Справа № 300/2383/23
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2023-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" липня 2023 р. справа № 300/2383/23
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі судді Кафарського В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 23.03.2023 №001915/0706 та від 27.03.2023 №00/1973/0901, -
ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 (надалі ОСОБА_1 , позивач), звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (надалі ГУ ДПС в Івано-Франківській області, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 23.03.2023 №001915/0706 про застосування штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів на суму 80 850,30 грн та від 27.03.2023 №00/1973/0901 про застосування штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів на суму 16 800,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що за наслідками фактичної перевірки відповідач протиправно виніс оскаржуване податкове повідомлення-рішення, оскільки матеріали перевірки не містять жодних доказів про порушення вимог законодавства позивачем, а сама перевірка проведена без наявності законних підстав.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08.05.2023 відкрито провадження у даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідач скористався правом подання відзиву на позовну заяву, який надійшов до суду 24.05.2023. Свою позицію обґрунтовує тим, що здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає отримання інформації про порушення вимог законодавства.
У ході фактичної перевірки контролюючим органом встановлено наступні порушення: роздрібна торгівля алкогольними напоями за цінами нижчими від встановлених мінімальних роздрібних цін на такі напої, продаж алкогольних напоїв у заборонений час, видача розрахункового документа невстановленого зразка, проведення розрахункової операції через РРО без використання режиму програмування коду товарної підкатегорії згідно із УКТ ЗЕД для підакцизних товарів, порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, здійснення продажу товарів, які не обліковані за встановленою формою ведення обліку товарних записів. Зокрема, згідно фіскального розрахункового документа №15170002 реалізовано одну пляшку коньяку «Наполеон» 0,25 л по ціні 50,00 грн при мінімальні роздрібній ціні на такій напій 64,20 грн. Також позивачем 04.05.2022 о 16:33 та 05.05.2022 о 17:03 реалізовано 2 пляшки горілки «Державна», хоча наказом Івано-Франківської обласної військової адміністрації від 04.04.2022 №12 заборонено роздрібну торгівлю алкогольними напоями (крім пива) і речовинами, виробленими на спиртовій основі на території Івано-Франківської області з 16 год. поточної доби до 12 год. наступної доби, починаючи з 04.04.2022 до прийняття окремого рішення. Окрім того, позивач при здійсненні розрахункових операцій надавала розрахункові документи не встановленої форми та змісту, зокрема на чеках не вказано цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої, а також 07.02.2023, 11.02.2023, 18.02.2023, 22.02.2023, 24.02.2023, 25.02.2023 реалізовувала товари без зазначення кодів товарної підкатегорії згідно із УКТ ЗЕД. Воднораз, при проведенні перевірки ФОП ОСОБА_1 також не надала доказів ведення нею обліку доходів і витрат за встановленою Типовою формою. Із урахуванням викладеного вище, просить відмовити у задоволенні позову.
05.06.2023 на адресу суду скеровано відповідь на відзив, у якому представник позивача вкотре вказує на відсутність підстав для проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 , оскільки перевірка даних за минулий період часу носить характер документальної перевірки, а тому такі дії не можуть вчинятися в рамках фактичної перевірки та слугувати підставою для застосування штрафних санкцій. Щодо продажу алкогольних напоїв у невстановлений час та проведення розрахункових операцій через РРО без використання для підакцизних товарів режиму попереднього програмування коду товарної підкатегорії згідно УКТЗЕД, то зазначає, що в акті фактичної перевірки жодним чином не описується вказані порушення (не вказано ні дати, ні часу продажу товару, переліку товару, який було реалізовано). При цьому, зазначає, що на додатка 1, 2 до акту відсутні підписи позивача, що викликає сумнів у їх достовірності.
Також звертає увагу суду, що на час проведення фактичної перевірки була відсутня така вимога до оформлення розрахункового документа як зазначення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої. Вказує на безпідставність застосування до позивача санкцій за ненадання під час проведення перевірки документів, які підтверджують облік товарів, оскільки під час проведення перевірки податковому органу надавались супровідні документи на товар.
Щодо застосування штрафних санкцій за роздрібну торгівлю алкогольними напоями за цінами нижчими від встановлених мінімальних роздрібних цін на такі напої вважає, що податковим органом не вказано код УКТЗЕД коньяку «Наполеон», відсоток вмісту об`ємних одиниць етилового спирту, що впливає на ціну товару
Суд, дослідивши письмові докази, письмові пояснення викладені у заявах по суті справи, зазначає наступне.
Посадовими особами Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області, на підставі наказу від 06.03.2023 №384-п «Про проведення фактичної перевірки» та направлень на перевірку від 06.03.2023 №646, №647 проведено фактичну перевірку господарської одиниці магазину-бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , що належать суб`єкту господарювання фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 (а.с. 9-11).
При здійсненні перевірки посадовими особами Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області встановлено ряд порушень, зокрема порушення ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального», п. 2, 11, 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 за №957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» (а.с. 13, зворотній бік).
- роздрібної торгівлі алкогольними напоями за цінами нижчими від встановлених мінімальних роздрібних цін на такі напої: згідно фіскального розрахункового документа №15170002 виданого о 08:56 02.02.2023 реалізовано одну пляшку коньяку «Наполеон» 0,25 л по ціні 50,00 грн, чим порушено вимоги Постанови КМУ від 30.10.2008 №957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв». Мінімальна роздрібна ціна на такі напої становить 64,20 грн.;
- продаж алкогольних напоїв у заборонений час: згідно фіскального розрахункового документа №12570004 виданого о 16:33 04.05.2022 реалізовано 1 пляшку горілки «Державна» 0,37 л по ціні 75,00 грн. та згідно фіскального розрахункового документа №12570003 виданого о 17:03 05.05.2022 реалізовано 1 пляшку горілки «Державна» 0,37 л по ціні 85,00 грн. в заборонений час на території Івано-Франківської області;
- проведення розрахункової операції через РРО без використання режиму програмування коду товарної підкатегорії згідно із УКТЗЕД для підакцизних товарів, чим порушено п. 11 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»;
- порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, здійснення продажу товарів, які не обліковані за встановленою формою ведення обліку товарних запасів, чим порушено п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».
Зауважень до акту перевірки ФОП ОСОБА_1 не висловила, один примірник акту отримала, про що проставила свій підпис (а.с. 13, зворотній бік).
У поясненнях позивач вказала, що програмує касовий апарат самостійно, продаж алкогольних напоїв без зазначення марок акцизного податку відбувся через те, що ОСОБА_1 не знала, що треба сканувати або зазначати такі марки. Продаж алкогольних напоїв у заборонений час відбувся через те, що позивач була необізнана із дією заборони на продаж алкоголю, а форма обліку не ведеться ОСОБА_1 у зв`язку із тим, що позивач не знала, що її треба вести (а.с. 18).
За наслідками розгляду акту (довідки) фактичної перевірки від 06.03.2023 №101/09-19-09-01/ НОМЕР_1 відповідачем прийнято:
Вказані податкові повідомлення рішення були отримані позивачем 30.03.2023, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 22).
Вважаючи протиправним прийняття Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області податкових повідомлення-рішень від 23.03.2023 №001915/0706, від 27.03.2023 №00/1973/0901 про застосування штрафних (фінансових) санкцій, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права.
Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступних підстав та мотивів.
Предмет адміністративного позову між позивачем та відповідачем врегульований положеннями Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 за №265/95-ВР (далі Закон №265/95-ВР), Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 за №481/95-ВР (далі Закон №481/95-ВР), Податковим кодексом України (далі ПК України), наказом Міністерства фінансів України від 13.05.2021 за №261 «Про затвердження типової форми, за якою здійснюється облік доходів і витрат фізичними особами-підприємцями і фізичними особами, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядку її ведення» (далі Наказ №261, Порядок №261), постановою Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 за №957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» (далі Постанова №957).
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, які справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин (підпункт 62.1.3. пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу України).
Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки (пункт 75.1 статті 75 Податкового кодексу України).
За приписами підпункту 75.1.3. пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
У відповідності до пункту 80.1, підпунктів 80.2.2., 80.2.5. пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Пунктом 80.10. статті 80 ПК України визначено, що порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.
Згідно пункту 86.1 статті 86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.
Відповідно з пунктом 86.5. статті 86 ПК України акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).
Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.
В даному випадку фактична перевірка дотримання суб`єктом господарювання порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, реалізації підакцизних товарів, дотримання законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, у спірних відносинах проводилась на підставі направлень на перевірку від 06.03.2023 №646, № 647 (а.с. 10-11) та наказу «Про проведення фактичної перевірки» від 06.03.2023 №384-п (а.с. 9), виданих Головним управлінням Державної податкової служби в Івано-Франківській області.
Як підставу в направленнях на перевірку від 06.03.2023 №646, № 647 та наказі «Про проведення фактичної перевірки» від 06.03.2023 №384-п Головним управлінням Державної податкової служби в Івано-Франківській області визначено підпункт 80.2.2, 80.2.5, 80.2.7 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України.
Разом з цим, позивач вказує на порушення контролюючим органом організації і проведення фактичної перевірки, оскільки на його думку не було конкретних підстав (обставин), які зумовили призначення цієї перевірки.
Представником позивача серед інших доводів щодо протиправності оскаржених податкових повідомлень-рішень також звертається увага суду на незаконні на його думку дії податкового органу при організації і проведенні перевірки, що виключає правомірність прийнятих за її результатами податкових повідомлень-рішень. Однак, одночасно позивачем така підстава не визначена як самостійний предмет позову, а саме визнання протиправним та скасування наказу про проведення фактичної перевірки чи визнання дій протиправними.
Враховуючи викладене, суд вважає доцільним надати оцінку аргументам позивача про наявність таких порушень при проведенні перевірки, при вирішенні вимог про правомірність прийнятих за її результатами податкових повідомлень-рішень.
Отже, за результатами дослідження змісту наказу та направлень на перевірку, судом уже встановлено, що правовою підставою для проведення перевірки слугували підпункти 80.2.2., 80.2.5., 80.2.7 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України.
Аналіз підпункту 80.2.5. пункту 80.2 статті 80 ПК України передбачає підстави проведення фактичної перевірки, які можуть застосовуватися як в сукупності, так і кожна окремо, серед яких і здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.
Тобто, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання.
У даному випадку, достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 5 ст. 242 КАС України).
Таким чином, доводи позивача з приводу відсутності юридичних підстав для проведення фактичної перевірки, суд вважає безпідставними та не обґрунтованими.
Як свідчать матеріали справи, направлення на перевірку містять належні відомості, передбачені Податковим кодексом України, зокрема, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та дані про суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), а також підстави (а. с. 10-11).
Вказані направлення вручались ФОП ОСОБА_1 06.03.2023 о 13:20, про що міститься відмітка на таких направленнях (а.с. 10-11).
Обґрунтовуючи свою позицію представник позивача також посилається на те, що перевірка даних за минулий період часу носить характер документальної перевірки, а тому такі дії не можуть вчинятися в рамках фактичної перевірки та слугувати підставою для застосування штрафних санкцій.
Однак, як вже зазначалось вище, фактичною відповідно до пункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Відповідно до п.102.1 ст.102 ПК України, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
При цьому, Податковим кодексом не встановлено будь-яких обмежень та/або заборон щодо періоду діяльності платника, який перевіряється в ході фактичних перевірок, крім ст.102 Податкового кодексу (не пізніше 1095 днів).
Щодо можливості проведення фактичної перевірки в межах 1095 днів та правомірності наказу про призначення такої перевірки було зроблено висновок і Верховним Судом у постанові від 20.05.2022 у справі № 826/8284/17.
Відтак вказані доводи представника позивача щодо проведення перевірки з грубим порушенням процедури не знайшли своє підтвердження під час розгляду справи.
З приводу правомірності прийняття контролюючим органом податкових повідомлення-рішень від 23.03.2023 №001915/0706 та від 27.03.2023 №00/1973/0901, суд вважає за доцільне розглянути кожне вчинене позивачем порушення окрема, з метою повного, всебічного, об`єктивного та неупередженого розгляду справи.
Щодо порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, здійснення продажу товарів, які не обліковані за встановленою формою ведення обліку товарних запасів, суд зазначає наступне.
Обов`язки платника податків встановлено статтею 16 Податкового кодексу України.
Платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів (підпункт 16.1.2. пункту 16.1 статті 16 ПК України), а також забезпечувати збереження документів, пов`язаних з виконанням податкового обов`язку, протягом строків, установлених цим Кодексом (підпункт 16.1.12 пункту 16.1. статті 16 ПК України).
Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством (пункт 44.1. статті 44 Податкового кодексу України).
Так пунктом 177.10 статті 177 Податкового кодексу України (у редакції чинній на момент спірних правовідносин) визначено, що фізичні особи-підприємці зобов`язані вести облік доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Облік доходів і витрат може вестися в паперовому та/або електронному вигляді, у тому числі через електронний кабінет. Типова форма, за якою здійснюється облік доходів і витрат, та порядок ведення такого обліку визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Згідно із п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (надалі Закон України №265/95), суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).
Відтак, в силу імперативних приписів абз. 2 п. 12 ст. 3 Закону України №265/95, суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам під час проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті). При цьому, платник податків зобов`язаний подавати до фактичної перевірки не тільки документи про «походження» товару, але й документи які окремо засвідчують обставину «облік» товарів.
Суд зазначає, що наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2021 №496 затверджено Порядок ведення обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку (надалі Порядок №496).
Розділом II Порядку № 496 безпосередньо врегульований «Порядок ведення обліку товарних запасів».
Проаналізувавши зміст даного розділу, судом зроблено висновок, що облік товарних запасів, що підлягають продажу, ведеться в кожному місці продажу товарів (господарському об`єкті) до початку їх реалізації та для ведення обліку товарних запасів не має значення сам факт продажу товарів, а має значення факт отримання суб`єктом господарювання товарів для їх подальшого продажу в певному господарському об`єкті. До документів, які підтверджують облік та походження товарів, відносяться не тільки первинні документи, а й встановлені законодавством спеціальні документи для ведення обліку товарних запасів (як-то, Форма обліку товарних запасів). Такі спеціальні документи для ведення обліку товарних запасів заповнюються на підставі первинних документів та містять відомості щодо реквізитів первинних документів, а відтак підтверджують оприбуткування товарів на підставі цих первинних документів та є підставою для подальшого відображення в бухгалтерському обліку. Для підтвердження постійного ведення обліку товарних запасів в порядку, встановленому законодавством, має значення наявність у місці продажу (господарському об`єкті) первинних документів та спеціальних документів обліку та їх повне і належне заповнення, а не наявність чи відсутність у місці продажу (господарському об`єкті) на момент перевірки самих товарів, що підлягають продажу.
Відтак, із прийняттям Порядку №496 існує чіткий встановлений законодавством порядок обліку товарних запасів (їх походження і обліку) в розумінні положень пункту 12 статті 3 Закон №265/95-ВР.
Згідно ст. 20 Закону України №265/95, до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які здійснюють діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).
Таким чином, фізичні особи-підприємці, при продажі товарів у сфері торгівлі, зобов`язані не тільки вести облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, а й надавати під час перевірки документи, які підтверджують такий облік.
Суд зазначає, що посадовими особами відповідача при проведенні перевірки позивача виявлено порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, здійснення продажу товарів, які не обліковані в установленому порядку.
Відповідно відомості про результати перевірки щодо повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів (товарно-матеріальних цінностей) станом на 06.03.2023 при проведенні перевірки господарської одиниці, при проведенні перевірки повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів виявлено 26 видів запасів на загальну суму 20 545 грн. При цьому, залишків запасів за даними обліку не виявлено (а.с. 16-17).
Згідно із п.п. 2.4 п. 2 акту (довідки) фактичної перевірки від 06.03.2023 №101/09-19-09-01/ НОМЕР_1 , електронну чи паперову форму обліку, первинні документи (їх копії), які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходяться у місця продажу до кінця перевірки не подано (а.с. 13).
Відповідно п. 86.7 ст. 86 Податкового кодексу України, у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).
Більше того, такі документи не були пред`явлені ОСОБА_1 й під час судового розгляду. Не надано позивачем й доказів знищення (зникнення) первинних документів.
Відповідно до п. 44.6 ст. 44 Податкового кодексу України, у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 цього Кодексу платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
Віддаючи належне посиланням представника позивача на право контролюючого органу витребувати усі необхідні документи, суд вимушений констатувати, що ОСОБА_1 будучи зацікавленою у позитивному результаті проведення перевірки мала надати податковому органу усі необхідні документи, водночас саме по собі ненадання під час проведення перевірки документів, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті) становить собою склад фінансового правопорушення, відповідальність за яке встановлена ст. 20 Закону України №265/95.
Таким чином, суд вважає обґрунтованим застосування до ОСОБА_1 штрафних санкції згідно із ст. 20 Закону України №265/95 у розмірі вартості необлікованих товарів, а саме 20 545 грн.
Щодо встановленого порушення реалізації продаж алкогольних напоїв на території Івано-Франківської області в заборонений час згідно наказу Івано-Франківської обласної військової адміністрації №12 від 04.04.2022, судом вказується наступне.
Актом перевірки встановлено, що згідно фіскального розрахункового документа №12560004, виданого о 16:33 04.05.2022 реалізовано 1 пляшку горілки «Державна» 0,37 л по ціні 75,00 грн. та згідно фіскального розрахункового документа №12570003, виданого о 17:03 05.05.2022 реалізовано 1 пляшку горілки «Державна» 0,37 л по ціні 85,00 грн. в заборонений час на території Івано-Франківської області. Зазначено, що згідно наказу Івано-Франківської обласної військової адміністрації №12 від 04.04.2022 «Про встановлення обмеження щодо торгівлі алкогольними напоями і речовинами виробленими на спиртовій основі на території Івано-Франківської області» дозволено продаж алкогольних напоїв з 12 год. 00 хв. до 16 год. 00 хв.
На думку відповідача встановлена реалізація алкогольних напоїв у заборонений наказом Івано-Франківської обласної військової адміністрації час є порушенням вимог статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».
Суд враховує думку представника позивача з приводу того, що в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні від 27.03.2023 №00/1973/0901 не здійснено окремий розрахунок фінансової санкції за продаж позивачем алкогольних напоїв у заборонений час, однак вказує наступне.
Відповідно до норм ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», сільські, селищні та міські ради в межах території відповідної адміністративно-територіальної одиниці можуть встановлювати заборону продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) (крім закладів ресторанного господарства) у визначений рішенням таких органів час доби.
Частинами першою, другою, четвертою статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» встановлено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.
До суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів, зокрема, у разі: порушення вимог ст. 15-3 цього Закону - 6800 грн.
Таким чином, на переконання суду, сума фінансової санкції за продаж алкогольних напоїв у заборонений час має нормативно визначений характер та є загальнодоступною інформацією, у зв`язку із чим не потребує окремого розрахунку.
Згідно з пунктом 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан.
Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану забороняти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, торгівлю зброєю, сильнодіючими хімічними і отруйними речовинами, а також алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі.
Пунктами 3, 4 Порядку заборони торгівлі зброєю, сильнодіючими хімічними і отруйними речовинами, а також алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі, в умовах правового режиму воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях, затвердженого Постановою КМУ від 29.12.2021 №1457, визначено, що заборона торгівлі зброєю, сильнодіючими хімічними і отруйними речовинами, а також алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі, в межах території, на якій вводиться воєнний стан, запроваджується шляхом видання наказу військовим командуванням разом з військовою адміністрацією (у разі її утворення) з метою забезпечення громадської безпеки і порядку.
Наказом військового командування та військової адміністрації (у разі її утворення) визначається час введення та строк дії заборони торгівлі зброєю, сильнодіючими хімічними і отруйними речовинами, а також алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі, в межах території, на якій вводиться воєнний стан.
Івано-Франківською обласною військовою адміністрацією прийнято наказ №12 від 04.04.2022 «Про встановлення обмеження щодо торгівлі алкогольними напоями і речовинами виробленими на спиртовій основі на території Івано-Франківської області», відповідно до якого на території Івано-Франківської області дозволено продаж алкогольних напоїв з 12 год.00 хв. до 16 год. 00 хв.
Суд зазначає, що встановлення заборони Івано-Франківською обласною військовою адміністрацією здійсненне на підставі п. 13 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», і у спірних правовідносинах Івано-Франківська обласна військова адміністрація не є органом місцевого самоврядування передбаченим ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», а також не здійснювала реалізацію повноважень та функцій органу місцевого самоврядування, в порядку встановленому ч. 3 ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».
При цьому, порушення заборони встановленої військовою адміністрацією щодо реалізації алкогольних напоїв на певній території не передбачене ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» як підстава для застосування штрафної санкції відповідно ст. 17 вказаного закону.
Вказане вище виключає можливість застосування штрафних санкцій встановлених ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» у спірних правовідносинах.
Враховуючи вищенаведене, податкове повідомлення-рішення від 27.03.2023 №00/1973/0901 у частині застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 6800 грн. є протиправним та підлягає скасуванню.
Щодо виявлених відповідачем порушень щодо надання позивачем розрахункових документів невстановленого зразка, судом з`ясовано наступне.
Згідно із п. 1 та 2 ст. 3 Закону України №265, суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані:
проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;
надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).
Отже, за змістом наведених вимог суб`єкти господарювання зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи та видавати (в паперовому вигляді та/або електронній формі) розрахунковий документ встановленої форми та змісту, що підтверджує виконання розрахункової операції.
Відповідальність за порушення вимог Закону України №265 суб`єктами господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), встановлена ст. 17 цього Закону.
Відповідно до п. 1 ст. 17 Закону України №265, за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання: 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше; 150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що п. 1 ст. 17 Закону України №265 встановлює відповідальність за невиконання суб`єктом господарювання щонайменше одного з трьох обов`язків:
1) непроведення розрахункової операції через РРО;
2) проведення розрахункової операції через РРО, однак на неповну суму покупки;
3) невидача відповідного (тобто такого, що відповідає вимогам щодо форми і змісту) розрахункового документа.
Перші два обов`язки суб`єкта господарювання випливають зі змісту п. 1 ст. 3 Закону України №265, а третій - з п. 2 ст. 3 Закону України №265. Отже, наявність будь-якої з таких обставин (у сукупності або окремо) і утворює склад правопорушення.
Так, 06.03.2023 інспекторами контролюючого органу здійснено покупку двох одиниць товару: печива в асортименті та пива в асортименті Чернігівське, при цьому фіскальні чеки на дані покупки ФОП ОСОБА_1 видала (а.с. 18).
Оцінюючи доводи відповідача стосовно наявності/ відсутності складу порушення позивачем п. 1 ст. 3 Закону України №265, суд виходить з того, що ГУ ДПС в Івано-Франківській області не надано доказів того, що продаж товарів у барі-магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » здійснювався без роздрукування фіскальних чеків.
За змістом акта фактичної перевірки, контролюючим органом не зафіксовано фактів непроведення позивачем розрахункових операцій через РРО та фактів здійснення розрахункової операції на неповну суму покупки, а отже, притягнення позивача до відповідальності за порушення п. 1 ст. 3 Закону України №265 є безпідставним.
За визначенням, наведеним у ст. 2 Закону України №265/95, розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну.
Наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 №13 затверджено Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, затверджене (надалі Положення №13).
Відповідно до п. 1 розділу II Положення №13, фіскальний касовий чек на товари (послуги) (далі - фіскальний чек) - розрахунковий документ / електронний розрахунковий документ, створений у паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ), реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій при проведенні розрахунків за продані товари (надані послуги).
Пунктом 2 розділу II Положення №13 встановлено обов`язкові реквізити фіскального касового чека на товари (послуги). Серед обов`язкових реквізитів - код товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством) (рядок 7); цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством) (рядок 9).
Установлені в цьому Положенні вимоги до змісту розрахункових документів визначають обов`язкові реквізити розрахункових документів/ електронних розрахункових документів. У разі відсутності в документі хоча б одного з обов`язкових реквізитів, а також недотримання сфери його призначення, такий документ не прийматиметься як розрахунковий (п. 3 розділу І Положення №13).
Суд зазначає, що наказом Міністерства фінансів України від 08.06.2021 №329 розділ II, ІІІ Положення №13 викладено у новій редакції, зокрема доповнено новим реквізитом цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством (рядок 9).
Також п. 2 Наказу №329 установлено, що: до 01.10.2021 вимоги до форми і змісту розрахункових документів в частині цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої не поширюються на розрахункові документи, що створюються реєстраторами розрахункових операцій, версії внутрішнього програмного забезпечення яких включені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій до дня набрання чинності цим наказом; до 01.10.2021 реєстратори розрахункових операцій, версії внутрішнього програмного забезпечення яких включені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, за наявності технічних можливостей мають бути доопрацьовані їх виробниками (постачальниками) відповідно до ст. 12 Закону України №265/95 з метою забезпечення можливості виконання всіх вимог до форми і змісту розрахункових документів, відповідно до цього наказу.
Суд звертає увагу, що запровадженню такого реквізиту фіскального касового чека, як цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої. передувало внесення Постановою КМУ від 12.02.2020 №97 змін до Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах, затвердженого Постановою КМУ від 07.12.2010 №1251, у частині обов`язкових реквізитів марок акцизного податку для алкогольних напоїв. До таких реквізитів було додано двомірний штрих-код швидкого реагування та лінійний штрих-код.
Державна податкова служба України в індивідуальній податковій консультації від 06.09.2021 №3347ЛПК/99-00-07-05-01-06 зазначила, що продаж з 01.10.2021 алкогольних напоїв (строк придатності яких не минув), маркованих марками старого зразка, без зазначення в розрахунковому документі РРО та або/ ПРРО відомостей із штрих-коду марки акцизного податку (серії та номеру), не буде вважатися порушенням чинного законодавства.
За висновками акта фактичної перевірки, проведеної в магазині позивача, суть порушення, за яке на підставі п. 1 ст. 17 Закону України №265 застосовано штрафні (фінансові) санкції, полягає у тому, що роздруковані та видані фіскальні чеки не мали цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої.
Суд наголошує, що предметом доказування у справах, пов`язаних із притягненням суб`єкта господарювання до відповідальності на підставі п. 1 ст. 17 Закону України, є встановлення на підставі належних і допустимих доказів фактів, з якими контролюючий орган пов`язує допущення порушення суб`єктом господарювання вимог п. 1 та/або 2 ст. 3 Закону України №265.
За змістом спірного податкового повідомлення-рішення судом встановлено, що позивача притягнуто до фінансової відповідальності за невиконання обов`язків, встановлених як пунктом 1, так і пунктом 2 статті 3 Закону №265/95-ВР.
На підтвердження видачі позивачем фіскальних чеків невстановленого зразка відповідач разом із відзивом подав до суду електронні копії розрахункових документів, що надходять по дротових та /або бездротових каналах зв`язку до органів ДПС (а.с. 42-45), відповідно до яких позивач здійснила продаж: 02.02.2022 о 09:25 горілки «Хортиця» вартістю 85,00 грн., 11.02.2022 о 09:38 коньяку «Коблево» вартістю 80,00 грн., 07.02.2022 о 09:39 горілки «Княгинен» вартістю 50,00 грн., 17.02.2022 о 09:25 віскі «Блек Джек» вартістю 50,00 грн., 23.02.2022 о 09:25 горілки «Княгинен» вартістю 50,00 грн.
На переконання суду зазначені документи не є належними та допустимими доказами в розумінні КАС України, оскільки розрахунковим документом, що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, є документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну (ст. 2 Закону України №265).
Тобто, належним документом, який може підтвердити/спростувати обставини виявленого під час перевірки правопорушення, є відповідний розрахунковий документ.
Однак, відповідачем вказані чеки до матеріалів справи не надано, а, відтак, факт вказаних у акті перевірки порушення позивачем вимог законодавства, відповідачем не доведено.
Отже, на переконання суду під час розгляду справи не знайшли свого підтвердження доводи відповідача про правомірність притягнення ФОП ОСОБА_1 до відповідальності на підставі п. 1 ст. 17 Закону України № 265 за порушення вимог п. 1 ст. 3 Закону України № 265, у зв`язку із чим податкове повідомлення-рішення від 23.03.2023 №001915/0706 у відповідній частині підлягає скасуванню.
Щодо проведення розрахункової операції через РРО без використання режиму програмування коду товарної підкатегорії згідно із УКТ ЗЕД для підакцизних товарів, чим порушено п. 11 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» судом з`ясовано наступне.
Згідно п. 11 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів із використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості.
Згідно п. 7 ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості.
Код товарної підкатегорії підакцизного товару згідно з УКТ ЗЕД зазначається постачальником товару у документах, що свідчать про надходження товару.
У ході перевірки контролюючим органом встановлено, що згідно електронних копій розрахункових документів і фіскальних звітних чеків, які містяться на контрольній стрічці позивачем реалізовано у період з 07.02.2023 пиво «Оболонь» в асортименті, 11.02.2023, 18.02.2023, 22.02.2023, 24.02.2023, 25.02.2023 пиво в асортименті «Чернігівське», 14.02.2023 пиво «Львівське», 22.02.2023 ром колу в асортименті (а.с. 15).
Суд звертає увагу, що необхідною передумовою застосування до суб`єкта господарювання штрафних санкцій є наявність необхідних доказів на підтвердження незазначення суб`єктом господарювання вимог коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД.
Так, у ході судового розгляду відповідачем не надано належних та достовірних у розумінні ст. 73 та 75 КАС України доказів виявлення саме під час проведення 06.03.2023 фактичної перевірки та в магазині позивача фактів видачі розрахункових документів РРО без зазначення коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД.
Суд зазначає, що складання посадовими особами контролюючого органу акта фактичної перевірки із відображенням у ньому лише твердження щодо незазначення суб`єктом господарювання вимог коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД є недостатнім і повинно здійснюватися шляхом повного фіксування та збирання всіх необхідних доказів на підтвердження таких обставин, у тому числі шляхом фіксування місця правопорушення (здійснення господарської діяльності) фото- або відео-засобами, детального опису порушення та ідентифікуючих даних підакцизних товарів.
Слід також зазначити, що відповідачем не надано до суду засвідчених належним чином копій чеків, на підставі яких зроблено висновок щодо виявлених порушень. У ході проведення фактичної перевірки контролюючий орган не досліджував такі чеки чи його дублікати або інші розрахункові документи за період перевірки, а отже ним не встановлено саме у ході проведення цієї фактичної перевірки даних щодо порушень при реалізації позивачем алкогольних напоїв.
Враховуючи викладене вище, судом зроблено висновок про протиправність податкового повідомлення-рішення від 23.03.2023 №001915/0706 у частині застосування до ФОП ОСОБА_1 фінансових санкцій, передбачених п. 7 ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».
Щодо виявленого ГУ ДПС в Івано-Франківські області вчиненої ФОП ОСОБА_1 роздрібної торгівлі алкогольними напоями за цінами нижчими від встановлених мінімальних роздрібних цін на такі напої, судом встановлено наступне.
Виробництво, експорт, імпорт, оптова і роздрібна торгівля спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами регулюєтьсяЗаконом України від 19 грудня 1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»(надалі-Закон № 481/95-ВР).
Частиною першою статті 17 Закону №481/95-ВР встановлено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.
Згідно з чч. 4, 5 ст. 17 Закону № 481/95-ВР, рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються податковими органами та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями і тютюновими виробами та пальним, зберігання пального, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної законами України. У разі невиконання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) рішення органів, зазначених у частині третій цієї статті, сума штрафу стягується на підставі рішення суду.
Так, в акті перевірки зафіксовано, що згідно фіскального розрахункового документа №15170002 виданого о 08:56 02.02.2023 реалізовано одну пляшку коньяку «Наполеон» 0,25 л по ціні 50,00 грн, чим порушено вимоги Постанови КМУ від 30.10.2008 №957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв». Мінімальна роздрібна ціна на такі напої становить 64,20 грн.
Матеріалами справи і поясненнями відповідача підтверджується, що посадовими особами відповідача при проведенні фактичної перевірки використано інформацію із Підсистеми почекової інформації РРО системи збору і зберігання звітних даних і контрольних стрічок.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 №957 установлено розміри мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв, зокрема мінімальна роздрібна ціна за 1 літр коньяку (бренді) (код УКТ ЗЕД 2208 20) три зірочки становить 412,5 грн. та 641,6 грн. відповідно, чотири зірочки 455,20 грн. та 696,7 грн. відповідно, п`ять зірочок - 481,6 грн. та 758,3 грн.
Пунктами 1-4 примітки до цієї постанови визначено, що мінімальні оптово-відпускні і роздрібні ціни під час реалізації (продажу) горілки та лікеро-горілчаних виробів, віскі, рому та інших спиртових дистилятів та спиртних напоїв, одержаних шляхом перегонки зброджених продуктів з цукрової тростини, джину та ялівцевої настоянки, коньяку (бренді) три зірочки, коньяку (бренді) чотири зірочки, коньяку (бренді) п`ять зірочок, інших спиртових дистилятів та спиртових напоїв, у тому числі бренді ординарного, горілки виноградної, інших зброджених напоїв, сумішей із зброджених напоїв та сумішей зброджених напоїв з безалкогольними напоями різного вмісту спирту в тарі різної місткості визначаються як добуток відповідних затверджених мінімальних цін, міцності за об`ємом (у відсотках) і місткості тари (у літрах), поділений на 100 відсотків.
Отже, мінімальні оптово-відпускні і роздрібні ціни встановлено на окремі види алкогольних напоїв, які необхідно ідентифікувати за кодами виробів згідно із УКТ ЗЕД.
На думку відповідача мінімальна роздрібна ціна реалізований позивачем алкогольний напої становить 64,20 грн., що підтверджується актом фактичної перевірки.
Однак суд зазначає, що зазначений вище акт не містить відомостей ані про код УКТ ЗЕД, ані про методику розрахунку мінімальної ціни, ані детальної характеристики реалізованого товару.
При цьому, з встановлених фактичних обставин у справі судом зазначається, що вільне трактування назви виробу «коньяк» за вибором перевіряючих не є належним доказом правильності віднесення товару до відповідного коду за УКТ ЗЕД.
За таких обставин, суд вважає, що на момент проведення фактичної перевірки контролюючий орган не мав можливості ідентифікувати алкогольний напій реалізований у лютому 2023 року згідно вказаних чеків, а тому обов`язку доведення правомірності прийнятого ним рішення не дотримав.
Отже, установлені обставини і наведені вище документи не підтверджують висновків податкового органу, викладених в акті перевірки, оскільки самі висновки контролюючого органу ґрунтуються лише на підставі даних відомостей із Підсистеми почекової інформації РРО системи збору і зберігання звітних даних без перевірки реалізованих алкогольних напоїв на відповідність кодам УКТ ЗЕД, тоді як відповідно до абзацу 18 частини 2 статті 17 Закону №481/95-ВР безпосереднім об`єктом правопорушення (предметом) є конкретний алкогольний напій, який відповідно до згаданих положень статті 1 Закону та відповідно до Постанови №957 визначається за кодом УКТ ЗЕД, а не за назвою в документах суб`єкта господарювання.
Як визначено визначено частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відсутність належних, допустимих і беззаперечних доказів реалізації позивачем алкогольних напоїв за цінами, нижчими від встановлених мінімальних роздрібних цін на такі напої, неможливість ідентифікувати продані напої за кодом УКТ ЗЕД, унеможливлює застосування до фізичної особи-підприємця штрафних санкцій.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно зі статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Із урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування податкового повідомлення-рішення від 27.03.2023 №00/1973/0901 та скасування повідомлення-рішення від 23.03.2023 №001915/0706 у частині застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій за порушення п. 1, 7 ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».
Розподіл судових витрат згідно із ст. 139 КАС України не здійснюється, оскільки ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору як особа з інвалідністю ІІ групи.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 27.03.2023 №00/1973/0901.
Визнати протиправним та скасувати повідомлення-рішення від 23.03.2023 №001915/0706 у частині застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій за порушення п. 1, 7 ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Головному управлінню ДПС в Івано-Франківській області та представнику позивача рішення надіслати через підсистему «Електронний суд».

Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ «Мої справи».

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя /підпис/ Кафарський В.В.

Рішення складене в повному обсязі 07 липня 2023 р.