Справа № 158/1371/23
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2023-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 рокуЛьвівСправа № 158/1371/23 пров. № А/857/8303/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Кузьмича С.М., Улицького В.З.,

при секретарі судового засідання: Юник А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу представника громадянина Республіки Туркменістан ОСОБА_1 - адвоката Воробей Петра Олексійовича на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 27 квітня 2023 року у справі №158/1371/23 за адміністративним позовом Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області до громадянина Республіки Туркменістан ОСОБА_1 про затримання іноземця з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення (головуючий суддя першої інстанції Корецька В.В., час ухвалення не вказано, місце ухвалення м. Коверці, дата складання повного тексту 27.04.2023),-

В С Т А Н О В И В:

ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області звернулося до суду із адміністративним позовом до громадянина Республіки Туркменістан ОСОБА_1 про затримання іноземця з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.04.2023 року працівниками ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області був виявлений громадянин Республіки Туркменістан ОСОБА_1 , який незаконно перебуває на території України та у встановлений строк, а саме до 14.04.2023 року, без поважних причин не виконав рішення про примусове повернення з території України від 04.04.2023 року.

Документи, які підтверджують законність перебування на території України у відповідача були відсутні, тому відповідно до частини другої статті 263 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідач був затриманий строком на 72 год. з метою з`ясування причин та обставин правопорушення та поміщений до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України.

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 27 квітня 2023 року позов задоволено. Затримано громадянина Республіки Туркменістан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України з поміщенням до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, строком на 6 (шість) місяців.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, представником громадянина Республіки Туркменістан ОСОБА_1 - адвокатом Воробей П.О. подана апеляційна скарга

В апеляційній скарзі зазначає, що Відповідач - ОСОБА_1 тривалий час проживав на території України, має міцні соціальні зв`язки, перебуває в цивільному шлюбі з громадянкою України - ОСОБА_2 , у них спільна дитина, син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданим 12 листопада 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Братського районного управління юстиції у Миколаївській області.

Також у Відповідача був наявний закордонний паспорт Республіки Туркменістан, проте під час повномасштабної збройної агресії російської федерації він був втрачений і він звертався з відповідною заявою до органів Національної поліції з відповідною заявою. Вказана обставина підтверджується талоном - повідомленням єдиного обліку №12132 від 02.02.2022р. виданим йому Миколаївським районним управлінням поліції ГУНП в Миколаївській області.

Відповідач також звертався в посольство Республіки Туркменістан з заявою про видачу йому посвідки на повернення до дому, проте в зв`язку з війною посольство країни його походження тривалий час не працювало і не здійснювало прийом громадян.

Саме відсутність паспортного документа, що дає йому змогу перетнути державний кордон України і стало причиною невиконання рішення про примусове повернення від 04.04.2023р.

При цьому Відповідачем було сплачено штраф призначений йому за порушення вимог імміграційного законодавства в розмірі 5100 грн. що підтверджується квитанцією за № 90302-4516-9509-8112 від 13.04.2023р.

Зазначає, що у Відповідача є в наявності внутрішній паспорт громадянина Республіки Туркменістан, серії НОМЕР_2 виданий 28.07.2011р. який чинний на даний час і в якому міститься дата народження Відповідача, дата видачі, прізвище та ім`я Відповідача, а також його фотокартка.

Ч. 13 ст.289 Кодексу адміністративного судочинства України зазначає виключний перелік підстав та умов за яких неможливо ідентифікувати особу іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, зокрема це, відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації, неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Проте судом першої інстанції зроблено необґрунтований висновок стосовно тієї обставини, що особу Відповідача неідентифікована, оскільки як вбачається з доказів, особа Відповідача встановлена, стороною Позивача також не наведено доказів того, що Відповідач уникає співпраці під час процедури ідентифікації.

Крім цього зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 289 КАС України обов`язковою умовою подання позову про затримання особи з метою забезпечення примусового видворення за межі України являється наявність прийнятого рішення про примусове видворення або реадмісію особи. Позивачем таке рішення не приймалось.

З урахуванням наведеного просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У судовому засіданні апеляційного розгляду справи відповідач та його представники апеляційну скаргу підтримали з підстав наведених у ній та просили рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Позивач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату судового засідання шляхом надіслання документу в електронному вигляді «повістки повідомлення (апеляція)» в його електронний кабінет. Відповідно до довідки Восьмого апеляційного адміністративного суду, документ доставлено до електронного кабінету 07.06.2023 р. 13:36.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

З врахуванням вищенаведеного, та у відповідності до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 04.04.2023 року співробітниками ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області було прийнято рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина Республіки Туркменістан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у термін до 14.04.2023 року.

Також, у громадянина Республіки Туркменістан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було відібрано розписку про отримання зазначеного рішення, в якій останній зобов`язувався залишити територію України до 14.04.2023 року. Відповідач вищезазначене рішення ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області не виконав.

26.04.2023 співробітниками ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області було затримано громадянина Республіки Туркменістан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в адміністративному порядку у зв`язку з вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203 КУпАП, для з`ясування причин та обставин правопорушення та умов, що їм сприяли, що підтверджується протоколом МКМ №000376 про адміністративне затримання.

На підставі рішення Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області від 26.04.2023 року відповідача було поміщено до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території Україні.

Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що оскільки відповідач не має законних підстав для перебування на території України, рішення про примусове повернення до країни походження не виконав, тому відповідач підлягає затриманню з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

Проте апеляційний суд вважає висновки суду першої інстанції невірними з огляду на наступне.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України, визначає Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року №3773-VI (далі - Закон №3773-VI).

Змінами внесеними Законом №2952-ІХ від 24.02.2023р. до ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальним органам та територіальним підрозділам, органам охорони державного кордону або органам Служби безпеки України надано право приймати рішення про примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, якщо такі особи затримані за незаконне перетинання (спробу незаконного перетинання) державного кордону України або є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, або якщо така особа не виконала у встановлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, а також в інших передбачених законом випадках.

Вказаним вище Законом №2952-ІХ від 24.02.2023р. крім цього статтю 289 КАС України, зокрема частину першу, викладено у такій редакції: «За наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення або реадмісію, ухилятиметься від виконання рішення про його (її) примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик його (її) втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення, документа, що дає право на виїзд з України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальний орган чи підрозділ, орган охорони державного кордону, орган Служби безпеки України подає до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням зазначених органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовну заяву про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:

1) затримання з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення за межі території України;

2) затримання з метою забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

3) взяття на поруки підприємством, установою чи організацією;

4) зобов`язання внести заставу».

Отже, на день набрання чинності указаними змінами, 03.03.2023 р., при зверненні до суду уповноваженого органу ( центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальним органам та територіальним підрозділам, органам охорони державного кордону або органам Служби безпеки України) із позовом про затримання з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення за межі території України, відповідно до ч. 1 ст. 289 КАС України обов`язковою умовою є наявність прийнятого вказаним вище органом рішення про примусове видворення або реадмісію.

Позивачем даний позов до суду подано 27.04.2023 року. Доказів наявності такого рішення про примусове видворення або реадмісію ні позовна заява, ні матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вказані вище обставини є безсумнівною підставою для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог з наведених вище підстав.

Крім цього суд першої інстанції задовольняючи позов виходив з того, що особа позивача не ідентифікована, що суперечить як вимогам позовної заяви так і матеріалам справи, оскільки позов обґрунтований необхідністю затримання з метою примусового видворення, а не ідентифікації.

Що стосується доводів апелянта про те, що у нього є малолітня дитина в України та він тривалий час є веде активну волонтерську діяльність у Благодійній організації «Міжнародний благодійний фонд «Мавка», то судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвали нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню та апеляційним судом приймається нова постанова про задоволення позовних вимоги з наведених вище підстав.

Керуючись статтями 243, 250, 268, 289, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника громадянина Республіки Туркменістан ОСОБА_1 - адвоката Воробей Петра Олексійовича задовольнити.

Рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 27 квітня 2023 року у справі №158/1371/23 скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді С. М. Кузьмич
В. З. Улицький
Повне судове рішення складено 05.07.2023