Справа № 260/5175/23
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2023-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

05 липня 2023 року м. Ужгород№ 260/5175/23
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Іванчулинця Д.В.,

при секретарі судових засідань Костелей І.Ф.,

за участі сторін та осіб, які беруть участь у розгляді справи:

представники сторін у судове засідання не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (пл. Шандора Петефі, буд. 14, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

21 червня 2023 року, Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі - позивач) звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - відповідач), якою просить суд:

1) прийняти позовну заяву до розгляду.

2) визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Західного МРУ МЮ Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Білинця В.О. про накладення штрафу від 08.09.2023 року у розмірі 5100 грн. у виконавчому провадженні №71776788 (а.с.1-3).

Позовні вимоги мотивовані тим, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження». Оскільки рішення суду виконане боржником, що до відкриття виконавчого провадження, підстав для ухвалення постанови про накладення штрафу у відповідача не було, відтак така постанова є протиправною та підлягає скасуванню, у зв`язку з чим Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області звернулося до суду з даним позовом.

26 червня 2023 року ухвалою судді Закарпатського окружного адміністративного суду було відкрито провадження в даній адміністративній справі, призначено судове засідання на 05 липня 2023 року, встановити відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву до 04 липня 2023 року та зобов`язано останнього надати суду терміном до 04 липня 2023 року матеріали виконавчого провадження № 71776788 (а.с.19, 20).

29 червня 2023 року до суду надійшло клопотання від представника відповідача про залучення до участі у справі ОСОБА_1 , в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Клопотання обґрунтовано тим, що вищезазначена особа є стягувачем по виконавчому провадженню ВП № 71776788, відтак розгляд справи щодо оскарження постанови про накладення штрафу на Головне управлення Пенсійного фонду України в Закарпатській області може стосуватися й стягувача. Так як оскаржувана постанова була винесена державним виконавцем, з підстав невиконання боржником судового рішення по справі № 260/3487/22 від 24.04.2023 р. без поважних причин, як наслідок, в разі її скасування, може вплинути на права та інтересе стягувача. Відтак, відповідач вважає за доцільне залучити дану особу до участі у справі в якості третьої особи.

05 липня 2023 року ухвалою суду відмовлено відповідачеві у задоволенні клопотання про залучення до участі у справі третьої особи.

30 червня 2023 року на адресу суду надійшов письмовий відзив відповідача на позовну заяву, згідно змісту якого вбачається, що останній заперечує проти задоволення позовних вимог повністю, оскільки вважає такі безпідставним та такими, що не підлягають до задоволення.

30 червня 2023 року на виконання ухвали від 26 червня 2023 року, на адресу суду надійшли належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження ВП № 71776788.

Представники сторін у судове засідання не з`явилися, хоча судом вжито всіх заходів для належного повідомлення останніх про дату, час та місце судового засідання.

05 липня 2023 року до суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги з мотивів наведених у позові підтримує.

Відповідно до частин 1, 2 та 3 статті 268 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Таким чином, оскільки відповідача належним чином повідомлено про розгляд справи, суд вважає за можливе дану справу розглядати за відсутності відповідача.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

24 жовтня 2022 року рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду по справі №260/3487/22, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови у проведення індексації ОСОБА_1 пенсії відповідно до ст.64 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 01 січня 2016 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області провести індексацію пенсії ОСОБА_1 та її виплату на підставі ст.64 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 01 січня 2016 року шляхом включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, індексацію грошового забезпечення.

06 квітня 2023 року постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду по справі №260/3487/22 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області - задоволено частково. Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2022 року в адміністративній справі №260/3487/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії - скасовано та прийнято нову постанову. Позовну заяву ОСОБА_1 в частині вимог про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо не проведення індексації пенсії відповідно до ст.64 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області провести індексацію пенсії ОСОБА_1 та її виплату на підставі ст.64 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", за період з 01 січня 2016 року по 18 березня 2022 року - залишити без розгляду. Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо не проведення індексації пенсії відповідно до ст.64 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області провести індексацію пенсії ОСОБА_1 та її виплату на підставі ст.64 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", шляхом включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, індексацію грошового забезпечення в розмірі 3285,91 грн., за період з 19 березня 2022 року по дату прийняття судового рішення - задоволити частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо не проведення індексації пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст.64 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за період з 19 березня 2022 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області провести індексацію пенсії ОСОБА_1 та її виплату відповідно до ст.64 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", за період з 19 березня 2022 року.

Судом також встановлено, 20 квітня 2023 року після набрання рішенням суду по вищенаведеній справі законної сили, Головним управлінням останнє виконано в добровільному порядку до відкриття виконавчого провадження. Починаючи з 01.03.2022 пенсія ОСОБА_1 індексувалась на підставі Постанови КМУ від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», а з 01.03.2023 - згідно Постанови КМУ від 24.02.2023 №168 «Про індексацію пенсійних та страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення соціального захисту найбільш вразливих верств населення», а отже заборгованість відсутня.

Як підтверджено матеріалами справи, 12 травня 2023 року на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження надіслана старшим державним виконавцем Західного МРУ МЮ Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Білинцем В.О. від 10.05.2023 ВП №71776788 із примусового виконання виконавчого листа № 260/3487/22 виданого 24.04.2023р. Закарпатським окружним адміністративним судом, про зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області провести індексацію пенсії ОСОБА_1 та її виплату відповідно до ст.64 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", за період з 19 березня 2022 року, (а.с.5, 6).

Листом від 15 травня 2023 року за №0700-0504-5/24601 Головне управління повідомляло відповідача, що рішення Закарпатського окружного адміністративного суду №260/3487/22 виконано в добровільному порядку до відкриття виконавчого провадження (а.с.7, 8).

05 червня 2023 року на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області надійшла вимога, надіслана старшим державним виконавцем Західного МРУ МЮ Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Білинцем В.О. на ВП № 71776788 від 10.05.2023 року про проведення індексації пенсії ОСОБА_1 , та її виплату відповідно до ст. 64 Закону України №Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», за період з 19 березня 2022 року (а.с.9).

Листом від 07 червня 2023 року №0700-0504-5/29305 Головне управління повідомляло на вимогу відповідача, що перерахунок згідно рішення Закарпатського окружного адміністративного суду № 260/3487/22 від 24.10.2022р. виконано 20 квітня 2023 року в добровільному порядку до відкриття виконавчого провадження, Головне управління здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 19 березня 2022 року з урахуванням індексації пенсії згідно ПКМУ № 118, у розмірі 3235,91, встановивши розмір пенсії, який був обчислений на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду у справі № 260/1081/22 - без обмеження максимальним розміром станом на 01.12.2019, тобто 27736,33 - що підтверджує розрахунок, та повідомлено, що у випадку, коли у рішенні суду не визначено кінцевої дати періоду, за який слід здійснити перерахунок пенсії, виплата за рішенням суддів, якими зобов`язано органи Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплату пенсії без обмеження строком, продовжуються до внесення змін до норм законодавства, якими керувався суд при винесенні рішення, або до зміни умов пенсійного забезпечення одержувача.

Враховуючи вищезазначене, постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2023 року по справі 260/3487/22 виконано згідно норм чинного законодавства України в сфері пенсійного забезпечення та в межах покладених зобов`язань (а.с.10, 11).

У зв`язку з наведеним, позивач у листах від 15.05.2023 року №0700-0504-5/24601 та 07.06.2023 №0700-0504-5/29305 повідомляв відповідача, що постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2023 року по справі 260/3487/22 виконано згідно норм чинного законодавства України в сфері пенсійного забезпечення та в межах покладених зобов`язань.

Натомість, 14 червня 2023 року на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області надійшла постанова старшого державного виконавця Західного МРУ МЮ Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Білинця В.О. про накладення штрафу від 08.06.2023 року у виконавчому провадженні №71776788 (а.с.12-15).

Відповідно до даної постанови, на боржника - Головне управління - накладено штраф у розмірі 5100 гри. за невиконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду №260/3487/22 без поважних причин.

Позивач вважає, що постанова про накладення штрафу від 08.06.2023 року у виконавчому провадженні №71776788 є безпідставною, необґрунтованою, винесеною без урахування усіх обставин справи, що мають значення для прийняття законного рішення, і такою, що завдає істотної шкоди законним інтересам позивача у зв`язку з чим останній звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Згідно частини другої ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 p. № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно частини першої статті 5 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до вимог частини другої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження. Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. Залежно від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Відповідно до пункту 16 частини третьої статті 18 Закону №1404-VTII виконавець під час здійснення виконавчих дій має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом. Частиною другою статті 63 Закону №1404-VIII передбачено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що належить негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно статті 75 Закону №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

З аналізу вищевказаних норм слідує, що на момент прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановлений факт невиконання боржником рішення суду у встановлений законодавством строк, з приводу якого здійснюються заходи на його виконання. При цьому обов`язковою умовою накладення державним виконавцем штрафу є невиконання судового рішення боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість, у тому числі і фінансову, виконати судове рішення, проте не зробив цього.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2 (далі Положення № 28- 2) Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі є територіальними органами Пенсійного фонду України. Відповідно до підпункту 4 пункту 4 Положення № 28-2 основним завданням Управління, зокрема є фінансування та виплата пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами).

Згідно з Конституцією України Державний бюджет України і бюджетна система України встановлюються виключно законами (пункт 1 частини 2 статті 92). Такими законами є закони України про Державний бюджет України на кожний рік, Бюджетний кодекс України. Повноваження Пенсійного фонду України, як виконавця бюджетних програм, визначаються перш за все статтею 23 Бюджетного Кодексу України, а саме: будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільнених зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету.

Згідно частини першої статті 73 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» кошти Пенсійного фонду формуються переважно за рахунок страхових внесків та використовуються на виплату пенсій, передбачених цим Законом, надання соціальних послуг, передбачених цим Законом, фінансування адміністративних витрат, пов`язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду, оплату послуг з виплати та доставки пенсій, формування резерву коштів Пенсійного фонду.

Водночас, частина друга статті 73 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» забороняє використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом.

Відповідно до частин першої та другої Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 №280 "Про затвердження Положення про Пенсійний фонд України" Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню. Одними із основних завдань Пенсійного фонду України є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску; внесення пропозицій Міністру щодо формування державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню. Відповідно до пункту 1 параграфа 32 глави 2 розділу 4 Регламенту Кабінету Міністрів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.07.2007 №950, проекти актів Кабінету Міністрів готуються на основі та на виконання Конституції і законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів, доручень Прем`єр-міністра, а також за ініціативою членів Кабінету Міністрів, центральних органів виконавчої влади, державних колегіальних органів, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій з дотриманням вимог цього Регламенту.

Частиною третьою статті 48 Бюджетного кодексу України визначено, що взяття бюджетних зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, є порушенням бюджетного законодавства.

Згідно зі статтею 116 Конституції України, статті 20 Закону України "Про Кабінет Міністрів України" Уряд здійснює внутрішню політику держави, заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина, забезпечує проведення фінансової політики, розробляє та виконує загальнодержавні програми з економічного та соціального розвитку.

Конституційний Суд України у Рішенні від 26 грудня 2011 року №20-рп/2011 зазначив, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту.

При цьому, право на отримання пенсії мають лише ті особи, щодо яких наявне рішення суду, що набрало законної сили, на виконання якого особі як стягувачу нараховано пенсію, що фінансується за рахунок коштів державного бюджету та залишається невиплаченою, або рішення суду про стягнення коштів.

Поряд із цим зазначаємо, що органи Пенсійного фонду України фінансують вказані види пенсійних виплат за рахунок коштів Державного бюджету, реалізуючи бюджетну програму КПКВК 2506020 "Дотація Пенсійному фонду України на виплату пенсій, надбавок та підвищень до пенсії за різними пенсійними програмами" у межах виділених асигнувань.

При цьому, головним розпорядником коштів за цією програмою є Міністерство соціальної політики України, розпорядником нижчого рівня - Пенсійний фонд України.

Отже, виділення коштів із державного бюджету на фінансування даної бюджетної програми не залежить від волі окремого керівника територіального органу Пенсійного фонду України.

Відповідно до частини першої та другої статті 23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України.

Згідно статті 116 Бюджетного кодексу України порушенням бюджетного законодавства визнається порушення учасником бюджетного процесу встановлених цим Кодексом чи іншим бюджетним законодавством норм щодо складання, розгляду, затвердження, внесення змін, виконання бюджету та звітування про його виконання, а саме взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України; здійснення видатків бюджету без встановлених бюджетних призначень або з їх перевищенням всупереч цьому Кодексу чи закону про Державний бюджет України.

У зв`язку з наведеним, Головне управління у листах від 15 травня 2023 року №0700-0504-5/24601 та 07 червня 2023 року №0700-0504-5/29305 повідомляло відповідача, що постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2023 року по справі 260/3487/22 виконано згідно норм чинного законодавства України в сфері пенсійного забезпечення та в межах покладених зобов`язань.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить висновку, що постанова про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн. від 08 червня 2023 року ВП № 71776788 за невиконання рішення суду є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Враховуючи, що позивачем є суб`єкт владних повноважень, позов задоволено повністю і позивачем не надано доказів понесення витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, відсутні підстави для вирішення питання розподілу судових витрат.

Керуючись ст. 5, 19, 77, 243, 246, 287, Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (пл. Шандора Петефі, буд. 14, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного МРУ МЮ Білинцем В.О. про накладення штрафу від 08 червня 2023 року у виконавчому провадженні № 71776788.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяД.В. Іванчулинець