Справа № 500/1375/23
Суддя: Осташ Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2023-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1375/23

06 липня 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Осташа А. В. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Залозецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Залозецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області (далі також - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Залозецької селищної ради від 17.02.2023 Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Залозецьку селищну раду розглянути повторно заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку детального плану території щодо зміни цільового призначення земельної ділянки (кадастровий номер :03:001:0315).

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що звернувся до відповідача із заявою про надання дозволу на розроблення детального плану території щодо зміни цільового призначення земельної ділянки з "для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд" на "для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель і споруд підприємств переробної машинобудівної та іншої промисловості", однак рішенням відповідача від 17.02.2023 позивачу відмовлено у наданні дозволу на розробку детального плану території щодо зміни цільового призначення земельної ділянки. В мотивувальній частині рішення Залозецької селищної ради від 17.02.2023 №2549 вказано причину відмови, а саме те, що зміна цільового призначення за класифікатором видів цільового призначення земель не передбачає зміни даної земельної ділянки під розміщення та експлуатацію основних, підсобних і допоміжних будівель і споруд підприємств переробної машинобудівної та іншої промисловості. Вказане рішення позивач вважає незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки порушує права позивача зміну цільового призначення земельної ділянки, яка перебуває у його власності.

Ухвалою судді Тернопільського окружного адміністративного суду від 13.04.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено у справі судове засідання на 16.05.2023.

Відповідач подав до суду 05.05.2023 відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки відповідач правомірно прийняв рішення №2549 від 17.02.2023, яким відмовив позивачу у наданні дозволу на розробку детального плану території щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, оскільки позивач, прагнучи змінити цільове призначення належної йому земельної ділянки, звернувся не у встановленому законом порядку, оскільки подана ним заява не містила ні прохання про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки, ні питання щодо погодження такого проекту.

11.05.2023 представник позивача надіслав до суду клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 12.05.2023 в задоволенні клопотання представника позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції відмовлено.

Судове засідання, призначене на 16.05.2023 не відбулося, у зв`язку із перебуванням головуючого судді на навчанні та відкладено на 06.07.2023.

Представник позивача надіслав до суду клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідач, у клопотанні від 06.07.2023 просив проводити розгляд справи без його участі та долучив копію заяви позивача.

Суд проаналізувавши клопотання представника позивача прийшов до висновку про його безпідставність, оскільки жодних належних допустимихх доказів, які б підтверджували поважність причин неявки в судове засідання не надано.

Враховуючи те, що сторони мали можливість подати всі заяви по суті справи, всі клопотання вирішені, суд прийшов до висновку про можливість вирішення справи в письмовому провадженні без участі сторін.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач звернувся 17.01.2023 із заявою до Залозецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області про надання йому дозволу на розробку детального плану території щодо зміни цільового призначення земельної ділянки (кадастровий номер :03:001:0315).

Залозецька селищна рада, 17 лютого 2023 року на двадцять п`ятій сесії дев`ятого скликання прийняла рішення №2549, яким відмовила гр. ОСОБА_1 в наданні дозволу на розроблення детального плану території щодо зміни цільового призначення земельної ділянки у зв`язку з невідповідністю місця розташування об`єкта вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Вважаючи вказане рішення відповідача такими, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з відповідним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд враховує таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 20 Земельного кодексу України встановлено, що зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності здійснюється за ініціативою власників земельних ділянок.

Правові, економічні, соціальні та організаційні засади містобудівної діяльності в Україні визначає Закон України «Про основи містобудування» від 16 листопада 1992 року №2780-ХІІ, який спрямований на формування повноцінного життєвого середовища, забезпечення при цьому охорони навколишнього природного оточення, раціонального природокористування та збереження культурної спадщини.

Абзацом 5 частини першої статті 14 Закону України «Про основи містобудування» встановлено, що до компетенції виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері містобудування належать, зокрема, забезпечення в установленому законодавством порядку розробки і подання на затвердження відповідних рад місцевих містобудівних програм, генеральних планів, детальних планів, планів червоних ліній.

Генеральний план населеного пункту - містобудівна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту (пункт 2 частини першої статті 1 Закону № 3038-VI).

Відповідно до частини першої статті 17 Закону №3038-VI генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту. На підставі затвердженого генерального плану населеного пункту розробляється план земельно-господарського устрою, який після його затвердження стає невід`ємною частиною генерального плану. Послідовність виконання робіт з розроблення генерального плану населеного пункту та документації із землеустрою визначається будівельними нормами, державними стандартами і правилами та завданням на розроблення (внесення змін, оновлення) містобудівної документації, яке складається і затверджується її замовником за погодженням з розробником. У складі генерального плану населеного пункту може розроблятися план зонування території цього населеного пункту. План зонування території може розроблятися і як окрема містобудівна документація після затвердження генерального плану.

Частиною другою даної статті передбаченою, що генеральний план населеного пункту розробляється та затверджується в інтересах відповідної територіальної громади з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Водночас, згідно із пунктом 3 частини першої статті 1 Закону №303 8-VI детальний план території - містобудівна документація, що визначає планувальну організацію та розвиток території.

Відповідно до частини першої статті 19 Закону №3038-VI, детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території.

Відповідно до частини першої статті 16 Закону №303 8-VI планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

Детальний план території у межах населеного пункту розглядається і затверджується виконавчим органом сільської, селищної, міської ради, а за відсутності затвердженого в установленому цим Законом порядку плану зонування території - відповідною сільською, селищною, міською радою (частина восьма статті 19 Закону №3038-VI).

Враховуючи зміст вищевказаних норм права, органи місцевого самоврядування наділені повноваженням з прийняття рішення про надання дозволу на розроблення проекту детального планування території.

Частиною шостою статті 19 Закону №3038-VI встановлено, що склад, зміст, порядок розроблення та затвердження детального плану території визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Вимоги до складу та змісту детального плану території встановлені ДБН Б . 1.1 - 14:2012, затверджені наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, наказом від 12 березня 2012 року №107, відповідно до пункту 4.4 яких, затверджений детальний план є основою для визначення вихідних даних для відведення, вилучення земельних ділянок, встановлення та зміни їх цільового призначення, розміщення об`єктів будівництва, реконструкції забудови.

Відповідно до пунктів 4.1, 4.2 Б. 1.1-14:2012 «Склад та зміст детального плану території», затверджені наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 12 березня 2012 року №107 детальний план розробляється з метою, зокрема, уточнення у більш крупному масштабі положень генерального плану населеного пункту, схеми планування території району.

Детальний план розробляється: - на структурно-планувальні елементи території населеного пункту, які мають цілісний планувальний характер, - на основі затвердженого генерального плану цього населеного пункту відповідно до чинного законодавства, плану зонування (за наявності) з використанням матеріалів містобудівного та земельного кадастрів; - на окрему територію за межами населеного пункту з певним функціональним використанням (житлова, курортна, оздоровча, рекреаційна, дачна або садова, виробнича тощо) або кількох таких територій - на основі затвердженої містобудівної документації відповідно до чинного законодавства з використанням матеріалів містобудівного та земельного кадастрів; - на земельну ділянку за межами населеного пункту для розміщення окремого об`єкта будівництва - на основі затвердженої містобудівної документації відповідно до чинного законодавства з використанням матеріалів містобудівного та земельного кадастрів (Примітка 1. Детальний план розробляють, як правило, на територію, що обмежується магістралями, вулицями, магістральними інженерними мережами або елементами ландшафту (водні об`єкти, гори, яри, ліси). Примітка 2. Для населених пунктів з чисельністю населення до 50 тисяч осіб (малих міст, селищ, сіл), а також курортних, дачних і садових територій детальний план може розроблятися на всю територію та поєднуватися із генеральним планом цього населеного пункту).

За змістом пункту 4.4 ДБН Б. 1.1-14:2012 затверджений детальний план є основою для визначення вихідних даних для: розроблення проектів забудови територій мікрорайонів, кварталів, комплексів забудови, окремих земельних ділянок; відведення, вилучення земельних ділянок, встановлення та зміни їх цільового призначення, розміщення об`єктів будівництва, реконструкції забудови; визначення (уточнення) містобудівних умов та обмежень; проектування будинків і споруд різного призначення; проектування мереж і споруд інженерно-транспортної інфраструктури та інженерного забезпечення території; проведення гідравлічних розрахунків інженерних мереж; проведення містобудівних розрахунків у разі інвестиційних намірів щодо забудови або зміни допустимого виду використання об`єкта нерухомого майна; розроблення схеми санітарного очищення і прибирання територій; розроблення проектів земельних відводів окремих земельних ділянок; розроблення проектів землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб.

Згідно з частиною першою статті 17 Закону №303 8-VI генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

При цьому, відповідно до пункту 3 частини першої статті 1 Закону №303 8-VI, містобудівна документація, що визначає планувальну організацію та розвиток території є детальним планом території.

На підставі затвердженого генерального плану населеного пункту розробляється план земельно-господарського устрою, який після його затвердження стає невід`ємною частиною генерального плану.

Статтею 19 Закону №303 8-VI передбачено, що детальний план розробляється з метою визначення планувальної організації і функціонального призначення, просторової композиції і параметрів забудови та ландшафтної організації кварталу, мікрорайону, іншої частини території населеного пункту, призначених для комплексної забудови чи реконструкції, та підлягає стратегічній екологічній оцінці.

Детальний план розробляється з метою визначення планувальної організації і функціонального призначення, просторової композиції і параметрів забудови та ландшафтної організації кварталу, мікрорайону, іншої частини території населеного пункту, призначених для комплексної забудови чи реконструкції, та підлягає стратегічній екологічній оцінці.

На підставі та з урахуванням положень затвердженого детального плану території може розроблятися проект землеустрою щодо впорядкування цієї території для містобудівних потреб, який після його затвердження стає невід`ємною частиною детального плану території.

Детальний план території складається із графічних і текстових матеріалів.

Склад, зміст, порядок розроблення та затвердження детального плану території визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Внесення змін до детального плану території допускається за умови їх відповідності генеральному плану населеного пункту та плану зонування території.

Отже розгляд заяви позивача може завершитись її задоволенням, або вмотивованою відмовою у ненаданні дозволу на розроблення документації із землеустрою.

Разом з тим ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України визначено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування", виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Положеннями статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування" визначено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

З аналізу зазначених норм суд вбачає, що за результатами розгляду, зокрема, заяв про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, зокрема сільською радою приймається відповідне рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою або про відмову в його наданні.

Суд, проаналізувавши наведені положення законодавства, дійшов висновку висновку, що проектні рішення детального плану території в межах населеного пункту не можуть суперечити генеральному плану цього населеного пункту.

Матеріалами справи підтверджується, що рішенням відповідача від 17.02.2023 №2549 позивачу було відмовлено в наданні дозволу на розроблення детального плану території щодо зміни цільового призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

При цьому приймаючи дане рішення відповідач, зокрема, враховував висновок начальника відділу містобудування та архітектури Тернопільської районної державної адміністрації від 17.02.2023 №01-06/12, яким земельна ділянка (кадастровий номер :03:001:0315) передбачена для житлової та громадської забудови.

З приводу відмови у наданні дозволу на розробку детального плану території, суд зазначає наступне.

Питання зміни цільового призначення земельної ділянки регулюється Земельним кодексом України від 25 жовтня 2001 року № 2768-ІІІ.

Так відповідно до статті 20 Земельного кодексу України, віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.

Зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності здійснюється за ініціативою власників земельних ділянок і провадиться: щодо земельних ділянок, розташованих у межах населеного пункту, - сільською, селищною, міською радою; щодо земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів, - районною державною адміністрацією, а щодо земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів, що не входять до території району, або в разі якщо районна державна адміністрація не утворена, - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласною державною адміністрацією.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності, цільове призначення якої змінюється, розробляється на замовлення власника земельної ділянки без надання дозволу Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування на його розроблення.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється в порядку, встановленому законом.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Рада міністрів Автономної Республіки Крим, орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у місячний строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, погодженого в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та зміну її цільового призначення.

Види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.

Статтею 186-1 Земельного кодексу України, визначено повноваження органів виконавчої влади в частині погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Так, відповідно до зазначеної статті проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об`єкт будівництва або планується розташування такого об`єкта (крім проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи), подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурного підрозділу обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури.

Вищевикладене також підтверджується консультаційним висновком Відділу містобудування та архітектури Тернопільської районної державної адміністрації від 17.02.2023 р. №01-06/12.

Вищезазначене дає підстави для висновку, що позивач, прагнучи змінити цільове призначення належної йому земельної ділянки, звернувся не у визначеному законом порядку, оскільки заява позивача від 17.01.2023 не містила ні прохання про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки, ні питання щодо погодження такого проекту.

Суд, проаналізувавши позовну заяву, не бере до уваги посилання представника позивача на правовий висновок, викладений Верховним Судом у постанові від 28.11.2018 в справі №820/4219/17, оскільки він не є релевантним до правовідносин, які склалися у даній справі.

Відтак, оскаржуване рішення відповідача прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені нормами ЗК України, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог та скасування спірного рішення.

З огляду на це, позовні вимоги про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки теж не підлягають задоволенню, адже є похідними від позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Залозецької селищної ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 06 липня 2023 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: с.Бліх,Тернопільський район, Тернопільська область,47239 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Залозецька селищна рада Тернопільського району Тернопільської області (місцезнаходження/місце проживання: вул. Шевченка 64,смт Залізці,Тернопільський район, Тернопільська область,47234 код ЄДРПОУ/РНОКПП 04396437);

Головуючий суддя Осташ А.В.