Справа № 420/8728/23
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2023-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8728/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Заступника керівника Приморської окружної прокуратури міста Одеси Одеської області до Департаменту освіти та науки Одеської міської ради, треті особи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання протиправною бездіяльність щодо ненарахування та невиплати одноразової грошової допомоги,

встановив:

Позивач звернувся з позовною заявою до Департаменту освіти та науки Одеської міської ради, в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту освіти та науки Одеської міської ради щодо ненарахування та невиплати одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 8 Закону України Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у розмірі шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку випускникам загальноосвітніх навчальних закладів Одеської міської територіальної громади з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, a саме: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

- зобов`язати Департамент освіти та науки Одеської міської ради нарахувати і виплатити одноразову грошову допомогу у розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідно віку випускникам загальноосвітніх навчальних закладів Одеської міської територіальної громади з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а саме: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Звертаючись до суду із цим позовом Заступник керівника Приморської окружної прокуратури міста Одеси Одеської області зазначає, що Департамент освіти та науки Одеської міської ради допустив протиправну бездіяльність, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 8 Закону України Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у розмірі шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку випускникам загальноосвітніх навчальних закладів Одеської міської територіальної громади з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, a саме: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6 . Вказане порушення було виявлено в ході опрацювання інформації щодо стану додержання вимог законодавства з питань соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, на території Приморського району міста Одеси Одеської області.

За змістом відзиву відповідач позовні вимоги не визнає. Зазначає, що спірна грошова допомога підлягає виплаті випускникам з числа дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, які перебували на повному державному утриманні та під опікою (піклуванням), саме за умови їх працевлаштування відповідно до Постанови КМУ №226 від 05.04.1994 року. Норми цієї постанови не суперечать ст. 8 Закону України Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. У задоволенні позову просить відмовити.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що нормами Закону України Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування встановлено обов`язок з виплати грошової допомоги усім випускникам навчальних закладів із числа дітей, позбавлених батьківського піклування, не розмежовуючи їх на окремі категорії тих, хто продовжив навчання в іншому навчальному закладі, та тих, хто працевлаштувався, і інші. На думку позивача, позиція відповідача суперечить приписам нормативно-правових актів.

22.05.2023 року відповідач звернувся із письмовими поясненнями у яких заперечив, що Департамент освіти та науки Одеської міської ради є уповноваженим органом відповідальним за виплату одноразової грошової допомоги дітям-сиротам. На думку відповідача, прокурор не наділений повноваженнями пошуку інформації шляхом подання запитів для здійснення представництва інтересів громадян у суді. На переконання відповідача, у прокурора вже має бути наявна інформація щодо порушення прав громадян до звернення із запитами на таку інформацію.

Служба у справах дітей, в інтересах якої подано цей позов, надала пояснення, у яких зазначено, що дітям-сиротам і дітям, позбавленим батьківського піклування, що перебувають під опікою (піклуванням), одноразова грошова допомога в розмірі шести прожиткових мінімумів виплачується при працевлаштуванні після закінчення навчального закладу. Враховуючи наявність колізії між норами Закону України Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування та Постановою КМУ №226 від 05.04.1994 року виплата спірної допомоги буде можлива тільки після внесення змін до Закону.

У поясненнях позивача від 31.05.2023 року зазначено, що обов`язок з виплати спірної допомоги покладено саме на відповідача, який є уповноваженим органом щодо управління закладами освіти комунальної власності територіальної громади міста Одеси. Крім того, відповідач є головним розпорядником коштів, передбачених у бюджеті Одеської міської територіальної громади на утримання закладів та установ освіти комунальної власності територіальної громади міста Одеси.

07.06.2023 року від відповідача надійшли письмові пояснення у яких наведено, що повноваження прокурора на звернення до суду із цим позовом не підтверджені, а також не наведено, яким чином порушені права органу в інтересах якого подано цей позов. Також наголошено, що Департамент не є належним відповідачем.

15.06.2023 року позивач звернувся до суду із додатковим поясненнями у яких наведено, що Департамент є належним відповідачем, а Служба у справах дітей Одеської міської ради, на яку покладено функцію здійснення заходів щодо реалізації державної політики з питань соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, здійснює свої повноваження неналежним чином, що і стало підставою захисту інтересів держави шляхом подання цього позову.

20.06.2023 року позивач знову звернувся із додатковими поясненнями та зазначив, що позиція Служби у справах дітей є помилковою щодо виплати грошової допомоги за умови працевлаштування після закінчення навчального закладу, оскільки нормами Закону України Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування чітко врегульовано обов`язок здійснення виплати такої допомоги незалежно від подальшого працевлаштування або продовження навчання.

Окремо необхідно зазначити, що клопотанням від 05.05.2023 року відповідач просив залучити до участі у справі третьою особою КУ «Центр фінансування та господарської діяльності закладів та установ системи освіти Приморського району м. Одеси», оскільки ця установа здійснює фінансово-господарський супровід діяльності закладів освіти територіальної громади м. Одеси у Приморському районі, фактично є централізованою бухгалтерією.

Суд вважає це клопотання необґрунтованим, оскільки ця установа згідно із статутом створена з метою сприяння розвитку матеріально-технічної бази відповідних закладів і установ освіти, а координацію діяльності та контроль за виконанням статутних завдань Установи здійснює уповноважений орган департамент освіти та науки Одеської міської ради, який є відповідачем у цій справі. Окрім посилань на здійснення бухгалтерських функцій, відповідачем не наведено на які права та обов`язки рішення у цій справі матиме вплив.

Відтак, таке клопотання задоволенню не підлягає.

Треті особи до суду пояснень не надали.

Ухвалою суду від 25.04.2023 року у справі відкрито спрощене провадження без повідомлення сторін.

Судом встановлені такі обставини по справі.

Приморською окружною прокуратурою міста Одеси Одеської області в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» витребувано та опрацьовано інформацію щодо стану додержання вимог законодавства з питань соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, нa території Приморського району міста Одеси Одеської області.

За результатами вивчення отриманої інформації встановлено факт ненарахування та невиплати відповідачем одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 8 Закону України Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у розмірі шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку випускникам загальноосвітніх навчальних закладів Одеської міської територіальної громади з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, a саме: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Наведена інформація встановлена із відповідей Департаменту освіти та науки Одеської міської ради та навчальних закладів, які закінчили треті особі у цій справі, наданих на запит Приморської окружної прокуратури міста Одеси Одеської області.

Так, у 2022 році навчання у Одеській ЗОШ № 77 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради завершила дитина, позбавлена батьківського піклування - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка відрахована у зв?язку зі здобутям повної загальної середньої освіти.

У 2020 році завершила навчання у Одеській гімназії № 105 Одеської міської ради Одеської області, у зв?язку зі здобуттям повної загальної середньої освіти дитина, позбавлена батьківського піклування - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У 2022 році завершила навчання в Одеському ліцеї № 68 Одеської міської ради Одеської області дитина-сирота - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , у зв?язку зі здобуттям повної загальної середньої освіти.

У 2022 році завершила навчання у Одеській гімназії № 21 Одеської міської ради Одеської області дитина, позбавлена батьківського піклування - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , у зв?язку зі здобуттям повної загальної середньої освіти.

У 2021 році закінчили навчання у Одеській ЗОШ № 58 І-Ш ступенів Одеської міської ради Одеської області та здобули повну загальну середню освіту і отримали відповідні документи про освіту - ОСОБА_10 (зміна прізвища на ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_10 , який має статус дитини, позбавленої батьківського піклування та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який має статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

Одноразова грошова допомога, яка передбачена ст. 8 Закону України Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у розмірі шести прожиткових мінімумів вказаним випускникам не виплачена, що підтверджується матеріалами справи та не спростовується відповідачем.

Департамент освіти та науки Одеської міської ради зазначив про відсутність підстав для виплати спірної допомоги у зв`язку із тим, що діти продовжили навчання (лист Департаменту від 12.12.2022 року, а.с. 34).

На переконання прокуратури, така бездіяльність Департаменту освіти та науки Одеської міської ради є протиправною, свідчить про порушення інтересів держави у сфері соціального захисту та охорони дитинства, в частині забезпечення належного захисту гарантованих державою прав дітей, підриває авторитет держави, якою гарантовано захист прав дитини, позбавленої батьківського піклування з боку держави, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи цей спір, суд враховує наступні приписи нормативно-правових актів.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 52 Конституції України утримання та виховання дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, покладається на державу.

Правові, організаційні, соціальні засади та гарантії державної підтримки дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа визначаються Законом України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" від 13 січня 2005 року №2342-IV (далі - Закон № 2342-IV).

Статтями 3, 4 Закону № 2342-IV визначено, що основними засадами державної політики щодо соціального захисту осіб з числа дітей, позбавлених батьківського піклування є, зокрема захист їх майнових, житлових та інших прав та інтересів, належне матеріально-технічне забезпечення незалежно від форми влаштування та утримання такої категорії дітей на рівні, не меншому за встановлений прожитковий мінімум для осіб відповідного віку. Заходи соціального захисту осіб з числа дітей, позбавлених батьківського піклування, гарантуються, забезпечуються та охороняються державою. Державні соціальні стандарти і нормативи встановлюються, зокрема, до мінімального стандарту разової державної фінансової допомоги при закінченні такими дітьми виховного, навчального закладу.

Частиною першою статті 8 Закону №2342-IV встановлено, що держава здійснює повне забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону №2342-IV витрати на фінансування заходів щодо соціального забезпечення дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, та осіб із їх числа передбачаються в Державному бюджеті України окремим рядком.

Судом встановлено, що особи з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 закінчили навчання у вищевказаних навчальних закладах та відповідно набули статусу випускників у період з 2020 року по 2022 рік.

Абзацом 16 статті 1 Закону №2342-IV передбачено, що випускники закладів для дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, - особи, які перебували на повному державному забезпеченні у закладі для дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, і закінчили своє перебування у зазначеному закладі у зв`язку із закінченням навчання.

Частиною сьомою статті 8 Закону №2342-IV визначено, що випускники навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечуються за рахунок навчального закладу або відповідної установи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку. Нормативи забезпечення одягом і взуттям затверджуються Кабінетом Міністрів України. За бажанням випускників навчальних закладів їм може бути видана грошова компенсація в розмірі, необхідному для придбання одягу і взуття.

При цьому, частина сьома статті 8 Закону № 2342-IV встановлює обов`язок з виплати грошової допомоги усім випускникам навчальних закладів, не розмежовуючи їх на окремі категорії - тих, хто продовжив навчання в іншому навчальному закладі, та тих, хто працевлаштувався та інші. Таким чином, усі діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування незалежно від форми їх утримання та виховання гарантовано перебувають на повному державному утриманні. Крім того, сам факт випуску з навчального закладу є підставою для виплати одноразової грошової допомоги в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів, встановленого законом.

Матеріальне забезпечення та зокрема, виплата грошової допомоги регламентується постановою Кабінету Міністрів України від 05 квітня 1994 року №226 "Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" (далі - Постанова КМУ №226).

Відповідно до підпунктів 4, 5 пункту 13 Постанови КМУ №226 учням, студентам з числа дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, а також учням, студентам, які в період навчання у віці від 18 до 23 років залишились без батьків, що навчалися або виховувалися в навчально-виховних та закладах фахової передвищої та вищої освіти і перебували на повному державному утриманні, при їх працевлаштуванні видається одяг, взуття, м`який інвентар і обладнання на суму, не менш як 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а також одноразова грошова допомога в розмірі шести прожиткових мінімумів. За бажанням випускникам навчальних закладів може бути виплачена грошова компенсація у розмірі, необхідному для придбання одягу і взуття.

Діти-сироти і діти, позбавлені батьківського піклування, що перебувають під опікою (піклуванням), на період навчання у закладі загальної середньої освіти забезпечуються безплатно шкільною і спортивною формами, обідами, у закладах фахової передвищої та вищої освіти і закладах професійної (професійно-технічної) освіти - обідами і гуртожитком. При працевлаштуванні після закінчення навчального закладу їм виплачується одноразова грошова допомога в розмірі шести прожиткових мінімумів, а також видається одяг і взуття на суму не менш як 16 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. За бажанням випускникам навчальних закладів може бути виплачена грошова компенсація у розмірі, необхідному для придбання одягу і взуття.

Тобто, Постановою КМУ №226 фактично обмежується право на отримання одноразової грошової допомоги шляхом встановлення певної умови, а саме працевлаштування після закінчення навчального закладу.

Разом із тим, відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону №2342-IV, закони України та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над іншими підзаконними нормативними актами, та оскільки норми Постанови КМУ №226 прийняті до набрання чинності Законом №2342-IV та не приведені у його відповідність, при вирішенні спірного питання підлягають застосуванню норми Закону №2342-IV, згідно з якими право на отримання одноразової грошової допомоги не пов`язано із працевлаштуванням після закінчення навчального закладу, такого права набувають випускники навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування без настання додаткових умов.

Суд також враховує, що відповідно до статті 1 Закону України "Про охорону дитинства" забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити. Охорона дитинства - система державних та громадських заходів, спрямованих на забезпечення повноцінного життя, всебічного виховання і розвитку дитини та захисту її прав.

У Преамбулі Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII, зазначено, що дитина, внаслідок її фізичної і розумової незрілості, потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. Статтею 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Крім того, відповідно до статті 28 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право дитини на освіту, і з метою поступового досягнення здійснення цього права на підставі рівних можливостей вони, зокрема: сприяють розвиткові різних форм середньої освіти, як загальної, так і професійної, забезпечують її доступність для всіх дітей.

Таким чином, суд доходить висновку, що під час вирішення питання щодо виплати одноразової грошової допомоги особам з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Департамент освіти та науки Одеської міської ради повинен був керуватись вимогами статті 8 Закону України "Про забезпечення організаційно правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування".

За таких обставин,бездіяльність Департаменту освіти та науки Одеської міської ради щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 8 Закону України Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у розмірі шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку випускникам загальноосвітніх навчальних закладів Одеської міської територіальної громади з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, a саме: ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 . тa ОСОБА_5 , є протиправною.

Щодо тверджень відповідача стосовно того, що Департамент освіти та науки Одеської міської ради є неналежним відповідачем у справі та не повинен здійснювати такі виплати, то суд їх вважає безпідставними та відхиляє, оскільки саме цей суб`єкт владних повноважень є уповноваженим органом щодо управління закладами освіти комунальної власності територіальної громади міста Одеси та є головним розпорядником коштів, передбачених у бюджеті Одеської міської територіальної громади на утримання закладів та установ освіти комунальної власності територіальної громади міста Одеси.

Також безпідставним є посилання на відсутність у прокурора повноважень на звернення до суду із цим позовом, оскільки такі повноваження закріплені у Законі України «Про прокуратуру», зокрема статтями 2 та 23, а також передбачені ст. 131-1 Конституції України.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи із меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову.

Відповідно до частини 2 статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Такі витрати позивачем не понесені.

Керуючись ст. 241-246 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов Заступника керівника Приморської окружної прокуратури міста Одеси Одеської області до Департаменту освіти та науки Одеської міської ради, треті особи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання протиправною бездіяльності щодо ненарахування та невиплати одноразової грошової допомоги задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Департаменту освіти та науки Одеської міської ради щодо ненарахування та невиплати одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 8 Закону України Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у розмірі шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку випускникам загальноосвітніх навчальних закладів Одеської міської територіальної громади з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, a саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 тa ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Зобов`язати Департамент освіти та науки Одеської міської ради (, 65039, м. Одеса, вул. Канатна, 134) нарахувати і виплатити одноразову грошову допомогу у розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідно віку випускникам загальноосвітніх навчальних закладів Одеської міської територіальної громади з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . тa ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Попов В.Ф.