центральним органам виконавчої влади України, а в Реєстрі документів про освіту Єдиної державної електронної бази з питань освіти немає інформації. Згідної з Положенням про Єдину державну електронну базу з питань освіти (ЄДЕБО), затвердженим наказом МОН від 08.06.2018 р. № 620, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.10.2018 р. за № 1132/32584, інформація щодо здобуття вищої освіти в ЄДЕБО наявна з 2012 року.

В матеріалах справи міститься диплом серії НОМЕР_1 від 30.06.1990 р. за №66, яки виданий ОСОБА_1 , про те, що він в 1983 р. вступив до Комунарського гірничо-металургійного інституту та в 1990 р. закінчив повний курс за спеціальністю «Металургія чорних металів».

Крім того, в матеріалах справи міститься військовий квиток № НОМЕР_3 ОСОБА_1 , особовий № НОМЕР_4 , НОМЕР_5 в якому зазначено, що він навчався у Комунарському гірничо-металургійному інституті в 1990 р. за спеціальністю «інженер-металург», військова підготовка при ВНЗ в 1989 р., проходив службу в у Збройних Силах Союзу РСР з 11.11.1984 р. по 24.10.1986 р. та служив на посадах рядового та сержантського складу.

Згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_6 від 02.10.1990 р. ОСОБА_1 в спірні періоди:

- з 11.11.1984 р. по 24.10.1986 р. служив у радянській армії;

- з 01.09.1983 р. по 30.06.1990 р. студент Комунарського гірничо-металургійного інституту;

- з 19.09.1990 р. по 30.06.1992 р. працював підручним сталевара в Комунарському металургійному комбінаті (перейменовано в ВАТ «Алчевський металургійний комбінат»),

- з 01.07.1992 р. по 08.06.1993 р. працював сталеваром електропечі в ВАТ «Алчевський металургійний комбінат».

Не погоджуючись з спірними рішеннями, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду визначені Законом України від 09.07.2003 р. № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV).

Відповідно до ч.1 ст.114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058-IV працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно з п.3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні пенсії за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 р. за №1451/11731 (далі Порядок №383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Тобто, за змістом вказаних норм, необхідними умовами для зарахування періоду роботи на пільгових умовах є належність його професії, посади до пільгової, тобто до Списку №1, зайнятість на таких роботах протягом повного робочого дня та підтвердження шкідливих умов праці за результатами проведеної атестації робочого місця за умовами праці після 21.08.1992 р.

Статтю 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII визначено порядок підтвердження стажу роботи, згідно з якою основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п.20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

При цьому, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі №234/13910/17 та від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17.

Отже, виходячи з наведених вище законодавчих актів, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Щодо зарахування до загального страхового стажу позивача період навчання з 01.09.1983 р. по 10.11.1984 р., з 25.10.1986 р. по 30.06.1990 р. в Комунарському гірничо-металургійному інституті за спеціальністю «Металургія чорних металів», суд зазначає таке.

Перелік видів трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на пенсію, визначено ст. 56 Закону № 1788-ХІІ, підп. «д» п. 1 якого передбачено, що до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Згідно п. 8 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

У рішенні про відмову в призначенні позивачу пенсії, пенсійним органом не обґрунтовано незарахування позивачу до загального стажу періоду навчання згідно дипломом №837472, що свідчить про необґрунтованість такого рішення.

У відзиві на позов відповідач зазначив, що період навчання неможливо зарахувати до загального стажу, оскільки період навчання перетинається з періодом проходження військової строкової служби та не зазначена дата вступу до вказаного навчального закладу. Необхідна уточнююча довідка.

Проте, як встановлено судом, згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_6 від 02.10.1990 р. ОСОБА_1 з 01.09.1983 р. по 30.06.1990 р. був студентом Комунарського гірничо-металургійного інституту; а в період з 01.09.1983 р. по 30.06.1990 р. проходив службу в армії.

Таким чином, трудова книжка позивача підтверджує, що саме з 01.09.1983 р. позивача вступив до Комунарського гірничо-металургійного інституту.

Крім того, із даних трудової книжки можна встановити, що позивач проходив навчання у період з 01.09.1983 р. по 30.06.1990 р., а з 01.09.1983 р. по 30.06.1990 р. проходив службу в армії.

Отже, можна чітко виокремити період служби позивача в Збройних Силах Союзу РСР з 11.11.1984 р. по 24.10.1986 р., який перетинається із періодом навчання в Комунарському гірничо-металургійному інституті.

Таким чином, надання довідки, уточнюючої період навчання позивача, не є необхідним, оскільки даними трудової книжки підтверджено, що позивач проходив навчання з 01.09.1983 р. по 10.11.1984 р., з 25.10.1986 р. по 30.06.1990 р. в Комунарському гірничо-металургійному інституті за спеціальністю «Металургія чорних металів»

Разом з тим, суд встановив, що згідно з дипломом НОМЕР_1 від 30.06.1990 р. ОСОБА_1 підтверджується, що в 1983 році він вступив до Комунарського гірничо-металургійного інституту і в 1990 році закінчив повний курс названого інституту за спеціальністю «металургія чорних металів» та рішенням Державної екзаменаційної комісії від 08.06.1990 р. ОСОБА_1 присвоєно кваліфікацію інженера-металурга. Диплом виданий 30.06.1990 р., реєстраційний №66.

Представник позивача звернувся до Східноукраїнського національного університету імені Володимира Даля із запитом, в якому просив надати довідку (з зазначенням форми навчання), що підтверджує факт навчання ОСОБА_1 в Комунарському гірничо-металургійному інституті, за спеціальністю «Металургія чорних металів» у періоди з 01.09.1983 р. по 10.11.1984 р. та з 25.10.1986 р. по 30.06.1990 р. (диплом НОМЕР_1 від 30.06.1990 р.).

Однак, Східноукраїнський національний університет імені Володимира Даля повідомило, що керуючись змінами до Закону України від 03.11.2016 р. № 1731-VIII, ст.5-1 щодо тимчасово переміщених вищих навчальних закладів, архівні документи яких залишились на території непідконтрольній центральним органам виконавчої влади України, факт видачі Комунарським гірничо-металургійномим інститутом диплому УВ № 837472 від 30.06.1990 р. за спеціальністю «Металургія чорних металів» на ім`я ОСОБА_1 підтверджують. Надання документально підтвердженої інформації з особової справи ОСОБА_1 про форму за термін навчання неможливо у зв`язку з тим, що архівні документи Донбаського державного технічного університету залишилися в м.Алчевську, що є територією тимчасово окупованою га непідконтрольною центральним органам виконавчої влади України, а в Реєстрі документів про освіту Єдиної державної електронної бази з питань освіти немає інформації. Згідної з Положенням про Єдину державну електронну базу з питань освіти (ЄДЕБО), затвердженим наказом МОН від 08.06.2018 р. № 620, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.10.2018 р. за № 1132/32584, інформація щодо здобуття вищої освіти в ЄДЕБО наявна з 2012 року.

Відсутність у позивача можливості надати відповідну довідку внаслідок знаходження архіву учбового закладу на тимчасово непідконтрольній українській владі території, не позбавляє позивача права на отримання пенсії.

Аналогічна позиція висловлена у постанові Верховного Суду 14.11.2019 у справі №227/4503/16-а.

Крім того, в матеріалах справи міститься військовий квиток № НОМЕР_3 ОСОБА_1 , особовий № НОМЕР_4 , НОМЕР_5 в якому зазначено, що він навчався у Комунарському гірничо-металургійному інституті в 1990 р. за спеціальністю інженер-металур», військова підготовка при ВНЗ в 1989 р., проходив службу в у Збройних Силах Союзу РСР з 11.11.1984 р. по 24.10.1986 р. та служив на посадах рядового та сержантського складу.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що період навчання ОСОБА_1 у Комунарському гірничо-металургійному інституті з 01.09.1983 р. по 10.11.1984 р., з 25.10.1986 р. по 30.06.1990 р. підтверджується відповідними доказами.

Відтак, суд вважає необгрунтованими доводи відповідача щодо неможливості врахування спірного періоду за відсутності дати вступу до вказаного навчального закладу та уточнюючої довідки про тривалість навчання.

З урахуванням викладеного, періоди навчання позивача з 01.09.1983 р. по 10.11.1984 р. та з 25.10.1986 р. по 30.06.1990 р. в Комунарському гірничо-металургійному інституті за спеціальністю «Металургія чорних металів» має бути зараховано до загального страхового стажу позивача.

Щодо зарахування до пільгового стажу позивача за Списком №1 період роботи з 19.09.1990 р. по 30.06.1992 р. підручним сталевара та з 01.07.1992 р. по 08.06.1993 р. сталеваром електропечі в ПАТ «Алчевський металургійний комбінат», суд зазначає таке.

Відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_6 від 02.10.1990 р. ОСОБА_1 з 19.09.1990 р. по 01.07.1992 р. працював підручним сталевара в Комунарському металургійному комбінаті (перейменовано в ВАТ «Алчевський металургійний комбінат») та з 01.07.1992 р. по 08.06.1993 р. працював сталеваром електропечі в ВАТ «Алчевський металургійний комбінат».

У відзиві на позовну заяву, відповідач зазначає, що момент звернення за призначення пенсії, позивачем не надано довідку про пільговий характер роботи (чи архівну довідку) відповідно до п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Як встановив суд, згідно з витягом з ЄДРЮОФОПГФ, ВАТ «Алчевський металургійний комбінат» знаходиться за адресою: Україна, Луганська обл., місто Сєверодонецьк, вулиця Вілєсова, будинок 20А.

Позивач у своїй позовній заяві зазначив, що ВАТ «Алчевський металургійний комбінат» знаходиться за адресою Україна, 93400, Луганська обл., місто Сєверодонецьк, вулиця Вілєсова, будинок 20А, тобто на окупованій території, де ведуться активні бойові дії (Сєвєродонецька міська територіальна громада) згідно Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточені (блокуванні) станом на 23 жовтня 2022. затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих території України від 25 квітня 2022 року № 75 (у редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 28 жовтня 2022 року № 248).

Таким чином, отримати додаткові документи, зокрема, довідку уточнюючу пільговий стаж, яка б підтверджувала зазначень пільгові періоди роботи за Списком №1, у позивача не має можливості, оскільки документи по ВАТ «Алчевський металургійний комбінат» знаходяться на окупованій території України у місті Сєвєродонєцьк.

Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року №1085 (в редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2018 року №79-р) місто Сєвєродонецьк міститься у переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1275 (в редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 23 січня 2019 року № 28-р) місто Сєвєродонецьк міститься у переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Отже, враховуючи особливі обставини, що склалися в цих спірних правовідносинах, позивач внаслідок перебування документів, які б додатково підтверджували періоди роботи з 19.09.1990 р. по 30.06.1992 р. та з 01.07.1992 р. по 08.06.1993 р. на території тимчасово непідконтрольній Україні, позбавлений можливості з об`єктивних причин отримати та надати уточнюючу довідку.

Також суд, зазначає, що відповідно до пункту 3 Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18.11.2005 № 383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 року за № 1451/11731), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

У період з 22.08.1956 року по 25.01.1991 року при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовувалися Списки № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173.

У період з 26.01.1991 року по 10.03.1994 року при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовувалися Списки № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР №10 від 26 січня 1991 року.

Постановою Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 року підтверджено право сталеварів та їх підручних, старших сталеварів на пенсію за віком за Списком №1 (Розділ III (металургійне виробництво, чорні метали, п. 2)

Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР №10 від 26 січня 1991 р. містять в собі такі професії, як підготовці сталерозливних канав (1030200а-16721), підручні сталеварів конвертерів (1030200а-16758), підручні сталеварів мартенівських печей (1030200а-16760), підручні сталеварів установок позапічної обробки сталі (1030200а-16764), підручні сталеварів установок електрошлакового переплаву (1030200а-16765), підручні сталеварів електропечей (1030200а-16767).

Таким чином, посади (професії) підручний сталевар та сталевар електропечі, на яких працював позивач у спірні періоди, передбачені Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

У відзиві на позов відповідач також зазначає, що у спірних правовідносинах підтвердження пільгового стажу має бути здійснено відповідною Комісією з питань підтвердження стажу за його заяву.

З цього приводу суд зазначає, що Механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника визначає Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 року №18-1 (далі - Порядок № 18-1).

Пунктом 1 вказаного порядку передбачено, що цей Порядок визначає процедуру підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи:

для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлену для окремої категорії працівників, у разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника;

до 01 січня 2004 року, якщо в трудовій книжці є записи з виправленнями або недостовірні чи неточні записи про періоди роботи на підприємствах, в установах, організаціях (їх правонаступниках), розташованих на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі (далі - підприємства, які розташовані на тимчасово окупованій території).

Проте, відповідно до витягу з ЄДРЮОФОПГФ щодо ПАТ «Алчевський металургійний комбінат» порушено справу про банкрутство, але даних про ліквідацію підприємства немає.

Також, трудова книжка не має записів з виправленнями або недостовірних чи неточних записів.

Таким чином, підстав для поширення дії Порядку № 18-1 на спірні правовідносини та необхідність встановлення стажу Комісією немає.

Також, суд бере до уваги, що пунктом 3.3 розділу 3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок №22-1) встановлено, що орган, який призначає пенсію надає: роз`яснення підприємствам, установам, організаціям та особам з питань призначення та виплати пенсій; у разі необхідності бланки документів; допомогу особам, зазначених у п. 1.1 і 1.2 розділу І вказаного порядку, щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії; у разі необхідності - допомогу щодо визначення права на пенсію до звільнення особи з посади, яка дає право на її призначення.

Пунктом 4.2 розділу 4 Порядку №22-1 передбачено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що у разі сумніву органу, що призначає пенсію, у належності та обґрунтованості поданих заявником документів, в нього є право перевірити надані заявником документи шляхом звернення з відповідними запитами до установ, підприємств, організацій, де працював заявник.

До того ж, у постанові від 30.09.2019 у справі №638/18467/15-а Верховний Суд зазначив про те, що орган, що призначає пенсію, за наявності сумнівів має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб до оформлення у тримісячний строк з дня подання заяви, прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Крім цього, належить врахувати, що у випадку якщо поданих документів про призначення пенсії було не достатньо, то орган пенсійного фонду мав всі правові підстави для того, щоб самостійно витребувати документи, необхідні для перевірки трудового стажу позивача.

Аналогічна позиція суду висловлена у постанові Верховного Суду від 21.02.2018 р. у справі № 687/975/17, відповідно до яких, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Натомість, відповідач не здійснював ніяких запитів на підтвердження спірних періодів роботи позивача та не надав доказів, які б ставили під сумнів дійсність внесених записів до трудової книжки та як наслідок правомірність не зарахування спірного періоду роботи до пільгового стажу роботи позивача.

Отже, встановлені у цій справі обставини свідчать, що посади (професії) підручний сталевар та сталевар електропечі, на яких працював позивач у спірні періоди, передбачені Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. При цьому, трудова книжка позивача не містить даних, що він у спірні періоди працював неповний день. Не встановив таку обставину також і орган пенсійного фонду.

Стосовно атестації робочих місць, суд зазначає таке.

Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок №442) та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року №41 (далі - Методичні рекомендації №41), відповідно до яких основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у сфері реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року №442 встановлено, що відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за віком на пільгових умовах за списками № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджуваними Кабінетом Міністрів України, а також пенсії, що можуть встановлюватися підприємствами й організаціями за рахунок власних коштів працівникам інших виробництв, професій та посад залежно від умов праці, призначаються за результатами атестації робочих місць.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18.11.2005 № 383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 року за № 1451/11731), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

У пункті 4.5 зазначеного Порядку якщо ж атестація з 21.08.92 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.97, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.92 включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць ( 442-92-п ). У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Отже, у спірні періоди роботи до 21.08.1992 р. атестація не потрібна була.

Що стосується даних про проведення атестації за період з 22.08.1992 р. по 08.06.1993 р. суд виходить із такого.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №520/15025/16-а зазначила: на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Отже, Велика Палата Верховного Суду вважає, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

З урахуванням викладеного, періоди роботи позивача з 19.09.1990 р. по 30.06.1992 р. підручним сталевара та з 01.07.1992 р. по 08.06.1993 р. сталеваром електропечі в ПАТ «Алйевський металургійний комбінат» мають бути зараховані до пільгового стажу за Списком №1.

Аналізуючи оскаржуване рішення відповідача, суд виходить із такого.

Згідно з пунктом 4.7 Порядку №22-1, право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Відповідно до частин 1, 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Встановлення невідповідності діяльності суб`єкта владних повноважень хоча б одному із зазначених критеріїв для оцінювання його рішень, дій та бездіяльності може бути підставою для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За встановлених обставин справи, наведених положень чинного законодавства, суд зазначає, що рішення прийнято відповідачем не у спосіб та не на підставах, що передбачені Конституцією і законами України.

Також суд зазначає, що рішення відповідача не відповідає критерію обґрунтованості, оскільки в ньому позивач не наводить підстав, з яких він не врахував записи саме трудової книжки позивача в частині спірних періодів.

Таким чином, оскаржуване рішення відповідача є протиправним і таким, що підлягає скасуванню.

Щодо належного відповідача суд зазначає таке.

З матеріалів справи вбачається, що розгляд заяви позивача здійснювало Головне управління ПФУ у Вінницькій області, яке було визначено за принципом екстериторіальності відповідно до п. 4.2 Порядку.

З огляду на неналежне виконання визначеним пенсійним органом його повноважень щодо розгляду заяви позивача, що потягло за собою порушення його прав, суд вважає наявними підстави покласти обов`язок щодо зарахування спірних періодів саме на Головне управління ПФУ у Вінницькій області, як орган, що розглядав таку заяву, з урахуванням висновків суду.

У зв`язку із наведеним, відсутні підстави для задоволення позову в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати оскаржувані періоди позивача.

Крім того, вимога позивача про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області оформлене листом від 31.10.2022 р. №0400-010304-8/111050 не підлягає задоволенню, оскільки лист не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні КАС України, а тому підстав для визнання протиправним та скасування вищезазначеного листа немає.

З урахуванням викладеного, враховуючи підтвердження обґрунтованості позовних вимог відповідними доказами, суд вважає, що позов належить задовольнити частково.

Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.

Частиною 3 статті 139 КАС України передбачено, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог у зв`язку із відмовою у задоволенні частини вимог саме до зазначеного у позові відповідача. При цьому, вказана частина вимог задоволена судом, однак до іншого відповідача. Отже підлягає стягненню з Головного управління ПФУ у Вінницькій області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача судовий збір у сумі 992,40 грн.

Керуючись ст. 72-74, 77, 241-246, 250, 255, 260-262 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_5 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул.Набережна Перемоги, 26, м.Дніпро, 49094, ), Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул.Хмельницьке шосе, буд.7, м.Вінниця, 21100, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 06.09.2022 р. № 46.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 період навчання з 01.09.1983 р. по 10.11.1984 р., з 25.10.1986 р. по 30.06.1990 р. в Комунарському гірничо-металургійному інституті за спеціальністю «Металургія чорних металів».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком №1 за період роботи з 19.09.1990 р. по 30.06.1992 р. підручним сталевара та з 01.07.1992 р. по 08.06.1993 р. сталеваром електропечі в ПАТ «Алчевський металургійний комбінат».

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул.Хмельницьке шосе, буд.7, м.Вінниця, 21100, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_5 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 992,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя А.В. Савченко