Справа № 160/10227/23
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2023-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Врони О. В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІАРЕНТ" до 1-Головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, 2-Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-
Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІАРЕНТ» (далі позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради (далі відповідач-1), Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради (далі відповідач-2), в якій просить:
- викласти окремі частини Містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва "Нове будівництво житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями по вул. Шевченка у районі будинків №№23-29, м. Дніпро", затверджених наказом Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 10.12.2019 року № 522 (дата та номер Головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, -10.12.2019 рік № 15/29-178), зокрема, пункт 1 Розділу «Гранично допустима висотність будинків, будівель та споруд у метрах» у наступній редакції: «Гранично допустима висота 55м (п`ятдесят п`ять метрів)»;
- зобов`язати Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради надати ТОВ «ДІАРЕНТ» Містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва "Нове будівництво житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями по вул. Шевченка у районі будинків №№23-29, м. Дніпро", зі змінами у пункті 1 Розділу «Гранично допустима висотність будинків, будівель та споруд у метрах, 55 м (п`ятдесят п`ять метрів)».
На підставі звернення позивача Головним архітектурно-планувальним управлінням Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради 10.12.2019 було видано позивачу Містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва "Нове будівництво житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями по вул. Шевченка у районі будинків №№23-29, м. Дніпро", затверджені наказом Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 10.12.2019 №522.
Відповідно до вимог вказаних вище Містобудівних умов, яких повинно дотримуватись товариство при здійсненні будівництва, зокрема, пункту 1 Розділу «Гранично допустима висотність будинків, будівель та споруд у метрах», гранично допустимою висотою будинку, будівель та споруд у метрах вказано - 40 метрів. При цьому, як вбачається зі змісту виданих позивачу Містобудівних умов, при здійсненні проектування останньому слід дотримуватись діючих будівельних норм, державних стандартів, норм і правил, у тому числі ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій», ДБН В.1.1.-7:2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва».
Враховуючи те, що Містобудівні умови є чинними до завершення будівництва, та реалізовуючи своє право на забудову земельної ділянки, 23.03.2023 товариство звернулось до Головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради з заявою про внесення змін до Містобудівних умов, у якій просило внести зміни до Містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва "Нове будівництво житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями по вулиці Шевченка у районі будинків №№23-29, м. Дніпро", затверджених наказом Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 10.12.2019 №522, та виданих позивачу, в частині гранично допустимої висоти (до розділу «Гранично допустима висотність будинків, будівель та споруд у метрах») з 40 метрів на гранично допустиму висоту - на 55 метрів.
Позивач вважає, що оскільки проектування висотних будинків необхідно виконувати згідно з вимогами чинних будівельних норм та з урахуванням додаткових вимог щодо особливостей висотного будівництва, відповідачем-1 безпідставно визначено у містобудівних умовах та обмеженнях верхню межу гранично допустимої висоти забудови 40 м. Як наслідок відповідачем-1 безпідставно обмежено гранично допустиму висоту об`єкту будівництва, що свідчить про протиправність відмови внести зміни до Містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва "Нове будівництво житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями по вулиці Шевченка у районі будинків №№23-29, м. Дніпро", затверджених наказом Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 10.12.2019 №522, в частині гранично допустимої висоти (до Розділу «Гранично допустима висотність будинків, будівель та споруд у метрах») з 40 метрів на гранично допустиму висоту - на 55 метрів. Позивач зазначає, що станом на сьогоднішній день Державні Будівельні Норми Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій» не мають обмежень по висотності в залежності від чисельності населення та класифікації населеного пункту. Оскільки проектування висотних будинків необхідно виконувати згідно з вимогами чинних будівельних норм, визначених у тому числі Державними Будівельними Нормами Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій», які не містять обмежень по висотності, відповідачем-1 безпідставно визначено у Містобудівних умовах та обмеженнях верхню межу гранично допустимої висоти забудови 40 м, як наслідок, безпідставно обмежено гранично допустиму висоту об`єкту будівництва, що свідчить про протиправність вказаної вимоги містобудівних умов. Позивач зазначає на неправомірність прийняття листа за наслідками розгляду заяви замість рішення.
20.06.2023 представником відповідача-2 подано відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити у задоволенні позову. В обгрнтування правової позиції зазначено, що за матеріалами чинної містобудівної документації (генерального плану м.Дніпро, затвердженого рішенням Дніпровської міської ради від 02.09.2020 №84/60, та плану зонування території міста, затвердженого рішенням Дніпровської міської ради від 20.10.2021 № 212/11) не передбачена можливість будівництва в межах наданої замовнику в оренду земельної ділянки об`єктів, гранична висота яких перевищує 40 м. Отже, наміри забудови зазначеної земельної ділянки не відповідають вимогам містобудівної документації на місцевому рівні. З урахуванням зазначеного, позивачу було відмовлено у внесенні змін до раніше наданих містобудівних умов та обмежень. Таким чином, відповідач-2 діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та чинним законодавством України. Відповідно до Положення про головне архітектурно-планувальне управління департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, затверджене рішенням Дніпровської міської ради від 24.10.2018 №51/36, управління здійснює повноваження, встановлені чинним законодавством для виконавчих органів міської ради з питань містобудування, архітектури на підставі, у межах та у спосіб, встановлених законами України та вищезазначеним Положенням, у складі департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради (п. 1.2 рішення). Оскільки, головне архітектурно-планувальне управління департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради (відповідач-1 по справі) не є окремою юридичною особою, то відповідно не наділено адміністративною процесуальною правоздатністю і не може бути учасником справи (стороною або третьою особою) в рамках адміністративного судочинства.
Копія ухвали від 19.05.2023 та позовна заява з додатками направлені на зареєстровану адресу відповідача-1 та отримано представником 15.06.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
В силу наведеного, суд вважає відповідача-1 належним чином повідомленим про можливість подання відзиву у зазначені строки та належним чином повідомленим про судовий розгляд справи.
Відповідачем-1, на виконання ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України, не було надіслано до суду письмового відзиву на адміністративний позов та не було повідомлено про поважність причин ненадання відзиву.
Відповідно до ч. 6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Справа розглядається судом в порядку спрощеного провадження за приписами статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про таке.
Видами діяльності за КВЕД є: 68.31 Агентства нерухомості (основний), 68.10 Купівля та продаж власного нерухомого майна, 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, 68.32 Управління нерухомим майном за винагороду або на основі контракту.
22.05.2019 між Дніпровською міською радою (орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «ДІАРЕНТ» (орендар) було укладено договір оренди землі, який посвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Пустовим С.В., та який зареєстровано в реєстрі за №318 (а.с. 29-36).
Пунктом 2 договору визначено, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,1253 га.
Категорія землі згідно ст. 19 Земельного кодексу України: землі житлової та громадської забудови.
Цільове призначення земельної ділянки (код КВЦПЗ): 02.03 (для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку).
Функціональне використання (вид використання): для будівництва житлового будинку.
Договір оренди землі укладено строком на п`ятнадцять років (п. 8 договору оренди землі).
Головним архітектурно-планувальним управлінням Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради 10.12.2019 було видано позивачу Містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва "Нове будівництво житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями по вул. Шевченка у районі будинків №№23-29, м.Дніпро", затверджені наказом Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 10.12.2019 №522, дата та номер Головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, - 10.12.2019 №15/29-178 (а.с. 26)
Відповідно до вимог вказаних вище Містобудівних умов, які є обов`язковими до врахування при здійсненні будівництва, зокрема, пункту 1 Розділу «Містобудівні умови та обмеження» гранично допустима висота 40 м.
При цьому, в пункті 4 Розділу «Містобудівні умови та обмеження» визначено, що при здійсненні проектування товариству з обмеженою відповідальністю «ДІАРЕНТ» слід дотримуватись діючих будівельних норм, державних стандартів, норм і правил, у тому числі ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій», ДБН В.1.1.-7-2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва».
02.03.2023 архітектором ФОП ОСОБА_1 (кваліфікаційний сертифікат архітектора АА №003008 від 07.06.2016) направлено на адресу товариства з обмеженою відповідальністю «ДІАРЕНТ» обгрунтування збільшення поверхності об`єкта, в яких, зокрема, зазначено, що згідно із затвердженою Дніпровською міською радою стратегію розвитку міста Дніпра 2030, Дніпро - це місто відкритих інноваційних систем, новітніх підходів до модернових архітектурних рішень зі збереженням історичної ідентифікації. Як перспектива майбутнього розвитку території кварталу була закладена висотність 14 поверхів вглибині кварталу. Ця тенденція відбувається у поряд розташованих кварталах, які набувають нового формування сучасного сталого розвитку міста. Це дасть можливість йти у бік європейської демократичної інтеграції «компактного міста», де оптимальна збалансованість висотності, габаритів та розрахунків дає можливість новому прогресивному будівництву та динамічному розвитку сучасної архітектури будівель без негативного впливу на історичну спадщину та середовище, а гармонійне поєднання цих двох чинників. Саме таким був спроектований об`єкт «Нове будівництво житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями по вул. Шевченка в районі будинків №№23-29, м. Дніпро» (а.с.20-21).
23.03.2023 товариство з обмеженою відповідальністю «ДІАРЕНТ» звернулось до Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради із заявою про внесення змін до Містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва, затверджених наказом Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 10.12.2019 №522, в якій просило: підготувати та внести зміни до Містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва "Нове будівництво житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями по вул. Шевченка у районі будинків №№23-29, м. Дніпро", затверджених наказом Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 10.12.2019 №522, та виданих товариству з обмеженою відповідальністю «ДІАРЕНТ», в частині гранично допустимої висоти (до Розділу «Гранично допустима висотність будинків, будівель, споруд у метрах) з 40 метрів на гранично допустиму висоту 55 метрів.
В обгрунтування відмови міститься посилання на ч.4 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», зазначено про невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.
Не погоджуючись з відмовою у внесенні змін до Містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва "Нове будівництво житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями по вул. Шевченка у районі будинків №№23-29, м. Дніпро", затверджених наказом Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 10.12.2019 №522, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлені Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі за текстом Закон №3038-VІ), який спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.
Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 1 Закону №3038-VІ містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, ії благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.
Водночас правові та організаційні засади здійснення архітектурної діяльності визначені Законом України «Про архітектурну діяльність», який спрямований на формування сприятливого життєвого середовища, досягнення естетичної виразності, економічної доцільності і надійності будинків, споруд та їх комплексів.
Статтею 13 Закону України «Про архітектурну діяльність» передбачено, що до уповноважених органів містобудування та архітектури належать:
- центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері архітектури;
- центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері архітектури;
- орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань архітектури;
- структурні підрозділи обласних, районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій з питань архітектури;
- виконавчі органи сільських, селищних, міських рад з питань архітектури.
Відповідно до статті 22 Закону України «Про архітектурну діяльність» архітектор під час проектування і будівництва об`єктів архітектури має право, зокрема: без попереднього дозволу розробляти проектні пропозиції щодо забудови будь-якої земельної ділянки для визначення можливості і умов здійснення на ній будівництва об`єкта архітектури; вільно обирати засоби і способи реалізації архітектурного рішення.
Частиною 1 статті 1 Закону №3038-VІ встановлено, що:
- генеральний план населеного пункту - одночасно містобудівна документація на місцевому рівні та землевпорядна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту;
- містобудівна документація - затверджені текстові та графічні матеріали з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій;
- містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.
Правові, економічні, соціальні та організаційні засади містобудівної діяльності в Україні визначені Законом України «Про основи містобудування», який спрямований на формування повноцінного життєвого середовища, забезпечення при цьому охорони навколишнього природного оточення, раціонального природокористування та збереження культурної спадщини.
Згідно з частиною 1 статті 5 Закону України «Про основи містобудування» передбачено, що при здійсненні містобудівної діяльності повинні бути забезпечені:
- розробка містобудівної документації, проектів конкретних об`єктів згідно з вихідними даними на проектування, з дотриманням норм і правил;
- розміщення і будівництво об`єктів відповідно до затверджених у встановленому порядку містобудівної документації та проектів цих об`єктів;
- раціональне використання земель та територій для містобудівних потреб, підвищення ефективності забудови та іншого використання земельних ділянок з урахування державних та громадських інтересів при плануванні та забудові територій;
- урахування законних інтересів та вимог власників або користувачів земельних ділянок та будівель, що оточують місце будівництва.
Статтею 19 Закону Закону України «Про основи містобудування» встановлено, що при розробці та реалізації містобудівної документації суб`єкти містобудівної діяльності зобов`язані дотримуватись основних завдань та заходів щодо забезпечення сталого розвитку населених пунктів та екологічної безпеки територій.
Відповідно до частин 2, 3 статті 8 Закону №3038-VІ планування та забудова земельних ділянок здійснюється їх власниками чи користувачами в установленому законодавством порядку. Рішення з питань планування та забудови територій приймаються сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами, районними, обласними радами, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями в межах визначених законом повноважень з урахуванням вимог містобудівної документації.
Згідно з положеннями статті 26 Закону №3038-VІ забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва. Суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів. Виконавчий орган сільської, селищної, міської ради вживає заходів щодо організації комплексної забудови територій відповідно до вимог цього Закону.
Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.
У частині 5 цієї статті визначено, що проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: отримання замовником або проектувальником вихідних даних; розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; затвердження проектної документації; виконання підготовчих та будівельних робіт; прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; реєстрація права власності на об`єкт містобудування.
Відповідно до частини 1 статті 29 Закону №3038-VІ основними складовими вихідних даних є: містобудівні умови та обмеження; технічні умови; завдання на проектування.
Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що містобудівні умови та обмеження є складовою вихідних даних, отримання яких є необхідною умовою для набуття власниками земельних ділянок або землекористувачами права на забудову земельної ділянки. Містобудівні умови та обмеження є видом містобудівної документації та визначають комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва, дотримання яких є обов`язковим для всіх суб`єктів містобудівної діяльності, а також є частиною містобудівної документації, зокрема її графічної та текстової складової частини і повинні містити однакові для усіх отримувачів адміністративної послуги умови і вимоги.
Частинами 2, 3 статті 29 Закону №3038-VІ передбачено, що фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва.
Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника (із зазначенням кадастрового номера земельної ділянки).
Згідно з частиною 5 статті 29 Закону №3038-VІ містобудівні умови та обмеження містять: 1) назву об`єкта будівництва, що повинна відображати вид будівництва та місце розташування об`єкта; 1-1) ідентифікатор об`єкта будівництва або закінченого будівництвом об`єкта (для об`єктів нового будівництва та закінчених будівництвом об`єктів, яким присвоєно ідентифікатор об`єкта будівництва до видачі містобудівних умов та обмежень); 2) інформацію про замовника; 3) відповідність на дату надання містобудівних умов та обмежень цільового та функціонального призначення земельної ділянки містобудівній документації на місцевому рівні; 4) гранично допустиму висотність будинків, будівель та споруд у метрах (з урахуванням обмежень використання приаеродромних територій, встановлених відповідно до Повітряного кодексу України); 5) максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки; 6) максимально допустиму щільність населення в межах житлової забудови відповідної житлової одиниці (кварталу, мікрорайону); 7) мінімально допустимі відстані від об`єкта, що проектується, до червоних ліній, ліній регулювання забудови, існуючих будинків та споруд; 8) планувальні обмеження (охоронні зони пам`яток культурної спадщини, межі історичних ареалів, зони регулювання забудови, зони охоронюваного ландшафту, зони охорони археологічного культурного шару, в межах яких діє спеціальний режим їх використання, охоронні зони об`єктів природно-заповідного фонду, прибережні захисні смуги, зони санітарної охорони, планувальні обмеження використання приаеродромних територій, встановлені відповідно до Повітряного кодексу України); 9) охоронні зони об`єктів транспорту, зв`язку, інженерних комунікацій, відстані від об`єкта, що проектується, до існуючих інженерних мереж. Перелік зазначених умов є вичерпним.
Містобудівні умови та обмеження є чинними до завершення будівництва об`єкта незалежно від зміни замовника .
Внесення змін до містобудівних умов та обмежень може здійснювати орган, що їх надав, за заявою замовника або за рішенням суду(частина 8 статті 29 Закону №3038-VІ ).
3і змісту наведеної правової норми встановлено, що внесення змін до містобудівних умов та обмежень за наявності для цього правових підстав, включаючи невідповідність окремих положень містобудівних умов та обмежень вимогам містобудівної документації, законодавству України, може здійснюватися. у тому числі на виконання рішення суду.
Відповідно до статті 22-1 Закону №3038-VІ єдина державна електронна система у сфері будівництва (далі - електронна система) - єдина інформаційно-телекомунікаційна система у складі містобудівного кадастру, що забезпечує створення, перегляд, відправлення, прийняття, збирання, внесення, накопичення, обробку, використання, розгляд, зберігання, захист, облік та надання інформації у сфері будівництва, а також електронну взаємодію між фізичними та юридичними особами, державними органами, органами місцевого самоврядування, центрами надання адміністративних послуг, з метою отримання визначених цим Законом послуг у сфері будівництва.
Електронна система складається з: 1) Реєстру будівельної діяльності; 2) електронного кабінету користувача електронної системи (далі - електронний кабінет); 3) порталу електронної системи.
Невід`ємною архівною складовою частиною Реєстру будівельної діяльності є єдиний реєстр документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів.
Держателем електронної системи є центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування, який вживає організаційних заходів, пов`язаних із забезпеченням функціонування електронної системи.
Технічним адміністратором електронної системи (далі технічний адміністратор) є визначене Кабінетом Міністрів України в Порядку ведення електронної системи державне унітарне підприємство, яке належить до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері інформатизації, електронного урядування, формування і використання національних електронних інформаційних ресурсів, розвитку інформаційного суспільства.
Технічний адміністратор здійснює заходи із створення та супроводження програмного забезпечення електронної системи, відповідає за технічне і технологічне забезпечення електронної системи, збереження та захист інформації (даних), що містяться в електронній системі, забезпечує надання та анулювання доступу до електронної системи, проводить навчання роботі з електронною системою.
Якщо інформація та документи, що підлягають внесенню до електронної системи, внесені до неї, такі інформація та документи вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.
Відповідно до частин 1, 2 статті 22-2 цього Закону реєстр будівельної діяльності є компонентом електронної системи, який забезпечує створення, збирання, накопичення, обробку, захист, облік такої інформації, зокрема, містобудівних умов та обмежень.
З використанням Реєстру будівельної діяльності створюються такі електронні документи (крім документів, які містять відомості, що становлять державну таємницю) та здійснюються такі дії, зокрема, містобудівні умови та обмеження, зміни до них, відмова у їх наданні, скасування містобудівних умов та обмежень.
Оригіналом документів, визначених цією частиною, є їх примірник в електронній формі, виготовлений за допомогою Реєстру будівельної діяльності.
Створення документів та проведення дій, визначених цією частиною, з використанням Реєстру будівельної діяльності здійснюються особами, до повноважень яких віднесено прийняття рішень про видачу відповідних документів та вчинення відповідних дій.
Згідно з пунктом 59 Порядку ведення Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.06.2021 №681 Реєстр будівельної діяльності електронної системи є компонентом електронної системи, який забезпечує створення, збирання, накопичення, обробку, захист, облік, зокрема, містобудівних умов та обмежень.
Пунктом 60 Порядку №681 визначено, що виключно з використанням Реєстру будівельної діяльності електронної системи створюються такі електронні документи (крім документів, які містять відомості, що становлять державну таємницю), зокрема, містобудівні умови та обмеження, зміни до них та відмова в іх наданні, скасування містобудівних умов та обмежень.
За приписами пункту 158 Порядку №681 через електронний кабінет посадової особи уповноваженого органу містобудування та архітектури здійснюється, зокрема, видача та реєстрація містобудівних умов та обмежень, зміни до них, відмова в їх наданні, видача листів про те, що містобудівні умови не надаються, облік відомостей про їх зміну, скасування або зупинення.
З огляду на викладене, Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради, Головне архітектурно-планувальне управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради є уповноваженими законодавством органами, на яких покладено функції щодо внесення змін до містобудівних умов та обмежень, у тому числі на виконання рішення суду.
Як вже зазначалось, у спірних Містобудівних умовах та обмеженнях в розділі «Гранично допустима висотність будинків, будівель та споруд у метрах» зазначено - «40 м».
У силу наведених вище нормативних приписів пункту 8 частини 1 статті 1, частин 2, 4 статті 26 та частини 8 статті 29 Закону, реалізовуючи своє право на забудову земельної ділянки, позивач зобов`язаний додержуватись усіх вимог, визначених у спірних Містобудівних умовах та обмеженнях, оскільки недотримання таких вимог є підставою для притягнення останнього до відповідальності як забудовника.
У тому числі позивач повинен дотримуватись ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій», в пункті 3.7. яких визначено, що багатофункціональні споруди - це будинки і комплекси, які формуються з приміщень, їх груп, різного громадського, житлового та іншого призначення, поєднання яких обумовлене економічною доцільністю і містобудівними вимогами.
Також в пункті 6.1.3. ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій» встановлено, що максимально допустима висота (поверховість) житлової забудови визначається від чисельності населення та класифікації населеного пункту, з врахуванням встановлених обмежень щодо охорони культурної спадщини, а саме:
- сільські населені пункти чисельністю до 1 тис. осіб - виключно садибна забудова (прим. до 3 поверхів без урахування мансарди (з земельними ділянками), 1-3 поверхи (у сільських населених пунктах));
- сільські населені пункти чисельністю понад 1 тис. осіб - садибна забудова та багатоквартирні житлові будинки висотою до 12 м (до 4-х поверхів включно);
- селища (селища міського типу) - садибна забудова та багатоквартирні житлові будинки висотою до 15 м (до 5 поверхів включно);
- міста чисельністю до 50 тис. осіб включно - садибна забудова та багатоквартирні житлові будинки висотою до 27 м (до 9 поверхів включно);
- міста чисельністю понад 50 до 100 тис. осіб включно - садибна забудова та багатоквартирні житлові будинки висотою до 48 м (до 16 поверхів включно):
- міста чисельністю понад 100 тис. осіб - висотність багатоквартирної житлової забудови встановлюється містобудівною документацією.
- визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26.04.2019 №104 в частині затвердження абзацу 2 пункту 6.1.3 Державних Будівельних Норм Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій», а саме «Максимально допустима висота* (поверховість) житлової забудови визначається від чисельності населення та класифікації населеного пункту: - сільські населені пункти чисельністю до 1 тис. осіб - виключно садибна забудова; - сільські населені пункти чисельністю понад 1 тис. осіб - садибна забудова та багатоквартирні житлові будинки висотою до 12 м (до 4-х поверхів включно); - селища міського типу - садибна забудова та багатоквартирні житлові будинки висотою до 15 м (до 5 поверхів включно); - міста чисельністю до 50 тис. осіб включно - садибна забудова та багатоквартирні житлові будинки висотою до 27м (до 9 поверхів включно); - міста чисельністю понад 50 до 100 тис. осіб включно - садибна забудова та багатоквартирні житлові будинки висотою до 48 м (до 16 поверхів включно); - міста чисельністю понад 100 тис. осіб - висотність багатоквартирної житлової забудови встановлюється документацією з просторового планування; * Висота визначається без врахування шатрової покрівлі у разі її влаштування. Примітка. У разі будівництва об`єкта на складному рельєфі висота визначається з врахуванням цокольного поверху. Багатоквартирна забудова». Абзац 2 пункту ДБН 6.1.31 Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій» «Розміщення багатоквартирних (секційних) будинків в кварталах садибної забудови не допускається»;
- визнано протиправним та нечинним абзац 2 пункту 6.1.3 Державних Будівельних Норм Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій», затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26.04.2019 №104, а саме: «Максимально допустима висота (поверховість) житлової забудови визначається від чисельності населення та класифікації населеного пункту: - сільські населені пункти чисельністю до 1 тис. осіб - виключно садибна забудова; - сільські населені пункти чисельністю понад 1 тис. осіб - садибна забудова та багатоквартирні житлові будинки висотою до 12 м (до 4-х поверхів включно); - селища міського типу - садибна забудова та багатоквартирні житлові будинки висотою до 15 м (до 5 поверхів включно); - міста чисельністю до 50 тис. осіб включно - садибна забудова та багатоквартирні житлові будинки висотою до 27м (до 9 поверхів включно); - міста чисельністю понад 50 до 100 тис. осіб включно - садибна забудова та багатоквартирні житлові будинки висотою до 48 м (до 16 поверхів включно); - міста чисельністю понад 100 тис. осіб - висотність багатоквартирної житлової забудови встановлюється документацією з просторового планування; * Висота визначається без врахування шатрової покрівлі у разі її влаштування. Примітка. У разі будівництва об`єкта на складному рельєфі висота визначається з врахуванням цокольного поверху.»;
- визнано протиправним та нечинним абзац 2 пункту 6.1.31 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій» «Розміщення багатоквартирних (секційних) будинків в кварталах садибної забудови не допускається».
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.03.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.09.2021 у справі №640/17011/20 скасовано.

Ухвалено нове рішення, яким позов Громадської організації «Коло Українських Будівельників» до Міністерства розвитку громад та територій України про визнання протиправним та скасування наказу в частині задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26.04.2019 №104 в частині затвердження абзацу 2 пункту 6.1.3 Державних Будівельних Норм Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій», а саме «Максимально допустима висота* (поверховість) житлової забудови визначається від чисельності населення та класифікації населеного пункту: - сільські населені пункти чисельністю до 1 тис. осіб - виключно садибна забудова; - сільські населені пункти чисельністю понад 1 тис. осіб - садибна забудова та багатоквартирні житлові будинки висотою до 12 м (до 4-х поверхів включно); - селища міського типу - садибна забудова та багатоквартирні житлові будинки висотою до 15 м (до 5 поверхів включно); - міста чисельністю до 50 тис. осіб включно - садибна забудова та багатоквартирні житлові будинки висотою до 27м (до 9 поверхів включно); - міста чисельністю понад 50 до 100 тис. осіб включно - садибна забудова та багатоквартирні житлові будинки висотою до 48 м (до 16 поверхів включно); - міста чисельністю понад 100 тис. осіб - висотність багатоквартирної житлової забудови встановлюється документацією з просторового планування; * Висота визначається без врахування шатрової покрівлі у разі її влаштування. Примітка. У разі будівництва об`єкта на складному рельєфі висота визначається з врахуванням цокольного поверху. Багатоквартирна забудова»; абзацу 2 пункту ДБН 6.1.31 Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій» «Розміщення багатоквартирних (секційних) будинків в кварталах садибної забудови не допускається».

Визнано протиправним та нечинним абзац 2 пункту 6.1.3 Державних Будівельних Норм Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій», затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26.04.2019 №104, а саме: «Максимально допустима висота (поверховість) житлової забудови визначається від чисельності населення та класифікації населеного пункту: - сільські населені пункти чисельністю до 1 тис. осіб - виключно садибна забудова; - сільські населені пункти чисельністю понад 1 тис. осіб - садибна забудова та багатоквартирні житлові будинки висотою до 12 м (до 4-х поверхів включно); - селища міського типу - садибна забудова та багатоквартирні житлові будинки висотою до 15 м (до 5 поверхів включно); - міста чисельністю до 50 тис. осіб включно - садибна забудова та багатоквартирні житлові будинки висотою до 27м (до 9 поверхів включно); - міста чисельністю понад 50 до 100 тис. осіб включно - садибна забудова та багатоквартирні житлові будинки висотою до 48 м (до 16 поверхів включно); - міста чисельністю понад 100 тис. осіб - висотність багатоквартирної житлової забудови встановлюється документацією з просторового планування; * Висота визначається без врахування шатрової покрівлі у разі її влаштування. Примітка. У разі будівництва об`єкта на складному рельєфі висота визначається з врахуванням цокольного поверху».

Визнано протиправним та нечинним абзац 2 пункту 6.1.31 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій» «Розміщення багатоквартирних (секційних) будинків в кварталах садибної забудови не допускається».

Зобов`язано Міністерство розвитку громад та територій України невідкладно опублікувати резолютивну частину цієї постанови суду після набрання нею законної сили у виданні, в якому було офіційно оприлюднено наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26.04.2019 №104.

Таким чином, після прийняття судового рішення у справі №640/17011/20 Державні Будівельні Норми Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій» не мають обмежень по висотності в залежності від чисельності населення та класифікації населеного пункту.

Оскільки проектування висотних будинків необхідно виконувати згідно з вимогами чинних будівельних норм, визначених у тому числі Державними Будівельними Нормами Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій», які не містять обмежень по висотності, відповідачами безпідставно відмовлено у внесенні змін до Містобудівних умов та обмежень для проектування об"єктуівння об"єкта будівництва "Нове будівництво житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями по вул. Шевченка у районі будинків №№23-29, м. Дніпро, затверджені наказом Департаменту про роботі з активами Дніпровської міської ради від 10.12.2019 №522, якими встановлено гранично допустиму висоту 40 м об`єкту будівництва.

Суд зазначає, що на час видачі Містобудівних умов та обмежень позивачу, були відсутні відповідні рішення Дніпровської міської ради, а також акти Міністерства культури, молоді та спорту України, якими б було визначено і затверджено межі та режими використання історичних ареалів міста Дніпра, визначені науково-проектною документацією «Історико-архітектурний опорний план. Визначення меж, режимів використання, режимів регулювання забудови історичних ареалів м. Дніпро», на підставі яких було б встановлено граничну допустиму висотність будівництва 40 метрів.

Стосовно форми прийнятого рішення, суд зазначає, що листом про відмову у видачі містобудівних умов та обмежень від 06.04.2023 №7/20-150 (A707656701) було відхилено заяву позивача на підставі ч. 4 статті 29 Закону №3038-VІ.

Відповідно до ч. 4 ст. 29 Закону підставами для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень є:

1) неподання визначених частиною третьою цієї статті документів, необхідних для прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень;

2) виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці;

3) невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Отже, частиною четвертою статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено вичерпний перелік підстав для відмови у видачі дозволу на виконання будівельних робіт.

Як встановлено з листа про відмову у видачі містобудівних умов та обмежень від 06.04.2023 №7/20-150 (А707656701), відповідачем-1 не встановлено, що позивачем подано не повний перелік документів або надані недостовірні відомості.

Відповідач у листі послався на частину 4 статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме: невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

При цьому, у листі не конкретизовано, у чому полягає невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні. Жодні відомості також відсутні і в примітках цього листа.

Одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути вмотивованим.

Крім того, частиною шостою статті 29 Закону №3038-VІ встановлено порядок розгляду документів уповноваженим органом. Так надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову в їх наданні здійснюється відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури протягом 10 робочих днів з дня реєстрації заяви, затверджується наказом такого органу.

Отже, відповідний уповноважений орган протягом 10 робочих днів з дня реєстрації заяви повинен прийняти одне з можливих рішень, зокрема, про надання містобудівних умов та обмежень або про відмову у їх наданні. Прийняття будь-якого іншого рішення, у тому числі щодо залишення заяви про надання містобудівних умов та обмежень без розгляду, повернення замовнику документів, відтермінування розгляду заяви, надання відмови з підстав, не визначених законом тощо не передбачено.

Частина шоста статті 29 Закону №3038-VІ також обумовлює, що рішення про надання містобудівних умов та обмежень, а так само і рішення про відмову в їх наданні уповноваженим органом містобудування та архітектури затверджується наказом такого органу.

Таким чином, за заявою позивача про надання містобудівних умов та обмежень відповідачем відмовлено у формі листа у наданні містобудівних умов та обмежень, всупереч вимогам статті 29 Закону №3038-VІ .

Отже, дії Головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради щодо відмови у видачу ТОВ «ДІАРЕНТ» містобудівних умов та обмежень, оформленої/викладеної у листі про відмову у видачі містобудівних умов та обмежень від 06.04.2023 №7/20-150 (А707656701), реєстраційний номер документа в ЄДЕССБ МU01:3458-9777-1604-5311 є протиправними.

Як наслідок, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Стосовно твердження відповідача-2, викладеного у відзиві щодо неналежного визначення Головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради відповідачем-1 у справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.9 ч.1 ст. 4 КАС України відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Пунктом 7 ч.1 ст. 4 КАС України визначено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послу

Отже, за нормами процесуального законодавства, відповідачем у справі може бути орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства.

Судом встановлено, що лист про відмову у видачі містобудівних умов та обмежень від 06.04.2023 №7/20-150 (А707656701), реєстраційний номер документа в ЄДЕССБ МU01:3458-9777-1604-5311 складено Головним архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради.

Тобто, права та законні інтереси позивача порушені Головним архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, який не має статусу юридичної особи, проте є структурним органом місцевого самоврядування, відтак, може виступати відповідачем в адміністративному судочинстві.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням зазначеного, на підставі наявних у матеріалах справи доказів, виходячи з системного аналізу норм чинного законодавства України, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 10736,00 грн, що документально підтверджується платіжною інструкцією №580 від 18.05.2023.

Отже, оскільки позовну заяву задоволено, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 10736,00 грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-2 (який має статус юридичної особи).

Керуючись статтями 2, 7, 139, 241, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІАРЕНТ» (вул. В`ячлеслава Ліпінського, буд. 7Б, м. Дніпро, 49000, ) до Головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради (вул. Січеславська Набережна, 29А, м. Дніпро, 49000), Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради (пр. Дмитра Яворницького, 75, м. Дніпро, 49000, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради щодо відмови у видачі ТОВ «ДІАРЕНТ» Містобудівних умов та обмежень, оформленої/викладеної у листі про відмову у видачі містобудівних умов та обмежень від 06.04.2023 №7/20-150 (А707656701), реєстраційний номер документа в ЄДЕССБ МU01:3458-9777-1604-5311.

Зобов`язати Головне архітектурно-планувальне управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради викласти окремі частини Містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва "Нове будівництво житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями по вул. Шевченка у районі будинків №№23-29, м.Дніпро", затверджених наказом Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 10.12.2019 року № 522 (дата та номер Головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, - 10.12.2019 №15/29-178), зокрема, пункт 1 Розділу «Гранично допустима висотність будинків, будівель та споруд у метрах» у наступній редакції: «Гранично допустима висота 55м (п`ятдесят п`ять метрів)».

Зобов`язати Головне архітектурно-планувальне управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради внести та зареєструвати в установленому законодавством порядку зміни до пункту 1 Розділу «Гранично допустима висотність будинків, будівель та споруд у метрах» Містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва "Нове будівництво житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями по вул. Шевченка у районі будинків №№23-29, м. Дніпро", затверджених наказом Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 10.12.2019 №522 (дата та номер Головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, - 10.12.2019 рік № 15/29-178), із зазначенням (викладенням у редакції), - «Гранично допустима висотність будинків, будівель та споруд у метрах, 55 м (п`ятдесят п`ять метрів)», одночасно розмістивши такі зміни на офіційному Веб-сайті у мережі Інтернет в Реєстрі будівельної діяльності електронної системи за посиланням https://e-construction.gov.ua.

Зобов`язати Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради надати ТОВ «ДІАРЕНТ» Містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва "Нове будівництво житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями по вул. Шевченка у районі будинків №№23-29, м. Дніпро", зі змінами у пункті 1 Розділу «Гранично допустима висотність будинків, будівель та споруд у метрах, 55 м (п`ятдесят п`ять метрів)».

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІАРЕНТ» за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 10736 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона