Справа № 932/9197/21
Суддя: Куцевол В. В.
Дата ухвалення: 2023-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 932/9197/21
Провадження № 2-а/932/7/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2023 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Куцевола В.В.

при секретарі - Рибалці В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Дніпрі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспекцію з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду із адміністративним позовом, в якому прохає суд скасувати постанову серії РАП №322969737 від 29.09.2021 року про накладення на неї адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення контролю за паркуванням, яке винесене інспектором з паркування Новицьким А.С., за ч. 1 ст. 152-1 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 29.09.2021 року винесено постанову серії РАП № 322969737 до повідомлення серії ІД №00462491, даною постановою було визнано винною позивачку у вчиненні правопорушення за ч. 1 ст. 152-1 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 360 грн. Зазначає, що не згодна з таким рішення інспектора та вважає постанову незаконною та протиправною, оскільки інспектором при притягненні її до адміністративної відповідальності допущено чисельні порушення процесуального права. А саме, правопорушення відбулося за адресою: м. Дніпро, вул. Старокозацька в районі буд. 12А-12Д. Часом вчинення правопорушення встановлено 14 год. 37 хв. Позивачка припаркувала свій автомобіль «Daewoo Matiz» з реєстраційним номером НОМЕР_1 на парковці та сплатила паркування за одну годину, в період часу 12:36 до 13:36 17.09.2021 року, про що свідчить чек 5421 з паркомату №421. В подальшому, діючи у відповідності до «Правил паркування транспортних засобів» затверджених постановою КМУ від 3 грудня 2009 року № 1342, повернувшись до автомобіля близько о 16:42 здійснила доплату за час, що автомобіль фактично займав місце паркування. Про це свідчить чек 5425 паркомату № 421 за допомогою якого оплачено вартість паркування за останні 5 годин. Відповідно до п. 26 постанови КМУ від 3 грудня 2009 року № 1342 визначено, що після закінчення часу паркування, за який сплачено, звільнити місце паркування або сплатити вартість послуг з користування майданчиком для платного паркування за час фактичного паркування. Допускається безоплатна стоянка транспортного засобу протягом 10 хвилин після закінчення часу паркування, за який сплачено.

Вищезазначене свідчить, що посадова особа при прийнятті рішення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не вжито заходів щодо встановлення факту оплати водієм часу паркування автомобілем «Daewoo Matiz» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , 17.09.2021 року в період часу з 12:36 до 16:42, що загалом складає 4 год. 06 хв., при загальній сплаті за 6 год. А отже, постанова щодо позивача є незаконною та необґрунтованою та винесеною за істотними порушеннями норм процесуального права.

Ухвалою від 04.11.2021 року, позов було залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків.

11.01.2022 року, адвокат позивачки надав до суду заяву з підтвердження сплати судового збору, а також надав клопотання про стягнення витрат на правову допомогу, у якому прохав стягнути на користь позивачки з відповідача понесені судові витрати, а саме судовий збір у сумі 454 грн., понесені витрати на професійну допомогу у сумі 8000 грн.

Ухвалою від 12.01.2022 року, провадження по справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою від 09.11.2022 року розгляд справи було призначено у судовому засіданні.

30.01.2023 року до суду надійшла заява представника позивача про заміну неналежного відповідача - головного спеціаліста інспектора з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою Інспекції з контролю за паркуванням Дніпропетровської міської ради Новицького Андрія Сергійовича, на належного - Інспекцію з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради.

Ухвалою суду від 30.01.2023 року, клопотання представника позивача про заміну відповідача було задоволено замінено неналежного відповідача - головного спеціаліста інспектора з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою Інспекції з контролю за паркуванням Дніпропетровської міської ради Новицького Андрія Сергійовича, на належного - Інспекцію з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради.

15.02.2023 року до суду надійшов відзив на адміністративний позов, в якому відповідач не погодився із заявленими вимогами та прохав відмовити у їх задоволенні. Посилався на те, що постанова про накладення адміністративного стягнення винесена відповідно до вимог чинного законодавства, а щодо відсутності у оскаржуваній постанові суті правопорушення, значив, що постанова повністю відповідає вимогам ч. 2,3 ст. 283 КУпАП. Також зазначив, що обставини адміністративного правопорушення зафіксовані інспектором з 14:23 до 14:37, тобто в той час коли оплата за користування послугами за паркування здійснена не була. А отже посилання на здійснення оплати за попередній час користування майданчиком не може бути прийнято до уваги та бути підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Сторони у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача надав заяву, у якій прохав справу розгляну за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Як встановлено, постановою від 29.09.2021 року серії РАП № 322969737 до повідомлення серії ІД № 00462491 від 17.09.2021 року, ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Відповідно до постанови, ОСОБА_1 , не здійснила оплату за паркування свого автомобіля «Daewoo Matiz» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , чим порушила вимоги абз. 2 п. 26 правил паркування транспортних засобів, затверджених постановою КМУ № 1342.

Згідно ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Стаття 152-1 КУпАП містить 8 частин, якими передбачена різна відповідальність за вчинення різних правопорушень правил паркування транспортних засобів та порушення правил обладнання майданчиків для платного паркування транспортних засобів.

У постанові про адміністративне правопорушення зазначено про вчинення ОСОБА_1 правопорушення за ст. 152-1 КУпАП, не зазначено, за якою саме частиною статті 152-1 КУпАП підлягає притягненню особа до адміністративної відповідальності.

Таким чином постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

За таких обставин суд приходить до висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії РАП № 322969737 від 29.09.2021 року складена з порушенням норм статті 283 КУпАП, а тому не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству та підлягає скасуванню.

Керуючись нормами ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, суд приходить до висновку, що представником відповідача не доведена правомірність винесеної ним постанови та накладення на позивача штрафу, а отже, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч. 2 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. За змістом частини 3 цієї ж статті для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 5 статті 134 КАС України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

До позову долучено докази понесення ОСОБА_1 витрат на правову допомогу у сумі 8000 грн. на підставі договору про надання правової допомоги від 22.10.2021 року. Виконання договору від 22.10.2021 року з боку адвоката Антонова Є.М. підтверджується актом виконаних робіт від 11.01.2022 року, згідно із яким ним виконано такі роботи: аналіз та розробка правової позиції клієнта 3000 грн., складення позовної заяви 5000 грн. Отже, позивачем доведено і факт понесення витрат на правову допомогу, і факт її надання.

Відповідач у відзиві зазначає, що витрат на правову допомогу у розмірі 8000,00 грн. є явно завищеними, враховуючи складність справи.

З урахуванням наведених доводів відповідача слід зменшити суму витрат, що підлягає відшкодуванню до 2500,00 грн., враховуючи складність та оскільки, аналіз та розробка правової позиції клієнта охоплюється процесом підготовки позову.

Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на правничу допомогу у розмірі 2500 грн.

Відповідно до вимог ст. 139 КАС України, понесений позивачем судовий збір підлягає відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 6-11, 77, 121-123, 143, 243-246, 250-251, 293, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспекцію з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії РАП № 322969737 від 29.09.2021 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152-1 КпАП України скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 454 грн. 00 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 2500 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Куцевол