Справа № 640/38341/21
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Кобаля М.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 листопад 2022 року (розглянута у письмовому провадженні, м. Київ, дата складання повного тексту рішення - відсутня) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2021 року, ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - відповідач), в якому просив: 1) визнання протиправними дій відповідача щодо зменшення з 01.01.2018 відсоткового значення розміру пенсії з 90% до 70% грошового забезпечення і виплати підвищення до пенсії у розмірі 50% у 2018р., у розмірі 75% у 2019р.; 2) визнання протиправною відмову відповідача у проведенні перерахунку і виплаті пенсії з 01.04.2019 на підставі нової довідки уповноваженого органу з урахуванням 100% підвищення; 3) зобов`язання відповідача перерахувати і виплатити з 01.01.2018 пенсію у розмірі 90%;

4) зобов`язання відповідача перерахувати і виплатити з 01.04.2019 пенсію у розмірі 90% грошового забезпечення, зазначеного у новій довідці, без обмеження максимального розміру з урахуванням 100% підвищення до пенсії.

Підстави позову: - зменшення відсоткового розміру пенсії і поетапна виплата підвищення до пенсії не відповідають вимогам Закону України від 09.04.1992 №2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон №2262); - після набрання законної сили рішенням суду у справі №826/3858/18 і отримання нової довідки у відповідача виник обов`язок з перерахування пенсії позивача з 01.04.2019, який він не виконав.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 листопад 2022 року задоволено позов частково. Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в. м. Києві у перерахунку і виплаті ОСОБА_1 пенсії з 01.04.2019. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві з 01.04.2019 перерахувати і виплатити ОСОБА_1 пенсію з урахуванням 90 відсотків грошового забезпечення, зазначеного у довідці Фінансово-економічного управління Служби безпеки України від 24.09.2021 №21/3/2-9/878-915, без обмеження максимальним розміром (з урахуванням фактично виплачених сум).

Не погоджуючись з вказаною постановою, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення з мотивів неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, як це передбачено ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційні скарги не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, що позивачу призначено пенсію відповідно до Закону №2262 у розмірі 90% грошового забезпечення.

ФЕУ СБУ складено і надано відповідачу довідку від 24.09.2021 №21/3/2-9/878-915 про грошове забезпечення позивача станом на 05.03.2019 у розмірі 32889,60 грн.

Відповідач не провів перерахунок пенсії, повідомивши позивачу у листах від 23.09.2021 і від 23.11.2021 про те, що рішення суду у справі №826/3858/18 не має наслідком перерахунок пенсії, а Урядом не приймались рішення щодо перерахунку пенсій.

Надаючи правову оцінку обставинам та матеріалам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 4 ст. 63 Закону №2262 усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військово-службовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених КМ України.

Справа не є типовою, але згідно із ч. 5 ст. 242 КАС України належить застосовувати висновки Верховного Суду у рішенні від 17.12.2019 у зразковій справі №160/8324/19 (набрало законної сили 24.06.2020), в якому зазначено, що з набранням 05.03.2019 законної сили рішенням суду у справі №826/3858/18 виникли підстави для перерахунку з 01.04.2019 пенсій, призначених згідно із Законом №2262, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення. Разом з цим, до моменту отримання належної довідки від відповідача у пенсійного органу не виникає обов`язку з перерахунку пенсії позивача.

Також при вирішенні справи необхідно застосовувати висновки Верховного Суду у постанові від 04.02.2019 №240/5401/18 про відсутність підстав для застосування ст. 13 Закону №2262 при перерахунку пенсії і зменшення її розміру до 70% грошового забезпечення та висновки Верховного Суду у постановах від 16.12.2021 №400/2085/19, від 18.05.2022 №380/12337/20 про відсутність підстав для обмеження пенсії максимальним розміром.

Враховуючи висновки Верховного Суду, зважаючи на одержання відповідачем довідки про грошове забезпечення позивача станом на 05.03.2019 і те, що відповідач не провів такий перерахунок, то останній порушив вимоги ч. 4 ст. 63 Закону №2262 і право позивача на перера-хунок пенсії, тому вимогу про визнання протиправною відмови належить задовольнити.

З метою повного і ефективного поновлення порушеного права позивача без необхідності ініціювання ним інших судових процесів належить задовольнити похідну вимогу про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок і виплату пенсії з урахуванням 90% грошового забезпечення, зазначеного у новій довідці, без обмеження її максимальним розміром.

Згідно з ч. 3 ст. 51 Закону №2262 і враховуючи, що перерахунок пенсії позивачу не було проведено з 01.04.2019 з вини відповідача, про що суд зазначив вище, то перерахунок пенсії необхідно провести з 01.04.2019.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що суд першо інстанції дійшов до правильного висновку, що позов у вищевказаній частині належить задовольнити.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 листопад 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: Н.П. Бужак

М.І. Кобаль