Справа № 378/485/23
Суддя: Скороход Т. Н.
Дата ухвалення: 2023-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер: 378/485/23
Провадження № 2-а/378/17/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.07.2023 року Ставищенський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді: Скороход Т. Н.,

за участю секретаря Соколової О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ставище справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Київській області, третя особа: Інспектор СРПП ВП № 5 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області Савчук Володимир Арсентійович, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернувся ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Марущак Я.В., посилаючись на те, що 19 червня 2023 року інспектором СРПП ВП № 5 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області Савчуком В.А., який є уповноваженою посадовою особою ГУНП в Київській області винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №332150, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 , 19 червня 2023 року, о 12 год. 50 хв., в смт. Ставище по вул. Цимбала С., керував транспортним засобом ВАЗ-2121, реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи, постановою Ставищенського районного суду від 20 лютого 2023 року, позбавленим права керування транспортним засобом строком на один рік, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП. Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та оштрафовано на 20400 грн. Свою вину позивач категорично заперечує та з вказаною постановою не погоджується, оскільки відповідачем в оскаржуваній постанові, в графі «7. до постанови додаються» не вказано жодного доказу на підтвердження наявності в діях позивача адмінправопорушення. Тому вважає, що в працівників поліції немає жодного доказу порушення ним ПДР. За таких обставин вважає недоведеною наявність в діях ОСОБА_1 такої обов`язкової ознаки суб`єктивної сторони як складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, як вини у формі умислу. Сама лише постанова про накладення адміністративного правопорушення не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення. При винесенні вказаної постанови інспектор поліції жодним чином не врахував пояснення позивача про відсутність в його діях будь-яких порушень. Зазначає також, що позивачем були понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 536,80 грн.

Позивач просить суд скасувати вищевказану постанову та провадження у справі закрити.

Ухвалою судді Ставищенського районного суду Київської області від 28 червня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами розгляду окремих категорій термінованих адміністративних справ. Крім цього, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позовну заяву та зобов`язано до початку судового засідання або в судовому засіданні надати матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП (а.с. 15).

В судове засідання позивач та його представник не прибули, представник позивача подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі та без участі позивача (а.с. 28).

Згідно з довідкою про доставку електронного листа, наявною в матеріалах справи, документ в електронному вигляді «Ухвала про призначення справи до розгляду у судовому засіданні» від 28.06.2023 у справі № 378/485/23 був надісланий одержувачу - Головне управління Національної поліції у Київській області, в його електронний кабінет та доставлений 28.06.23 18:54:01(а.с. 22, 24). Станом на момент розгляду справи відзив до суду не надходив.

В судове засідання третя особа Інспектор СРПП ВП № 5 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області Савчук В.А. не прибув, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а. с. 25), про причини неявки суд не повідомив.

Суд, керуючись положеннями ч. 6 ст. 77, ч. 3 ст. 268 КАС України приймає рішення на підставі доказів наявних у справі.

Суд, з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

19 червня 2023 року інспектором СРПП ВП № 5 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області Савчуком В.А., було винесено постанову серії БАД №332150 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, якою позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі 20400 грн. за порушення ПДР України. У вказаній постанові зазначено, що ОСОБА_1 , 19 червня 2023 року, о 12 год. 50 хв., в смт. Ставище по вул. Цимбала Сергія, керував транспортним засобом ВАЗ 2121, реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи, постановою Ставищенського районного суду від 20 лютого 2023 року, позбавленим права керування транспортним засобом строком на один рік (а. с. 12).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про Національну поліцію», визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Так, згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до положень ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з приписами ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

За змістом п. 2.1 «а» ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до норм ч. ч. 9, 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Слід звернути увагу на те, що за приписами ч. 4 ст.126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

В наданих для огляду в судовому засідання матеріалах справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 126 КУпАП міститься постанова судді Ставищенського районного суду від 20 лютого 2023 року, яка не набрала законної сили, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП за застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Відповідно до повідомлення Ставищенського районного суду від 5 липня 2023 року справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП 6 березня 2023 року направлена до Київського апеляційного суду і станом на 05.07.2023 до Ставищанського районного суду не надходила.

Постановою Київського апеляційного суду від 21 березня 2023 року постанову Ставищенського районного суду Київської області від 20 лютого 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишено без змін, що підтверджується витягом із веб - сайту Київського апеляційного суду щодо стадії розгляду справи в апеляційній інстанції (а.с.8-9 справи про адмінправопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 126 КУпАП).

Згідно зі ст. 294 КУпАП, постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її винесення.

За ч. 2 ст. 317-1 КУпАП, особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права. В силу положень статті 298 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

На підтвердження правомірності оскаржуваної постанови відповідачем надано відеозапис події з бодікамери поліцейського з якого вбачається обставина зупинки інспектором СРПП ВП № 5 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області. 19 червня 2023 року автомобіля ВАЗ 2121, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , у якого під час перевірки документів виявлено, що водій позбавлений права керування транспортними засобами на строк 1 рік згідно з постановою судді Ставищенського районного суду Київської області від 20.02.2023, про що повідомлено ОСОБА_1 .. Останній повідомив поліцейським, що йому не відомо про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме про рішення апеляційного суду, проте також повідомив, що він уже сплатив штраф у розмірі 17000 грн., але проте, що його позбавили права керування транспортними засобами не знав.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 зазначав, що в оскаржуваній постанові не зазначені докази на підтвердження вчинення правопорушення, він адміністративного правопорушення не вчиняв, поліцейські не вчиняли жодних дій щодо фіксації адміністративного правопорушення у встановленому законом порядку.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі показань свідків, письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Як вбачається з відео, наданого суду та переглянутого в судовому засіданні, під час встановлення особи водія, було виявлено, що ОСОБА_1 позбавлений права керування на підставі судового рішення, яке Київським апеляційним судом залишено без змін, строк позбавлення права керування транспортним засобом не закінчився.

У зв`язку із встановленою обставиною, і було винесено оскаржувану постанову про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 20400 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Позивач, заперечуючи обставини наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, жодним чином не спростував висновків оскаржуваної постанови та не довів в цій частині обставин, на які він посилається, вказуючи на обставини, які не узгоджуються між собою.

Позивач, звертаючись до суду із вказаним позовом зазначає, що у працівників поліції немає жодного доказу порушення ним ПДР та при винесенні вказаної постанови інспектор поліції жодним чином не врахував пояснення позивача про відсутність в його діях будь-яких порушень.

Проте, за формою і змістом оскаржувана постанова відповідає вимогам статті 283 КУпАП, у п.8 постанови «Права за статтею 268 КУпАП та строк оскарження за статтею 289 КУпАП мені роз`яснено» проставлено підпис особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності. При цьому, жодного тиску, погроз або дій, що свідчили б про спонукання до підписання винесеної поліцейським постанови, з переглянутого відео не вбачається. В даному випадку, позивач скористався правом подання адміністративного позову, що забезпечило його можливість довести ті обставини, на яких гуртуються його вимоги.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що при складанні оскаржуваної постанови поліцейський діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, а отже, правові підстави для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відсутні.

Під час розгляду даного спору, відповідач навів достатньо доказів правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності, при цьому, процедурних порушень, що мали б вплив на вирішення даного спору, суд не встановлено, тому, притягнення позивача до відповідальності за оскаржуваною постановою є законним.

Враховуючи викладене суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст..ст. 126 ч. 4, 245, 247, 251, 283, 288, 289 КУпАП, ст.ст. 8-9, 72, 77, 79, 90, 243-244, 246, 250, 268, 272, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Київській області, третя особа: Інспектор СРПП ВП № 5 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області Савчук Володимир Арсентійович, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Т. Н. Скороход