Справа № 580/2943/23
Суддя: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
Дата ухвалення: 2023-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2023 року справа № 580/2943/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кульчицького С.О. розглянув в порядку спрощеного провадження без виклику сторін адміністративну справу (у письмовому провадженні) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування індивідуального акта, зобов`язати вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

20.04.2023 вх. № 15216/23 до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач-2), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 07.04.2023 № 44 про відмову у здійсненні переведення позивача з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію за віком державного службовця, відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області призначити та здійснити нарахування й виплату позивачу з 05.04.2023 пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ у розмірі 60 відсотків від заробітної плати, зазначеної в довідках від 03.04.2023 № 28/23-00-10- 02-19 та від 03.04.2023 № 29/23-00-10-02-19.

Ухвалою суду від 25.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому проваджені).

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що отримує пенсію за віком згідно із Законом № 1058. При цьому, працював на різних посадах в податкових органах, Черкаському обласному центрі зайнятості віднесених до посад державної служби, стаж якої станом на 01.05.2016 становить більше 20 років, у зв`язку із чим набув право на пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України № 3723-XII «Про державну службу» у розмірі 60 відсотків від заробітної плати, оскільки в нього наявні всі необхідні умови, що передбачають таке право. Однак, відповідач-2 протиправно відмовив у переведенні позивача на пенсію державного службовця.

Відповідач-1 позов не визнав, надав до суду 04.05.2023 відзив на позовну заяву (вх. № 17374/23), в якому у задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що обов`язковою умовою призначення пенсії за статтею 37 Закону № 3723-ХІІ є досягнення встановленого віку та наявність у особи достатнього стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, визначених законодавством. Також вказано, що станом на 01.05.2016 позивач не перебував на посадах, віднесених до відповідних категорій державних службовців, визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ та не має 20 років стажу на зазначених посадах, тому відповідачем-2 прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії державного службовця.

Відповідач-2 позов не визнав, надав до суду 15.05.2023 відзив на позовну заяву (вх. № 18745/23), в якому у задоволенні позову просить відмовити, зазначивши, що 05.04.2023 позивач звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії - перехід на пенсію за іншим Законом відповідно до Закону України «Про державну службу». Розгляд вказаної заяви та доданих до неї документів здійснювався відповідачем-2 за принципом екстериторіальності. За результатами розгляду даного звернення було винесено рішення про відмову від 07.04.2023 року № 44. У позовній заяві зазначено, що відповідно до записів у трудовій книжці НОМЕР_1 та довідки № 55/23-00-11-01-24 від 30.03.2023 має стаж роботи на посадах у Державній податковій службі, у період з 18.08.1993 по 06.10.1997, з 25.03.2009 по 28.03.2016, з 20.11.2017 по 10.02.2023. Зокрема, позивачу присвоювалися спеціальні звання «інспектор податкової служби III рангу», «інспектор податкової служби II рангу». Згідно ст. 343.1 Податкового кодексу України присвоювалися спеціальні звання, а в разі присвоєння спеціального звання відповідно до ст. 343.1 надбавка за ранг державного службовця не виплачується, і відповідно, ці посади не належать до посад, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723. У ст. 90 Закону № 889 визначено, що пенсійне забезпечення всіх інших державних службовців здійснюється згідно Закону № 1058. Також, позивач в період з 25.08.1998 по 02.06.2007 працював на різних посадах в Черкаському обласному центрі зайнятості та з 25.09.1998 йому було присвоєно 13 ранг державного службовця, а в подальшому з 25.09.2000 було присвоєно 12 ранг державного службовця, з 25.09.2002 було присвоєно 6 ранг державного службовця. Відповідно позивачу можливо зарахувати до стажу роботи державної служби вказаний період. За відсутності станом на 01.05.2016 не менш як 20 років стажу роботи на посадах державної служби, право на обчислення пенсії в порядку, визначеному абзацом шостим пункту 4 Поря

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону № 1058.

Згідно з відомостями трудової книжки НОМЕР_2 позивач працював, зокрема:

- з 18.08.1993 по 25.11.1996 працював в Державній податковій інспекції по м. Ватутіне Черкаської області (з 18.08.1993 прийнятий на посаду державного податкового інспектора відділу оподаткування державних підприємств; 18.08.1993 присвоєно спеціальне звання «Інспектор податкової служби ІІІ рангу»; з 03.01.1994 переведений на посаду старшого державного ревізора-інспектора відділу аудиту юридичних осіб; 01.08.1994 - присвоєно персональне звання «Інспектор податкової служби ІІ рангу»; 13.03.1995 позивач прийняв присягу державного службовця; з 01.08.1995 переведений на посаду начальника відділу по контролю за впровадженням ЕККА на підставі рішення конкурсної комісії; з 29.08.1996 переведений на посаду старшого державного ревізора-інспектора відділу оподаткування фізичних осіб);

- з 26.11.1996 по 03.08.1997 - в Державній податковій адміністрації по м. Ватутіне Черкаської області (з 26.11.1996 призначений на посаду старшого державного податкового ревізора-інспектора відділу оподаткування фізичних осіб);

- з 04.08.1997 по 06.10.1997 - в Звенигородсько-Ватутінській Державній податковій адміністрації Черкаської області (з 04.08.1997 призначений на посаду старшого державного податкового інспектора відділу документальних перевірок);

- з 25.08.1998 по 02.06.2007 - в Черкаському обласному центрі зайнятості (з 25.08.1998 призначений на посаду державного інспектора праці (спеціаліст І категорії); 25.09.1998 присвоєно 13 ранг державного службовця; з 29.03.2000 призначений на посаду державного інспектора праці (головний спеціаліст); 25.09.2000 присвоєно 12 ранг державного службовця; з 01.03.2001 переведений на посаду головного спеціаліста-державного інспектора праці облінспекції; 25.09.2002 присвоєно 11 ранг державного службовця; з 26.08.2003 призначений на посаду головного спеціаліста інспекції по контролю за додержанням законодавства про зайнятість обласного центру зайнятості);

- з 25.03.2009 по 05.03.2012 - в Державній податковій інспекції по м. Ватутіне Черкаської області (з 25.03.2009 призначений на посаду головного державного податкового інспектора з питань організаційно-розпорядчої та кадрової роботи; 25.03.2009 присвоєно спеціальне звання «Інспектор податкової служби І рангу»);

- з 06.03.2012 по 01.07.2013 - в Катеринопільській об`єднаній Державній податковій інспекції Черкаської області (з 06.03.2012 призначений на посаду головного державного податкового інспектора з питань організаційно-розпорядчої роботи);

- з 02.07.2013 по 22.07.2015 - в Звенигородській об`єднаній Державній податковій інспекції ГУ Міндоходів у Черкаській області (з 02.07.2013 призначений на посаду головного державного інспектора з питань організації діяльності та контролю виконання документів; 01.01.2014 присвоєно спеціальне звання «Інспектор податкової та митної справи І рангу»);

- з 23.07.2015 по 28.03.2016 в Звенигородській об`єднаній Державній податковій інспекції ГУ ДФС України у Черкаській області (з 23.07.2015 призначений на посаду старшого державного інспектора Ватутінського відділення);

- з 20.11.2017 по 26.09.2018 в Звенигородській об`єднаній Державній податковій інспекції ГУ ДФС України у Черкаській області (з 20.11.2017 призначений на посаду головного державного інспектора з питань організації роботи);

- з 27.09.2018 по 02.09.2019 в Головному управлінні ДФС України у Черкаській області (з 27.09.2018 призначений на посаду старшого державного інспектора Звенигородської ДПІ Звенигородського управління; з 22.10.2018 переведений на посаду завідувача сектору організаційного забезпечення Звенигородського управління; 22.10.2018 присвоєно чергове спеціальне звання «Радник податкової та митної справи ІІІ рангу»);

- з 03.09.2019 по 10.02.2023 в Головному управлінні ДПС України у Черкаській області (з 03.09.2019 призначений на посаду завідувача сектору забезпечення роботи Звенигородського управління; 03.09.2019 присвоєно 6 ранг державного службовця; з 08.09.2020 переведений на посаду головного державного інспектора Звенигородського відділу організації роботи організаційно-розпорядчого управління; з 14.01.2021 призначений на посаду головного державного інспектора Звенигородського відділу організації роботи організаційно-розпорядчого управління; з 19.07.2022 переведений на посаду головного державного інспектора Звенигородського відділу організації роботи управління організації роботи).

Позивач 05.04.2023 звернувся до відповідача-1 із заявою про переведення на пенсію відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII у розмірі 60 відсотків від заробітної плати.

Рішенням від 07.04.2023 № 44 відповідач-2 відмовив позивачу у переведенні на пенсію згідно статті 37 Закону № 3723-XII, зазначивши, що посадові особи органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання, Законом України «Про державну службу», КМУ не віднесені до відповідних категорій посад державних службовців. Станом на 01.05.2016 позивач не перебував на посадах державної служби, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723-ХІІ та не має 20 років стажу на зазначених посадах, права на призначення пенсії згідно Прикінцевих положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІІІ у нього немає.

Вважаючи вказане вище рішення протиправним, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII).

Відповідно до п. 2 розд. ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон № 3723-XII, крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у п. 10 і 12 цього розділу.

Відповідно до пункту 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII) для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 року, № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 рjre, № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Частиною 1 ст. 37 Закону № 3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону № 1058-IV (60 років), за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Мінімальний розмір страхового стажу для чоловіків становить 35 років (частина перша статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Таким чином, право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII мають право, зокрема, жінки, які досягли 62 років та станом на 01.05.2016 (набрання чинності Законом № 889-VIII) мають не менше 20 років стажу, та на зазначену дату займали посади державної служби, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону № 3723-XII, актами Кабінету Міністрів України, а також загальний страховий стаж 35 років.

Відмовляючи у призначенні позивачу пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу», відповідач-2 заперечив зарахування до стажу державної служби позивача період його роботи на посадах в органах податкової служби, зазначивши про те, що вони не відносяться до категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ.

Суд зазначає, що дійсно, стаття 25 Закону № 3723-XII («Класифікація посад») не передбачає зарахування до стажу державної служби періоду роботи на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті державної податкової служби. Поряд із цим, зарахування проходження військової служби до цього стажу передбачається актами Кабінету Міністрів України.

Так, відповідно до п. 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року № 283 (який діяв до 01.05.2016) до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема: на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.

Відповідно до пункту 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Крім того, відповідно до пункту 344.1 статті 344 Податкового кодексу України пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу».

При цьому період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Враховуючи викладені обставини, суд доходить висновку про необхідність включення періоду роботи позивача, на посадах у Державній податковій службі, з 18.08.1993 по 06.10.1997, з 25.03.2009 по 28.03.2016, з 20.11.2017 по 10.02.2023 згідно з відомостями трудової книжки позивача до стажу державної служби, що враховується при призначенні пенсії.

Присвоєння посадовим особам податкових органів спеціальних звань, а не рангів державного службовця, не скасовує викладених вище положень щодо включення спірного періоду роботи до стажу державної служби.

З урахуванням зазначеного, суд констатує наявність у позивача станом на 01.05.2016 більше 20 років стажу на посадах державної служби.

Таким чином, оскільки позивач позивач досяг пенсійного віку встановленого ст. 26 Закону № 1058 (65 років), має наявний страховий стаж (обставина не заперечується відповідачем, крім того позивачу призначено пенсію згідно Закону № 1058), при цьому позивач має стаж на посаді державної служби станом на 01.05.2016 більше 20 років, на зазначену дату займала посаду державної служби, суд доходить висновку, що позивач має право на призначення пенсії державного службовця за віком згідно з ст. 37 Закону № 3723-XII, а тому відповідно наявні правові підстави для переведення позивача з пенсії за віком, призначеної йому відповідно до Закону № 1058-IV, на пенсію державного службовця за віком відповідно до Закону № 3723-XII.

Вказаний висновок суду відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, висловленому у постанові від 13.02.2019 у справі № 822/524/18.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку про протиправність відмови відповідача-2 у переведенні позивача з пенсії за віком, призначеної згідно Закону № 1058, на пенсію за віком державного службовця, у зв`язку із чим рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 44 від 07.04.2023 належить визнати протиправним та скасувати.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача-1 призначити та здійснити нарахування й виплату позивачу з 05.04.2023 пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ у розмірі 60 відсотків від заробітної плати, зазначеної в довідках від 03.04.2023 № 28/23-00-10-02-19 та від 03.04.2023 № 29/23-00-10-02-19, суд зазначає, що відповідач-1 повідомляючи листом від 11.04.2023 № 2300-0209-8/25140 позивача про результати розгляду його заяви щодо відмови у перерахунку пенсії не допустив порушення заявленого права позивача на призначення пенсії та діяв відповідно до норм Порядку № 22-1 щодо такого інформування. Листи відповідача-1 не є актом владно-розпорядчого характеру, безпосередньо не порушують заявлене право позивача на пенсію, оскільки не містять владних приписів. Тому така позовна вимога задоволенню не підлягає.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 5 КАС України способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності суб`єкта владних повноважень є визнання її протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Тобто дії, які він повинен вчинити за законом.

Згідно з абз. 2 ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Згідно з Рекомендацією Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням варто розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень ключовим завданням якого є здійснення правосуддя. Оскільки, розглядаючи звернення пенсіонера про призначення пенсії, відповідач 1 зобов`язаний виконати таке повноваження за наявності законних підстав, воно не є дискреційним.

Для забезпечення виконання завдання адміністративного суду, вказаного у ст. 2 КАС України щодо ефективного способу повного захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача-2, що безпосередньо порушив заявлене право, у порядку, межах, спосіб і строки, визначені законом, повторно розглянути заяву позивача від 05.04.2023 про призначення, здійснення нарахування та виплати пенсії державного службовця, з урахуванням висновків суду, наведених у цьому рішенні.

Отже, заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у вказаних вище частинах.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Понесені позивачем судові витрати, підтверджені квитанцією від 21.04.2023 № 0.0..1 в сумі 1073,60 грн про сплату судового збору за звернення до адміністративного суду з позовною заявою, підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-2, який безпосередньо порушив заявлене право позивача, пропорційно задоволеній частині позову половина суми, тобто 536,80 грн.

Керуючись статтями 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницький області № 44 від 07.04.2023 про відмову у здійсненні переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію за віком державного службовця, відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницький області (, 21100, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе 7) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) від 05.04.2023 про призначення, здійснення нарахування і виплати ОСОБА_1 пенсії державного службовця, з урахуванням висновків суду, наведених у цьому рішенні.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницький області (, 21100, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе 7) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ