Справа № 520/7790/23
Суддя: Єгупенко В.В.
Дата ухвалення: 2023-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2023 р. № 520/7790/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Єгупенка В.В.,

розглянувши у приміщенні суду в м. Харкові у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, м. Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 поверх) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з вищевказаним позовом, в якому позивач просив визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не здійснення перерахунку та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2023 року у зв`язку зі зміною мінімальної заробітної плати в розмірі 6700грн. з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено внески за 2016 рік в розмірі 4482,35 грн. розмір якої встановлений незмінним Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 по справі №520/8794/18. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату пенсі позивачу з 01 січня 2023 року у зв`язку зі зміною мінімальної заробітної плати в розмірі 6700грн. з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено внески за 2016 рік в розмірі 4482,35 грн. розмір якої встановлений незмінним Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 по справі №520/8794/18.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що дії відповідача щодо не здійснення перерахунку та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2020 року у зв`язку зі зміною мінімальної заробітної плати в розмірі 4723грн. з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено внески за 2016 рік в розмірі 4482,35 грн згідно Постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 по справі №520/8794/18, є протиправними, у зв`язку з чим звернувся з даним позовом до суду.

Відповідач проти позову заперечував, від представника відповідача надійшов відзив на позов, в якому представник просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що відповідач у спірних правовідносин діяв у спосіб та у межах, визначених чинним законодавством.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, приходить до наступного.

Судом встановлено, що постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 по справі № 520/8794/18 адміністративний позов ОСОБА_1 до Чугуївського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.

Визнано протиправними дії Чугуївського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 згідно постанови Чугуївського міського суду від 15.01.2018 по справі №636/4431/17, пенсії з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено внески за 2017р. в розмірі 6273,50 грн.

Зобов`язано Чугуївське об`єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області провести з 01.01.2018 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 згідно постанови Чугуївського міського суду від 15.01.2018 року по справі № 636/4431/17, з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено внески за 2016р. в розмірі 4482,35 грн.

Вказаним рішенням встановлено, що з 17.11.2017 на виконання постанови Чугуївського міського суду від 15.01.2018 року по справі № 636/4431/17 відповідачем було здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , з 5-кратного розміру мінімальної заробітної плати, відповідно до ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796 ХІІ (далі по тексту Закон № 796-ХІІ).

Так, відповідачем було визначено 5-кратний розмір мінімальної заробітної плати: 3764,40 грн., х (3200 грн. х 5/4482,35 грн.) = 13437,25 грн., де 3764,40 грн. середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, визначена як середній показник за 2014,2015 та 2016 роки; 3200 грн. мінімальна заробітна плата з 01.01.2017 року, 4482,85 грн. середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2016 рік.

Розмір пенсії ОСОБА_1 , з 17.11.2017 склав 10740,00 грн.

З 01.01.2018 року у зв`язку зі зміною мінімальної заробітної плати Чугуївським ОУПФУ здійснено перерахунок пенсії з наступних показників: 5-кратний розмір мінімальної заробітної плати з 01.01.2018 року склав 15633,40 грн. (3764,40 грн. х (3723 грн. х 5/4482,35 грн.).

Розмір пенсії позивача з 01.01.2018 склав 13517,12 грн.

Разом з тим, матеріалами справи встановлено, після проведеної Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області перевірки, було з`ясовано, що з 01.01.2018 року в результаті помилки програмного забезпечення невірно застосовано п`ятикратний розмір мінімальної заробітної плати, після чого розпорядженням від 12.06.2018 року приведено у відповідність і розмір пенсії ОСОБА_1 , з 01.01.2018 року складає 11760,20 грн. а саме: Кзс = 3723 грн.*5/6273,45 грн. = 2,96724; П = 3764,40*Кзс*Кв/100%.

Отже, пенсійним органом взято величину середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2017 рік у розмірі 6273,45 грн., внаслідок чого п`ятикратний розмір заробітної плати з 01.01.2018 року склав 11169,88 грн. ((3764,40 грн. х (3723 грн. х 5/6273,50 грн.) = 3764,40 грн. х 2,96724), що є меншим, ніж той, з якого ОСОБА_1 , розраховано пенсію з 01.12.2017 по (13437,25 грн.).

Таким чином, при перерахунку пенсії з 01.01.2018 Чугуївське об`єднане УПФУ провело перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018 в зв`язку зі зміною мінімальної заробітної плати, яка збільшилася з 3200 грн., до 3723 грн., безпідставно змінивши при проведенні перерахунку та визначенні розміру пенсії не лише мінімальну заробітну плату, як вказано в ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а й середню заробітну плату (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, застосувавши цей показник за 2017 рік - 6273,50 грн., замість показника 2016 року 4482,35 грн., внаслідок чого розрахунковий розмір пенсії позивача зменшився.

На виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 по справі № 520/8794/18 відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивачу з 01.01.2018, розмір пенсії склав 13517,12 грн. Вказана обставина не заперечується учасниками справи.

Позивач звернувся до відповідача із заявою від 24.04.2019 , в якій просив провести з 01.01.2019 року перерахунок та виплату пенсії з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено внески за 2016 рік в розмірі 4482,35 грн., згідно постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 року по справі № 520/8794/18 з 01 січня 2019 року у зв`язку зі зміною мінімальної заробітної плати.

Відповідачем листом № 98-В/1 від 07.05.2019 позивачу повідомлено про те, що з 01.01.2019 у зв`язку зі зміною мінімальної заробітної плати провести перерахунок та виплату пенсії з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено внески за 2016 рік в розмірі 4482,35 грн., згідно постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 по справі №520/8794/18 немає підстав, оскільки в зазначеному рішенні судом зобов`язано Чугуївське об`єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії саме з 01.01.2018 і відсутнє зобов`язання провести з 01.01.2019 перерахунок пенсії з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено внески за 2016 рік в розмірі 4482,35 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.03.2020 по справі №520/976/2020 було задоволено позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не здійснення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2020 року у зв`язку зі зміною мінімальної заробітної плати в розмірі 4723грн. з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено внески за 2016 рік в розмірі 4482,35 грн згідно Постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 по справі №520/8794/18.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2020 року у зв`язку зі зміною мінімальної заробітної плати в розмірі 4723 грн з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено внески за 2016 рік в розмірі 4482,35 грн, згідно Постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 по справі № 520/8794/18.

Вказане рішення набрало законної сили.

Відповідно до ч.4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У позові позивач посилається на те, що 4 січня 2023 року він отримав пенсію за січень 2023 року в старому розмірі без урахування мінімальної заробітної плати встановленої на 01 січня 2023 року в сумі 6700грн., тому 10 січня 2023 року він звернувся до відповідача з заявою щодо проведення перерахунку та виплати пенсії з 01.01.2023 у зв`язку з законодавчою зміною мінімальної заробітної плати в розмірі 6700 грн. та з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено внески за 2016 рік в розмірі 4482,35 грн., розмір якої встановлений незмінним згідно Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 по справі №520/8794/18.

15.03.2023 позивач отримав відмову, оформлену листом на заяву від 10.01.2023 року в якій відповідачем було зазначено, що з 01 січня 2023 року підстав для проведення перерахунку пенсії з розміру мінімальної заробітної плати встановленої законом на 01 січня 2023 року в розмірі 6700грн. немає підстав оскільки в вище зазначених рішеннях суду не містять зобов`язання щодо проведення перерахунків пенсії у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати.

Отже, по суті відповідач повідомив заявника про відсутність підстав для перерахунку пенсії з 01 січня 2023 року у зв`язку зі зміною мінімальної заробітної плати на 01.01.2023 року в розмірі 6700грн. та середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено внески за 2016 рік в розмірі 4482,35 грн. розмір якої встановлений незмінним згідно Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 по справі №520/8794/18, Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.07.2019 по справі N°520/5089/19, Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.020.2020 по справі № 520/976/2020.

Не погоджуючись з вказаними обставинами, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку оскаржуваним діям та рішенню відповідача, суд застосовує наступні норми права.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбаченим законом.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій № 2148-VIII від 03.10.2017 року частина 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796 ХІІ викладена в наступній редакції: "Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року", що набрала чинності 01.10.2017.

Пунктом 9-1 Порядку № 1210 передбачено, що за бажанням осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби та внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року за формулою: П = Зс*Кзс*(Кв/100%); де П - розмір пенсії; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, визначається як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки; Кзс - середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії; Кв - розмір відшкодування фактичних збитків (у відсотках).

Середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії (Кзс), визначається за формулою: де Зп(мін) - розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року; Зс1 - середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за рік, що передує відповідному року.

Розмір відшкодування фактичних збитків (Кв) визначається як відсоток втрати працездатності, визначений органами медико-соціальної експертизи.

У разі зміни розміру мінімальної заробітної плати проводиться перерахунок зазначених пенсій виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Суд зазначає, що у разі зміни розміру мінімальної заробітної плати проводиться перерахунок зазначених пенсій виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року - тобто законодавець вказує лише на зміну мінімальної заробітної плати, при цьому всі інші складові формули для пенсії по інвалідності обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року - залишаються незмінними.

Спірні правовідносини, що склалися між сторонами при розгляді справи № 520/8794/18, стосувалися невірного застосування відповідачем вищенаведених вимог закону в частині обчислення показника Зс1 - середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за рік, що передує відповідному року.

При цьому законодавцем передбачено здійснення перерахунку пенсії, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, у разі зміни розміру мінімальної заробітної плати.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено у 2023 році мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі: з 1 січня у місячному розмірі - 6700 гривень.

Отже, розмір мінімальної заробітної плати у 2023 році змінився порівняно з 2019 роком, а тому у відповідача виник обов`язок щодо перерахунку пенсії позивача саме у зв`язку зі зміною такого показника, при цьому інші складові формули для пенсії по інвалідності обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року залишаються незмінними, що встановлено також постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 по справі № 520/8794/18.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у межах спірних правовідносин відповідачем вчинено протиправні дії щодо не здійснення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2023 року у зв`язку зі зміною мінімальної заробітної плати в розмірі 6700грн. з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено внески за 2016 рік в розмірі 4482,35 грн. розмір якої встановлений незмінним Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 по справі №520/8794/18.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсі позивачу з 01 січня 2023 року у зв`язку зі зміною мінімальної заробітної плати в розмірі 6700грн. з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено внески за 2016 рік в розмірі 4482,35 грн. розмір якої встановлений незмінним Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 по справі №520/8794/18, суд зазначає наступне.

Керуючись принципом верховенства права, гарантованим ст. 8 Конституції України та ст.6 КАС України, суд на підставі ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини застосовує практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Суд враховує судову практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі "ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява №28924/04) констатував, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків.

Таким чином, стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 28 - 36, Series A №18).

Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні.

Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява №58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява №48778/99, п. 25, ECHR 2002-II).

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист. Крім того, суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності небезпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Засіб захисту, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п.75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, ефективний засіб правового захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

З метою належного захисту прав позивача, враховуючи положення ст. 245 КАС України, суд вважає, що позовні вимоги про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсі позивачу з 01 січня 2023 року у зв`язку зі зміною мінімальної заробітної плати в розмірі 6700грн. з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено внески за 2016 рік в розмірі 4482,35 грн. розмір якої встановлений незмінним Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 по справі №520/8794/18 підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності вчинених ним дій та прийнятих рішень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до положень ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 257-263, 295, 297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, м. Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 поверх) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не здійснення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2023 року у зв`язку зі зміною мінімальної заробітної плати в розмірі 6700грн. з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено внески за 2016 рік в розмірі 4482,35 грн. розмір якої встановлений незмінним Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 по справі №520/8794/18.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2023 року у зв`язку зі зміною мінімальної заробітної плати в розмірі 6700грн. з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено внески за 2016 рік в розмірі 4482,35 грн. розмір якої встановлений незмінним Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 по справі №520/8794/18.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Єгупенко