Справа № 320/1422/21
Суддя: Головенко О.Д.
Дата ухвалення: 2023-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2023 року м. Київ № 320/1422/21

Суддя Київського окружного адміністративного суду Головенко О.Д., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (в порядку письмового провадження) адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України та Дисциплінарної комісії приватних виконавців про визнання протиправним та скасування рішення, наказу,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Міністерства юстиції України та Дисциплінарної комісії приватних виконавців, у якому просить суд:

визнати протиправним з моменту прийняття та скасувати рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 12.08.2020 оформлене протоколом № 36 в частині застосування до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани;

визнати протиправним з моменту прийняття та скасувати наказ Міністерства юстиції України № 2216/7 від 21.08.2020 року про застосування до приватного виконавця ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що рішення Дисциплінарної комісії про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани та наказ про введення його в дію є протиправними та такими що підлягають скасуванню, оскільки комісією було порушено порядок проведення позапланової перевірки, а саме, виходу за межі питань, які стали підставою для її проведення, а також вказано на те, що у відповідачів відсутні повноваження та компетенція щодо розгляду питання про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності та надання оцінки процесуальним діям приватного виконавця. Крім того, зауважено на відсутності в діях приватного виконавця факту дисциплінарного проступку.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.02.2021 даний позов було залишено без руху у зв`язку з його невідповідністю КАС України, однак недоліки позовної заяви було усунуто.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.03.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (в порядку письмового провадження). Зобов`язано Дисциплінарну комісію приватних виконавців подати до суду належним чином завірену копію дисциплінарної справи щодо ОСОБА_1 . Зобов`язано Міністерство юстиції України та Дисциплінарну комісію приватних виконавців подати до суду пояснення з приводу підстав, які стали підставою для прийняття спірного рішення від 12.08.2020 з посилання на письмові докази.

06.07.2021 до суду від Міністерства юстиції України надійшов відзив на позовну заяву, у якому, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, представник відповідача вказує на те, що Міністерством було винесено подання на розгляд Комісії у відповідності до вимог чинного законодавства України. За результатами проведення позапланової перевірки діяльності приватного виконавця, було встановлено порушення під час здійснення виконавчого провадження № 57258369, а саме, ч. 1 та 5 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» щодо поновлення вчинення виконавчих дій до усунення обставин, що стали підставою для їх зупинення. Відповідача наголошує на необґрунтованості доводів позивача щодо виходу за межі предмета перевірки та звернення скаржника. Також, у відзиві наводяться доводи та мотивування щодо наявності у відповідачів повноважень на прийняття оскаржуваних рішень. Також, відповідачем було виконано вимоги ухвали суду щодо надання витребуваних документів та матеріалів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 здійснює діяльність приватного виконавця виконавчого округу м. Києва на підставі посвідчення приватного виконавця № 0008 від 30.05.2017.

12.08.2020 Дисциплінарною комісію приватних виконавців утвореною при Міністерстві юстиції України для розгляду питань притягнення приватних виконавців до дисциплінарної відповідальності було прийнято рішення, оформлене протоколом № 36 від

12.08.2020, яким застосовано до приватного виконавця ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Зазначене рішення Дисциплінарної комісії введене в дію наказом Міністерства юстиції № 2216/7 від 21.08.2020.

Позивач вважає рішення Дисциплінарної комісії та наказ про введення його в дію протиправними та такими що підлягають скасуванню, що і зумовило позивача на звернення до суду з даним позовом.

При вирішенні спору, суд виходить з наступного.

Відповідно до норм ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 34 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02.06.2016 № 1403-VIII (далі по тексту також - Закон № 1403-VIII), Міністерство здійснює контроль за діяльністю приватного виконавця шляхом проведення планових і позапланових перевірок у порядку, встановленому Міністерством.

Контроль за діяльністю приватного виконавця здійснюється Міністерством шляхом проведення, зокрема, позапланових перевірок у порядку, встановленому Міністерством.

Згідно з підпунктом 1, 8 статті 17 Закону № 1403-VIII, Міністерство формує та реалізує державну правову політику у сфері організації примусового виконання рішень; здійснює контроль за діяльністю приватних виконавців та визначає порядок здійснення контролю за діяльністю приватного виконавця.

Відповідно до абзацу другого пункту 1 Положення про Міністерство, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 № 288 (надалі - Положення № 228), Міністерство юстиції України (Мін`юст), є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну правову політику, державну політику з питань банкрутства, у сфері електронних довірчих послуг, нотаріату, організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) (далі - виконання рішень), державної реєстрації актів цивільного стану, державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державної реєстрації обтяжень рухомого майна, державної реєстрації юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців, реєстрації статуту територіальної громади м. Києва, реєстрації статутів Національної академії наук та національних галузевих академій наук, державної реєстрації друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як суб`єктів інформаційної діяльності, у сфері виконання кримінальних покарань та пробації, у сфері правової освіти населення; забезпечує формування державної політики у сфері архівної справи і діловодства та створення і функціонування державної системи страхового фонду документації.

Згідно з пунктом 83 Положення № 228, Міністерство відповідно до покладених на нього завдань, зокрема організовує, контролює та здійснює примусове виконання рішень у випадках, передбачених законом; забезпечує доступ державних та приватних виконавців до баз даних і реєстрів, зокрема електронних, що містять інформацію про боржників, їх майно та кошти; здійснює відповідно до закону державне регулювання діяльності приватного виконавця; надає державним та приватним виконавцям роз 'яснення та рекомендації з питань примусового виконання рішень.

Відповідно до визначення статті 16 Закону 1403-VIII, приватний виконавець - це особа, уповноважена державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень.

Частиною 1 статті 13 Закону, визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

За змістом частини третьої статті 34 Закону 1403-VIII, позапланові перевірки проводяться, зокрема на підставі письмових звернень учасників виконавчого провадження щодо рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця.

Комісія, відповідно до статті 39 Закону 1403-VIII, утворюється при Міністерстві для розгляду питань притягнення приватних виконавців до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарних проступків.

Вказаною нормою Закону 1403-VIII та Положенням про Дисциплінарну комісію приватних виконавців, затвердженого наказом Міністерства від 27.11.2017 № 3791/5 (далі по тексту також - Положення № 3791/5), визначено, що основними завданнями Комісії є: розгляд питань про притягнення приватних виконавців до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарних проступків; прийняття рішень про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення.

Так, Комісія відповідно до покладених на неї завдань: розглядає подання Міністерства, Ради приватних виконавців України про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності; у разі надходження скарг на діяльність приватних виконавців направляє їх на перевірку Міністерству чи Раді приватних виконавців України; приймає рішення на підставі подання Міністерства чи Ради приватних виконавців України про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення.

Відповідно до розділу IV Порядку проведення перевірок діяльності органів державної виконавчої служби, приватних виконавців, затверджений наказом Міністерство від 22.10.2018 № 3284/5, зареєстрований у Міністерстві 22.10.2018 за № 1195/32647 (далі - Порядок проведення перевірок), у разі виявлення під час здійснення планових та позапланових перевірок діяльності приватного виконавця ознак дисциплінарного проступку, визначених пунктами 1, 3, 4 частини другої статті 38 Закону 1403-VIII, структурний підрозділ Міністерства вносить вмотивоване подання до Комісії про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності.

Судом досліджено, що на підставі звернення боржника ОСОБА_2 від 01.06.2020, що надійшло від народного депутата України ОСОБА_3 , Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (далі - Управління), відповідно до статті 34 Закону, пунктів 19, 26 розділу III Порядку проведення перевірок, проведено позапланову невиїзну перевірку діяльності приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Д.В. щодо здійснення виконавчого провадження № 57258369.

За результатами проведеної позапланової невиїзної перевірки діяльності приватного виконавця ОСОБА_1 , Управлінням була складена довідка від 24.06.2020, згідно з якою, приватним виконавцем під час здійснення виконавчого провадження № 57258369 порушено

вимоги частини першої та п`ятої статті 35 Закону України «Про виконавче провадження» щодо поновлення вчинення виконавчих дій до усунення обставин, що стали підставою для їх зупинення.

Тож, керуючись частиною сьомою статті 34, пунктом 4 частини другої статті 38 Закону 1403-VІІІ, Міністерством юстиції України було внесено подання про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача.

У зверненні від 01.06.2020 боржника ОСОБА_2 було зазначено, що виконавчому провадженні № 57258369 позивачем неправомірно вчинено виконавчі дії з реалізації належного боржнику майна та здійснено відчуження цього майна на користь стягувачів, чим порушено вимоги пункту 7 частини першої статті 120 Кодексу України з процедури банкрутства.

З наведеного слідує, що скарга боржника містила посилання на певні обставини, які, на його думку, свідчили про допущення приватним виконавцем порушень, та у скарзі боржник просив визнати дії позивача протиправними без посилання на конкретні норми законодавства, яким регулюється діяльність приватних виконавців, які скаржник вважає порушеними. Тож, предметом розгляду за скаргою, у даному випадку, були саме дії та рішення, що вчиненні позивачем у рамках виконавчого провадження № 57258369.

Відповідно до приписів пункту 16 Розділу III Порядку проведення перевірок, під час проведення позапланових перевірок діяльності приватного виконавця з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення таких перевірок.

Під час проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності позивача використовувалась інформація надана приватним виконавцем, а також викладені у скарзі боржника обставини та доводи, в тому числі брались до уваги і відомості автоматизованої системи виконавчого провадження.

Тобто, дисциплінарним органом з`ясовувались обставини, які стосувалися виключно предмета звернення, з огляду на що, перевірка Управлінням рішень та вчинених позивачем дій щодо виконання виконавчого листа, виданого Оболонським районним судом м. Києва у рамках виконавчого провадження № 57258369 нерозривно пов`язана зокрема, з вчиненням дій в період з відкриття виконавчого провадження по його закінчення та не є виходом за межі предмета звернення і не свідчить про порушення відповідачем положень статті 34 Закону № 1403-VІІІ та пунктів 19, 26 Розділу III Порядку проведення перевірок.

Статтею 40 Закону № 1403-VIII, передбачено, що Комісія розглядає подання про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності та приймає рішення про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення протягом двох місяців з дня виявлення дисциплінарного проступку, але не пізніше двох років з дня його вчинення. У разі якщо подання до Комісії про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності внесено за результатами перевірки діяльності приватного виконавця, здійсненої на підставі скарги учасника виконавчого провадження, яка одночасно є предметом судового розгляду з оскарження рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця, Комісія відкладає розгляд цього подання до набрання законної сили судовим рішенням за результатами розгляду такої скарги.

У такому разі перебіг строку, передбаченого частиною першою цієї статті, зупиняється до набрання судовим рішенням законної сили.

Судом досліджено, що на засідання Комісії позивач подав заяву про відкладення розгляду подання, оскільки в Господарському суді міста Києва перебуває скарга ОСОБА_2 на його дії.

Комісія, розглянувши вказану заяву, відмовила позивачу у відкладенні розгляду подання у зв`язку із наступним.

22.07.2020 Комісією прийнято рішення про відкладення розгляду подання для надання приватним виконавцем Ляпіним Д.В. підтвердження того, що подання Міністерства внесено на підставі скарги ОСОБА_2 є одночасно предметом судового розгляду з оскарження рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця.

До Комісії надійшла заява приватного виконавця від 11.08.2020 № 1364 до якої додано лист Оболонського районного суду міста Києва, відповідно до якого, стягувачем ОСОБА_4 20.07.2020 направлено суду скаргу на рішення/дїї приватного виконавця Ляпіна Д.В.

Разом з тим, справа в межах якої має розглядатись дана скарга, у квітні 2020 направлена до Київського апеляційного суду.

У цьому листі також зазначено про неможливість розгляду даної скарги, у зв`язку з відсутністю в Оболонському районному суді міста Києва матеріалів справи № 756/9508/14-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , остання буде розглянута з моменту повернення справи № 756/9508/14-ц з апеляційної інстанції.

При цьому, частиною другою статті 187 Цивільного процесуального кодексу України, встановлено, що при прийнятті позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Оскільки ухвала щодо прийняття позовної заяви за скаргою учасника виконавчого провадження з оскарження рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця до розгляду Оболонским районним судом міста Києва на той час була відсутня, підстави для відкладення подання Міністерства відповідно до вимог частини другої статті 40 Закону 1403-VIII відсутні.

Отже, з наведеного слідує, що Комісія продовживши розгляд подання, діяла в межах своїх повноважень та у відповідності до частини другої статті 40 Закону 1403-VІІІ.

Під час розгляду даного спору судом не встановлено наявності з боку відповідачів процедурних порушень під час проведення позапланової перевірки позивача та оформлення її результатів, що мало б наслідком визнання протиправним та скасування встановлених за результатом перевірки обставин.

Так, позивач у своєму позові звертає також увагу й на те, що висновки Комісії в оскаржуваному рішенні № 36 не містять ознак дисциплінарного проступку, на що суд зазначає, що за матеріалами дисциплінарного провадження, постановою від 19.09.2018, приватним виконавцем відкрито виконавче провадження № 57258369 з примусового виконання виконавчого листа Оболонського районного суду міста Києва від 13.01.2016 № 756/9508/14-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 залишку боргу в сумі 9307353,96 грн.

08.10.2019 приватним виконавцем здійснено опис та арешт належного боржнику майна, а саме: 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 .

Також, перевіркою встановлено, що 10.12.2019 приватним виконавцем здійснено опис та арешт 1/2 житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , про що складено відповідну постанову.

19.12.2019 та 26.12.2019 приватним виконавцем до ДП «СЕТАМ» направлено заявку

про реалізацію належного боржнику нерухомого майна.

21.12.2019 та 27.12.2019 на веб-сайті організатора торгів було розміщено інформаційне повідомлення про перші електронні торги.

14.02.2020 приватним виконавцем було отримано заяву арбітражного керуючого ОСОБА_6 про зупинення вчинення виконавчих дій, до якої була додана ухвала Господарського суду міста Києва від 22.01.2020 у справі № 910/17428/19 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 та введення мораторію на задоволення вимог кредиторів.

17.02.2020 приватним виконавцем у виконавчому провадженні № 57258369 винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій. В цій постанові зазначено про зупинення електронних торгів з реалізації арештованого майна. Копії вказаної постанови направлено сторонам виконавчого провадження та до ДП «СЕТАМ».

21.02.2020 приватним виконавцем винесена постанова про виправлення помилки в процесуальному документі, відповідно до змісту якої, в постанові про зупинення вчинення виконавчих дій від 17.02.2020 було помилково зазначено про зупинення електронних торгів з реалізації нерухомого майна боржника, оскільки відповідно до пункту 2 частини другої статті 121 Кодексу України з процедури банкрутства, у разі перебування майна на стадії продажу стягнення не зупиняється.

Постановою від 11.03.2020 приватним виконавцем поновлено вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 57258369.

Так, згідно з пунктом 4 частини першої статті 34 Закону, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі відкриття господарським судом провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувана поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом. Виконавець не зупиняє вчинення виконавчих дій у разі перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника).

Строки зупинення вчинення виконавчих дій визначено статтею 35 Закону, частиною першою якої встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини першої статті 34 Закону виконавче провадження зупиняється до закінчення строку дії зазначених обставин.

Частиною п`ятою цієї статті Закону, передбачено, що після усунення обставин, що стали підставою для зупинення вчинення виконавчих дій, виконавець не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов`язаний продовжити примусове виконання рішення у порядку, встановленому цим Законом, про що виносить відповідну постанову.

Виходячи з положень пункту 4 частини першої статті 34 Закону, у цьому випадку, вчинення виконавчих дій зупиняється на період запровадженого господарським судом мораторію.

З огляду на наведене, дисциплінарним органом було встановлено що в порушення вимог частини першої та п`ятої статті 35 Закону, приватним виконавцем - позивачем у виконавчому провадженні № 57258369 винесена постанова про поновлення вчинення виконавчих дій до усунення обставин, які стали підставою для зупинення вчинення виконавчих дій.

Також, було встановлено, що 11.03.2020 приватним виконавцем винесено постанову про заміну сторони (стягувана) у виконавчому провадженні, якою замінено частково вибулу сторону виконавчого провадження № 57258369 ОСОБА_5 в розмірі 1/2 вимог стягувана її правонаступниками: ОСОБА_7 , ОСОБА_4 в розмірі 1/2 цих вимог за кожним.

Крім цього, перевіркою встановлено, що 12.03.2020 приватним виконавцем повторно винесена постанова про зупинення вчинення виконавчих дій на підставі пункту 4 частини першої статті 34 Закону. Відповідно до цієї постанови, було зупинено вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 57258369, крім проведення електронних торгів з продажу майна боржника.

Електронні торги з продажу належного боржнику майна були визнані такими, що не відбулись, у зв`язку із чим, 15.04.2020 приватний виконавець направив стягувачам ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 пропозицію щодо залишення за собою нереалізованого майна.

23.04.2020 від стягувача ОСОБА_5 надійша заява про бажання залишити за собою нереалізоване майно: 1/2,частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

23.04.2020 від стягувача ОСОБА_7 надійшла заява про бажання залишити за собою нереалізоване майно: 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Постановою від 23.04.2020, приватним виконавцем поновлено вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 57258369, чим порушено вимоги частини першої та п`ятої статті 35 Закону, оскільки обставини, які стали підставою для зупинення вчинення виконавчих дій усунуті не були (дія мораторію запровадженого господарським судом не закінчилась).

24.04.2020 приватним виконавцем винесено постанови про передачу вищевказаного майна стягувачам ОСОБА_5 та ОСОБА_7 в рахунок погашення заборгованості за виконавчим документом.

Також, 24.04.2020 приватним виконавцем винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій на підставі пункту 4 частини першої статті 34 Закону.

Таким чином, відповідачами було встановлено порушення приватним виконавцем при здійсненні виконавчого провадження № 57258369 вимог частини першої та п`ятої статті 35 Закону щодо поновлення вчинення виконавчих дій до усунення обставин, що стали підставою для їх зупинення, встановлені при позаплановій перевірці позивача та підтвердженні під час засідання Комісії.

Відповідно до пункту 16 Положення № 3791/5, рішення Комісії оформлюється протоколом, що підписується усіма присутніми на засіданні членами комісії протягом десяти робочих днів після засідання Комісії. Члени Комісії, які брали участь в її засіданні дистанційно, підписують протокол засідання Комісії кваліфікованим електронним підписом не пізніше наступного робочого дня з дня його отримання.

Згідно із пунктом 18 Положення № 3791/5, протокол засідання Комісії має містити перелік присутніх на засіданні осіб, порядок денний, питання, що розглядались на засіданні, перелік осіб, які виступали під час засідання, прийняте Комісією рішення. У разі прийняття Дисциплінарною комісією рішення про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення у протоколі засідання Комісії зазначається вид дисциплінарного стягнення, який застосовано до приватного виконавця.

Так, судом досліджено, що протокол засідання Комісії від 12.08.2020 № 36, у відповідності до вищевказаних приписів, містить зазначення питань, що внесені на порядок денний, осіб, що брали участь в обговоренні питань, а також рішення, що було прийнято за результатами обговорення.

Відповідно до пункту 15 Положення № 3791/5 рішення Комісії приймаються шляхом голосування простою більшістю голосів від кількості присутніх на засіданні членів комісії.

Суд звертає увагу на тому, що Комісія у процедурі дисциплінарного провадження зобов`язана розглянути на своєму засіданні подання Міністерства по суті виявлених порушень у діяльності приватного виконавця, заслухати пояснення останнього з цього приводу та шляхом голосування прийняти одне з рішень, перелічених у частині четвертій статті 40 Закону № 1403-VIII, урахувавши, у разі задоволення подання, обставини, які мають суттєве значення для обрання виду дисциплінарного стягнення (частина п`ята статті 40 Закону № 1403-VIII).

За даних обставин, рішення стосовно позивача було прийнято більшістю голосів від загальної кількості членів Комісії та всіма членами Комісії було підписано протокол від 12.08.2020 № 36, про що свідчить копія витягу із цього протоколу. При застосуванні дисциплінарного стягнення було враховано пояснення позивача, обставини вчинення проступку, ступінь вини позивача, тяжкість вчиненого ним дисциплінарного проступку, наявність наслідків, розмір заподіяної шкоди тощо.

Суд вважає, що під час розгляду даного спору в суді, стороною позивача так і не було спростовано встановлених відповідачем під час проведення позапланової перевірки порушень, що свідчить про наявність дисциплінарного проступку у діях приватного виконавця визначеного пунктом 4 частиною другої статті 38 Закону № 1403-VIII.

Згідно статті 41 Закону 1403-VIII, за вчинення дисциплінарного проступку до приватного виконавця може бути застосовано одне з таких дисциплінарних стягнень, як догана.

Так, Комісія дослідивши матеріали подання та заслухавши доводи присутніх, вирішила задовольнити подання Міністерства про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача та враховуючи обставини вчинення проступків, наявність вини позивача, тяжкість вчиненого ним дисциплінарного проступку, Комісією вирішено застосувати до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді догани, що не є найсуворішим видом стягнення.

Суд наголошує на тому, що застосоване до позивача стягнення у вигляді догани, є співмірним з допущеним порушенням, та відповідає вимогам законодавства.

Під час розгляду даного спору, не знайшли свого підтвердження доводи позивача щодо відсутності повноважень та компетенції у відповідачів щодо розгляду питання про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності та надання оцінки процесуальним діям приватного виконавця, оскільки це спростовуються нормами Закону 1403-VIII та Положення у частині наданих Міністерству та Комісії повноважень, крім того, твердження позивача про те що Міністерство має здійснювати лише відомчий контроль за діяльністю приватного виконавця, є безпідставним, адже Законом закріплено обов`язок за Міністерством здійснювати контроль за діяльністю приватного виконавця, в тому числі, щодо виконання рішення суду, тому, перевірка контролюючим органом діяльності приватного виконавця в частині дотримання ним вимог законодавства під час вчинення виконавчих дій, не суперечить положенням Законів України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» та «Про виконавче провадження».

При цьому, суд вважає, що слід розрізняти, що інститут судового контролю за виконанням судових рішень і відомчий контроль за діяльністю приватного виконавця, є самостійними (альтернативними) видами контролю, які здійснює держава через національні організаційно-правові та процесуальні механізми для забезпечення належного виконання судових рішень.

Інші доводи та посилання сторони позивача не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду та не мають вирішального значення для висновку про протиправність оскаржуваних рішень та їх скасування.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 12.08.2020 оформлене протоколом № 36 в частині застосування до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани та наказ Міністерства юстиції України № 2216/7 від 21.08.2020 про застосування до приватного виконавця ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани, прийняті відповідачами у межах повноважень, є законними та скасуванню не підлягають.

Відповідно до норм статті 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України, передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідком розгляду даного спору, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими, не знайшли своє підтвердження під час розгляду спору, а тому, задоволенню не підлягають. Відповідачами було доведено законність прийнятих рішень щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та обґрунтованість/співмірність застосування такого виду стягнення, як догана.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 77, 90, 241-247, 255, 293, 295-297 КАС України, суд,

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України та Дисциплінарної комісії приватних виконавців про визнання протиправним та скасування рішення, наказу відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головенко О.Д.