Справа № 160/8720/23
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2023-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 липня 2023 року Справа № 160/8720/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Врони О. В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЛ ЮНІОН" до Дніпровської митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови,-
Товариство з обмеженою відповідальністю «СОЛ ЮНІОН» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Дніпровської митниці, в якому просить:
- визнати протиправним рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товарів № UA110000/2022/000044/2 від 21.12.2022;
- визнати протиправним рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товарів № UA110000/2022/000043/2 від 21.12.2022;
- визнати протиправним рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товарів № UA110000/2022/000045/2 від 21.12.2022;
- визнати протиправним рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товарів № UA110000/2022/000049/2 від 29.12.2022;
- визнати протиправною картку відмови Дніпровської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110150/2022/000203;
- визнати протиправною картку відмови Дніпровської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110150/2022/000202;
- визнати протиправною картку відмови Дніпровської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110150/2022/000204;
- визнати протиправною картку відмови Дніпровської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110150/2022/000209.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що до митного органу були надані документи, необхідні для митного оформлення товарів з визначенням його митної вартості за першим методом (за ціною контракту), що надійшли на митну територію України на підставі зовнішньоекономічного контракту. Однак, митниця, на думку позивача, витребувавши у підприємства додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості, прийняла рішення про коригування митної вартості товарів за другорядним методом на підставі необґрунтованих та необ`єктивних зауважень. Надані документи у своїй сукупності підтверджують заявлену підприємством митну вартість та її складові частини, не мають розбіжностей, відомості про визначення митної вартості в цих документах є достовірними, базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.05.2023 року відкрито провадження в адміністративній справі №160/8720/23 та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1, ч.2 ст.257, ч.1 ст.260 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена справа є справою незначної складності та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження.
За ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
17.05.2023 через ситему «Електронний суд» від Дніпровської митниці до суду надійшов відзив на позовну заяву.
Відповідач не визнає позовних вимог з наступних підстав.
У відзиві на позовну заяву відповідачем зазначені зауваження, які були підставою для прийняття оскаржуваних рішень.
Митниця звертає увагу суду на те, що картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення видана Відповідачем виключно у зв`язку з тим, що заявлену митну вартість товару скориговано за рішенням про коригування митної вартості товарів, що вказує на процедурну неможливість митного оформлення товару за заявленою декларантом у МД митною вартістю. Таким чином, прийняті відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є індивідуальними актами, які лише у сукупності позбавляють права позивача оформити товар за основним методом визначення митної вартості та породжують обов`язок позивача задекларувати товар за визначеною відповідачем митною вартістю товару.
Отже, скасування зазначених актів відповідача є способом захисту позивачем лише одного права права оформити товар за заявленою ним митною вартістю товару, що вказує на те, що це є однією позовною вимогою.
Картка відмови лише містить інформацію про причини відмови та роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує здійснення митного оформлення, не є за своєю природою рішенням контролюючого органу та не породжує жодних правових наслідків для декларанта. Враховуючи, що картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України, прийнята на підставі рішення, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.
22.05.2023 від відповідача через систему «Електронний суд» до суду надійшли додаткові пояснення у справі.
Як зазначив Верховний Суд, оскільки безпосереднім наслідком винесення рішення про коригування митної вартості є зміна складу майна позивача, вимоги про скасування такого рішення суб`єкта владних повноважень є майновими.
Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано юридичною особою підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Таким чином, позивач при зверненні до адміністративного суду із цією позовною заявою мав сплатити судовий збір у розмірі 3 585,97 грн.
Щодо витрат на правничу допомогу, відповідач вказав, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
В жодному з документів, що підтверджують сплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, не містить суми 26 000,00 грн.
Відповідач вважає, що рівень витрат на правничу допомогу є значно завищеним, необґрунтованим та таким, що не підлягає відшкодуванню. У поданих документах не обґрунтовано заявлену адвокатом вартість наданих правових послуг з урахуванням їх обсягу відповідно до умов Договору, акту наданих послуг пропорційно до договору. Розмір витрат на правничу допомогу має бути співмірним із складністю справи, обґрунтованим та пропорційним виконаним адвокатом робіт та пов`язаним з розглядом справи.
Позивачем електронною поштою 05.06.2023 подано заяву, в якій він повідомив суд, що не буде надавати відповідь на відзив, оскільки аргументи відповідача, викладені в якості обгрунтування правомірності прийняття оскаржуваних рішень, ідентичні до тих, що були висловлені митним органом в картках відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспорнтних засобів комерційного призначення. Позивач не вважає за потрібне дублювати власні аргументи, вже наведені ним раніше в позовній заяві.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
22.09.2022 між Компаніє ARBEL BAKLIYAT HUBUBAT SANAYI VE TICARET A.S. , Туреччина (Продавець) і Товариством з обмеженою відповідальністю «СОЛ ЮНІОН» (Покупець) був укладений зовнішньоекономічний контракт №22/09/22-1, за яким Продавець зобов`язався поставити товар , узгоджений сторонами у відповідній Специфікації, та передати належні до товару документи, передати право власності згідно з умовами цього контракту, а Покупець зобов`язався приймати і своєчасно та в повному обсязі оплачувати товар, в порядку і на умовах, передбачених цим контрактом, додатковими умовами до нього.
Кількість, асортимент, фасовка і вартість товару, а також строки поставки товару визначаються та узгоджуються сторонами у відповідній Специфікації на кожну партію товару, що є невід`ємною частиною цього контракту (п. 2.2. контракту).
Відповідно до пунктів 3.1-3.3. контракту валюта контракту і платежу долар США. Ціна за одиницю товару розумієтья на умовах « FCA», що включає витрати на митну експортну очистку товару, тару, упаковку, маркування завантаження на транспортний засіб Покупця, виписку міжнародної торгово-транспортної накладної на ім`я Покупця, сертифікації, отримання Продавцем ліцензії або будь-яких інших дозвоів, необхідних для експорту товару за цим контрактом, надання відвантажувальних документів на товар, а також документів для здійснення імпортного оформлення Покупцем останньому, якщо сторони у відповідній Специфікації не узгодять інші умови. Загальна сума цього контракту складається із загальної суми товарів, поставлених відповідно до підписаних Додатків (Специфікацій) до контракту.
Сторонами контракту у п. 4.1. визначено, що товар за цим контрактом поставляється автомобільним транспортом на умовах «FCA» згідно з правилами Міжнародної торгівельної палати «Інкотермс 2010». За письмовим погодженням сторін умови поставки товару можуть бути змінені.
Оплата поставленого товару була здійснена платіжним дорученням 22.11.2022.
Поставка товару відбувалася двома партіями.
Дніпровською митницею під час контролю за правильністю визначення декларантом митної вартості товару на підставі поданих позивачем митних декларацій митна вартість товару була визначена Товариством за основним методом -за ціною контракту.
Пакувальний лист від 22.11.2022;
Рахунок-проформа №211113 від 21.11.2022;
Автотранспортна накладна від 05.12.2022;
Фітосанітарний сертифікат №ЕС/ТR B 0320786 від 28.11.2022;
Сертифікат про проходження товару №Y0222057 від 25.11.2022;
Попередня митна декларація (крім позначеної кодом 1800) №UA110000.2022.920919 від 15.12.2022;
Банківський платіжний документ SWIFT від 22.11.2022;
Калькуляція транспортних витрат від 19.12.2022;
Прайс-лист від 01.11.2022;
Специфікація №5 від 21.11.2022;
Зовнішньоекономічний контракт №22/09/22-1 від 22.09.2022;
Договір про надання послуг митного брокера №С1/22 від 30.09.2022;
Договір (конракт) про перевезення №44195795/1 від 22.11.2022;
Заявка №5061 від 03.12.2022;
Договір (контракт) про перевезення №п2020/09/14 від 14.09.2020;
Лист без ГМО від 22.11.2022;
Інформація про позитивні результати державних видів контролю… №9357282 від 17.12.2022;
Сертифікат якості (здоров`я) від 28.11.2022;
Пакувальний лист від 07.12.2022;
Рахунок-проформа №211113 від 21.11.2022;
Автотранспортна накладна від 08.12.2022;
Фітосанітарний сертифікат №ЕС/ТR B 0321406 від 08.12.2022;
Сертифікат про проходження товару №Y0738993 від 08.12.2022;
Попередня митна декларація (крім позначеної кодом 1800) №UA110000.2022.920922 від 15.12.2022;
Банківський платіжний документ SWIFT від 22.11.2022;
Калькуляція транспортних витрат від 19.12.2022;
Прайс-лист від 01.11.2022;
Специфікація №5 від 21.11.2022;
Зовнішньоекономічний контракт №22/09/22-1 від 22.09.2022;
Договір про надання послуг митного брокера №С14/22 від 30.09.2022;
Договір (конракт) про перевезення №44195795/1 від 22.11.2022;
Заявка №5063 від 03.12.2022;
Договір (контракт) про перевезення №п2020/09/14 від 14.09.2020;
Лист без ГМО від 07.12.2022;
Інформація про позитивні результати державних видів контролю… №9357308 від 17.12.2022;
Сертифікат якості (здоров`я) від 08.12.2022;
Митний брокер ТОВ «СМАРТФРОМТРАНС» , який діяв в інтересах ТОВ «СОЛ ЮНІОН» 21.12.2022 надіслав до митного органу листи №1/12 і №2/12 від 21.12.2022, якими повідомив, що усі наявні у Товариства документи були надані під час подання митної декларації і інші документи надаватись не будуть.
Відмовляючи у прийнятті вказаних митних декларацій Дніпровською митницею були прийняті:
21.12.2022 рішення про коригування митної вартості товару UA110000/2022/000044/2;
картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110150/2022/000203;
21.12.2022 рішення про коригування митної вартості товару UA110000/2022/000043/2;
картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110150/2022/000202.
Відповідно до платіжного доручення №1294 від 06.12.2022 позивачем були сплачені митні платежі.
Оплата поставленого товару була здійснена платіжним дорученням 07.12.2022.
За вказаною Специфікацією товар поставлявся за трьома партіями.
На підтвердження митної вартості товару до митного органу були надані наступні документи:
Пакувальний лист від 07.12.2022;
Рахунок-проформа №021213 від 02.12.2022;
Автотранспортна накладна від 08.12.2022;
Фітосанітарний сертифікат №ЕС/ТR B 0321406 від 08.12.2022;
Сертифікат про проходження товару №Y0738993 від 08.12.2022;
Попередня митна декларація (крім позначеної кодом 1800) №UA110000.2022.920924 від 15.12.2022;
Банківський платіжний документ SWIFT від 07.12.2022;
Калькуляція транспортних витрат від 19.12.2022;
Прайс-лист від 01.11.2022;
Специфікація №6 від 02.12.2022;
Зовнішньоекономічний контракт №22/09/22-1 від 22.09.2022;
Договір про надання послуг митного брокера №С14/22 від 30.09.2022;
Договір (конракт) про перевезення №44195795/1 від 22.11.2022;
Заявка №5062 від 03.12.2022;
Договір (контракт) про перевезення №п2020/09/14 від 14.09.2020;
Лист без ГМО від 07.12.2022;
Інформація про позитивні результати державних видів контролю… №9357263 від 17.12.2022;
Сертифікат якості (здоров`я) від 08.12.2022;
На підтвердження митної вартості товару до митного органу були надані наступні документи:
Пакувальний лист від 13.12.2022;
Рахунок-проформа №021213 від 02.12.2022;
Автотранспортна накладна від 16.12.2022;
Фітосанітарний сертифікат №ЕС/ТR А 5106136 від 14.12.2022;
Попередня митна декларація (крім позначеної кодом 1800) №UA110000.2022.921467 від 22.12.2022;
Банківський платіжний документ SWIFT від 07.12.2022;
Калькуляція транспортних витрат від 22.12.2022;
Прайс-лист від 01.11.2022;
Специфікація №6 від 02.12.2022;
Зовнішньоекономічний контракт №22/09/22-1 від 22.09.2022;
Договір про надання послуг митного брокера №С14/22 від 30.09.2022;
Договір (конракт) про перевезення №44195795/1 від 22.11.2022;
Заявка №5151 від 08.12.2022;
Договір (контракт) про перевезення №П/09/07/2020/8/2 від 09.07.2020;
Лист без ГМО від 13.12.2022;
Інформація про позитивні результати державних видів контролю… №9398992 від 27.12.2022;
Інформаційний лист від 20.12.2022;
Сертифікат якості (здоров`я) від 14.12.2022;
Митний брокер ТОВ «СМАРТФРОМТРАНС» , який діяв в інтересах ТОВ «СОЛ ЮНІОН» 21.12.2022 надіслав до митного органу листи №3/12 від 21.12.2022 і №1/12 від 29.12.2022, якими повідомив, що усі наявні у Товариства документи були надані під час подання митної декларації і інші документи надаватись не будуть.
Відмовляючи у прийнятті вказаних митних декларацій Дніпровською митницею були прийняті:
21.12.2022 рішення про коригування митної вартості товару UA110000/2022/000045/2;
картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110150/2022/000204;
29.12.2022 рішення про коригування митної вартості товару UA110000/2022/000049/2;
картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110150/2022/000209;
Відповідно до платіжного доручення №1422 від 15.12.2022 позивачем були сплачені митні платежі.
Позивач вважає, що зазначені вище рішення про коригування митної вартості товару і картки відмови є протиправними і підлягає скасуванню у зв`язку з чим подав позовну заяву до суду.
При вирішенні спору суд виходить з наступного.
Порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу, встановлені ч. 1 ст. 7 Митного кодексу України.
Згідно п. 24. ч. 1 ст. 4 МК України митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
Пунктами 23, 24 ч. 1ст. 4 МК України визначено, що митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів ст.ст. 49,50 МК України).
За частинами 1, 2 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Згідно ч.2 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводиться розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт); рахунок-фактура (інвойс) або рахунок - проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частиною 3 вказаної статті також передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у ч.2 цієї статті, містять розбіжності, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою , контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний та авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Відповідно до частин 1,2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч. 1 статті 58 цього Кодексу.
Приписами ст. 337 МК України передбачено, що перевірка документів та відомостей, які подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій шляхом проведення: формато - логічного контролю; контролю співставлення; контролю із застосуванням системи управління ризиками та в інші способи, передбачені цим Кодексом.
Згідно п.1 ч.4 ст.54 МК України контроль заявленої декларантом митної вартості товарів здійснюється шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до ч.6 ст.54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.2 4 ст.53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
За змістом вищенаведених норм митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, коли надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять усіх відомостей.
Повідомляючи позивача про необхідність надати додаткові документи, митний орган не обгрунтував вимоги щодо їх надання, узгоджуючи таке надання документів з правовідносинами, які склалися між позивачем і його контрагентом.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті (ч. 3 ст. 54 МК України).
Згідно ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостоюстатті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Частиною 2 ст. 55 МК України визначено, що прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:
1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;
2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;
3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьоюстатті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;
4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Відповідно до ч.1 ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:
1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);
а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;
б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;
в) на основі віднімання вартості;
г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (ч. 2 ст. 57 МК України).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (ч. 3 ст. 57 МК України).
При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (ч. 6 ст. 57 МК України).
Відповідно до п. 4 ст. 57 МК України у разі, якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у п. 2 ч. 1ст. 57 Митного кодексу України.
При цьому, застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 та 60 цього Кодексу. Під час консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
Згідно ч. 8 ст. 57 МК України у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановленихстаттею 64 цього Кодексу.
Частиною 1 ст. 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:
1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:
а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;
б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно);
в) не впливають значною мірою на вартість товару;
2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;
3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;
4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.
Відповідно до ч. 2 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Щодо обгрунтування відповідача обраного методу визначення митної вартості товару, суд зазначає наступне.
В картках відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, відповідач вказав, що до товарів, ввезених на митну територію позивачем, було застосовано другорядний метод визначення митної вартості 2-r- резервний метод. Митна вартість товарів визначена відповідачем грунтувалась на ЕМД від 28.09.2022 № UA500530/2022/005147.
В рішеннях про коригування митної вартості товару відсутні відомості про порівняння умов поставки за наведеною відповідачем ЕМД від 28.09.2022 № UA500530/2022/005147. Рішення не містять порівняні характеристики оцінюваного товару, умови поставки товару, ціна, яку було взято за основу для коригування митної вартості за резервним методом, не зазначено інформацію і джерела, які були використані митним органом під час визначення митної вартості товару позивача.
Тобто, детальне дослідження митних декларацій, на підставі яких скориговано митну вартість товару і обрано метод для визначення вартості, відповідачем проведено не було.
За висновком Верховного Суду у постанові від 04.09.2018 у справі №818/1186/17 формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.
Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності Митним кодексом не передбачено.

Щодо зауважень відповідача суд зазначає наступне.

До оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товару митним органом в якості загальних підстав для відмови позивачеві у пропуску митних декларацій із зазначенням митної вартості товару були вказані наступні підстави:

-наданий позивачем сертифікат якості не відповідає умовам контракту.

За умовами контракту документ, що підтверджує якість оцінюваних товарів повинен надаватись від виробника (Індія), натомість до оформлення були надані сертифікати якості (здоров`я) від 08.12.2022 продавця «FRBEL BAKLIYAT HUBUBAT SANAYI VE TI CARET A.S.» (Туреччина);

-позивачем не надано Експертної митної декларації;

- у наданих декларантом фітосанітарних сертифікатах від 08.12.2022 №ЕС/ТR В 0321406, від 28.11.2022 №ЕС/ТR В 0320786, від 08.12.2022 №ЕС/ТR В 0321406, від 14.12.2022 № ЕС/ТR А 5106136 зазначено найменування «white rice», відомості щодо типу товару (ІR-64) відсутні.

Виходячи з переліку документів наведеного в ч. 2 ст. 53 МК України, які можуть підтвердити митну вартість товару, сертифікат якості, Експортна митна декларація, відомості щодо типу товару не зазначені в переліку обов`язкових документів для підтвердження вартості товару.

Документи в підтвердження якісних характеристик товару, відомості щодо типу товару (ІR-64) у фіто санітарних сертифікатах не можуть підтвердити вартість імпортованого товару.

Сертифікат якості, митна декларація країни відправлення, фітосанітарний сертифікат, можуть бути витребувані відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України як додаткові виключно у разі розбіжностей у документах, зазначених у ч. 2 цієї статті і мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митним органом не прийнято до уваги, що позивачем були надані транзитні супровідні документи, які відповідно до ст.ст. 3, 41 Конвенції про процедуру спільного транзиту, до якої приєдналась Україна 01.10.2022, є документами, що надруковані з використанням засобів електронного опрацювання даних для супроводження товарів і грунтуються на відомостях транзитної декларації.

Митниця відправлення надає декларанту транзитний супровідний документ. Транзитний супровідний документ має відповідати формі, наведеній у додатку А3 до доповнення ІІІ, і містить відомості, визначені в додатку А4 до доповнення ІІІ.

Щодо інших окремих зауважень митного органу до кожного з оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару.

Приймаючи рішення про коригування митної вартості товару №UA110000/2022/000044/2 від 21.12.2022 відповідачем було встановлено, що відповідно до транспортної заявки від 03.12.2022 №5063 вартість фрахту складає 197000,00 грн. без ПДВ та відповідає відомостям рахунку ТОВ «Автоцех Україна» від 19.12.2022 №0. Відповідно до рахунку від 19.12.2022 №№0 до вказаної суми включено вартість транспортно-експедиційних послуг по маршруту Туреччина, Мерсін-Сірет-Порубне. Транспортна заявка від 03.12.2022 №5063 не містить відомостей про включення до погодженої сторонами вартості послуг інших витрат, крім фрахту.

Пунктами 5,6 ч. 10 ст. 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари додаються таки витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати до навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Частиною 11 ст. 58 МК України передбачено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких витрат, крім тих, що передбачені у цій статті. До митної вартості не включаються нижчезазначені витрати або кошти за умови виділення їх з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, що документально підтверджені та які піддаються обчисленню, зокрема 2) витрати на транспортування після ввезення.

Отже, витрати на транспортування після ввезення товару на митну територію України не включаються до складу митної вартості товару, відповідно посилання відповідача на заниження витрат транспортування не можуть бути взяті до уваги.

З матеріалів справи вбачається, що при оформленні товару за ЕМД №22UA93U4 від 20.12.2022 декларантом було надано договір про надання транспортних послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом №44195795/1 від 22.11.2022, укладений між ТОВ «СОЛ ЮНІОН» з ТОВ «Автоцех Україна», договір про надання транспортних послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом №п2020/09//14 від 14.09.2020, укладений ТОВ «Автоцех Україна» з ПП №Л.В.С.», транспортну заявку від 03.12.2022 №5063 , рахунок на оплату №0 від 19.12.2022 та калькуляцію транспортних витрат від 19.12.2022.

Відповідно до п. 1.1. договору про надання транспортних послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом №44195795/1 від 22.11.2022, Експедитор зобов`язався доставляти ввірений йому Замовником вантаж до пункту призначенн в міжнародному та внутрішньому сполученні за заявками Замовника і видати його вантажоодержувачу у встановлений термін передбачений або/і заявкою, а Замовник зобов`язався здійснювати за перевезення вантажів плату в розмірі та строки, передбачені даним договором і заявкою.

За рахунком на оплату №0 від 19.12.2022 і калькуляцією транспортних витрат від 19.12.2022 міжнародні транспортно-експедиційні послуги по маршруту Туреччина, Мерсін-Сірет-Порубне складають 120000,00 грн. У вартість послуг було включено як вартість безпосередньо самих послуг з перевезення товару, так і вартість експедиційних послуг до кордону України.

За умовами п. 5.3.договору про надання транспортних послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом №44195795/1 від 22.11.2022 рахунки підлягають оплаті протягом 0 днів із моменту доставки вантажу в пункт призначення, якщо інше не зазначено в Заявці.

Сторонами в транспортній заявці №5063 від 03.12.2022 обумовлено, що вартість експедитора сплачується на протязі 2 днів по отриманню вірно заповнених документів.

Платіжне доручення №1463 від 20.12.2022 підтверджує оплату наданих послуг.

В спростування аналогічних зауважень відповідача до рішення про коригування митної вартості товару №UA110000/2022/000043/2 від 21.12.2022 позивачем були надані рахунок на оплату №8 від 19.12.2022 і калькуляція транспортних витрат від 19.12.2022, за якими міжнародні транспортно-експедиційні послуги по маршруту Туреччина, Мерсін-Сірет-Порубне складають 120000,00 грн.

Платіжним дорученням №1463 від 20.12.2022 оплачено надані послуги.

До рішення про коригування митної вартості товару №UA110000/2022/000045/2 від 21.12.2022 позивачем в спростування тверджень про відсутність відомостей про включення до вартості послуг інших витрат, крім фрахту, були надані рахунок на оплату №9 від 19.12.2022 і калькуляція транспортних витрат від 19.12.2022, за якими міжнародні транспортно-експедиційні послуги по маршруту Туреччина, Мерсін-Сірет-Порубне складають 120000,00 грн.

Платіжним дорученням №1463 від 20.12.2022 оплачено надані послуги.

До рішення про коригування митної вартості товару №UA110000/2022/000049/2 від 29.12.2022 позивачем в спростування тверджень про відсутність відомостей про включення до вартості послуг інших витрат, крім фрахту, були надані рахунок на оплату №5 від 22.12.2022 і калькуляція транспортних витрат від 22.12.2022, за якими міжнародні транспортно-експедиційні послуги по маршруту Туречинна, Мерсін-Сірет-Порубне складають 120000,00 грн.

Вартість послуг зазначена в рахунку на оплату була скорегована сторонами після отримання вантажу, оскільки, у зв`язку із простоєм перевізника на пункті митного контролю вартість послуг після ввезення товару на митну територію країни за маршрутом Прикордонний перехід Джурджулешти -Рені Україна, Дніпро збільшилась на 5500,00 грн. ТОВ «АВТОЦЕХ Україна» надало ТОВ «СОЛ ЮНІОН» скорегований рахунок на поплату №5 від 22.12.2022, який оплачений позивачем платіжним дорученням №1599 від 30.12.2022.

Крім того, приймаючи рішення про коригування митної вартості товару №UA110000/2022/000049/2 від 29.12.2022, відповідач вказав, що поставка товарів індійського походження заявлена на підставі зовнішньоекономічного контракту безпосереднім виробником (код 4104) компомпанією «ARBEL BAKLIYAT HUBUBAT SANAYI VE TICARET A.S.» (Туреччина). Листом «ARBEL BAKLIYAT HUBUBAT SANAYI VE TICARET A.S.» від 20.12.2022 зазначено, що компанія є лідером у виробництві, переробці та експорті зерна, бобових та інших продуктів харчування. При цьому, з урахуванням заявлених відомостей про країну виробництва та походження товару (Індія), до митного оформлення не надано інформації про навність виробничих потужностей турецької компанії «ARBEL BAKLIYAT HUBUBAT SANAYI VE TICARET A.S.» в Індії.

В спростування тверджень відповідача суд зазначає наступне.

Графа 44 Митної декларації №22UA42U1 від 29.12.2022 вказано характер угоди-контракт з виробником код 4104.

Позивачем надано Специфікацію від 02.12.2022 до контракту, в якій вказано виробника товару - компанію «ARBEL BAKLIYAT HUBUBAT SANAYI VE TICARET A.S.», інформаційний лист компанії №20.12.2022, яким повідомлялось, що вона є виробником товару, який постачається за контрактом.

Відповідна інформація міститься також на офіційному сайті компанії https:// www arbel. сom. tr/ en /home.

Наведені відомості свідчать про надання достатніх доказів в підтвердження того, що компанія «ARBEL BAKLIYAT HUBUBAT SANAYI VE TICARET A.S.» є виробником поставленого товару за контрактом.

Крім того, підставою прийняття вказаного оскажуваного рішення було надання swift-повідомлення від 07.12.2022 на суму 37087,5 дол США. У вказанному swift-повідомленні в призначенні платежу вказано контракт від 22.09.2022 №22/09/22-1, інвойс №021213 від 02.12.2022. За результатами аналізу вказаних документів встановлено невідповідність відомостей про ІВАN продавця, зазначені у swift-повідомленні від 07.12.2022 (ТR5831) та рахунку-проформи від 02.12.2022 №021213 (ТR5831).

Проте, відповідачем не звернуто уваги на той факт, що в swift-повідомленні від 07.12.2022 зазначено ІВАN ТR5831, а не ТR5831.

ІВАN продавця, зазначені у swift-повідомленні від 07.12.2022, а саме ТR5831, повністю ідентичний зазначеному в контракті №22/09/22-1 від 22.09.2022, Специфікації №6 від 02.12.2022 до контракту, рахунку-інвойсі №АV659 від 13.12.2022 та рахунку-проформі №021213 від 02.12.2022.

Виходячи з наведеного суд вважає, що доводи, які зазначені відповідачем у рішені про коригування митної вартості, не є підставою для коригування митної вартості товару, оскільки в документах відсутні розбіжності, або явні ознаки підробки. Не надано доказів того, що документи, які подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації. Надані позивачем до митного оформлення документи містять всі необхідні реквізити та відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомостей щодо ціни, що була сплачена за ці товари. У відповідача були в наявності всі документи, які давали можливість встановити дійсну митну вартість товару за ціною договору.

Частиною 1 ст. 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в адміністративному позові доводи позивача є обгрунтованими, доведеними і такими, що підлягають задоволенню.

Суд відхиляє твердження відповідача щодо неправильної сплати позивачем судового збору.

Згідно правової позиції Верховного Суду в ухвалі суду від 20.01.2020 року у справі №160/1989/19 позовні вимоги про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів є вимогами майнового характеру, а позовні вимоги про визнання протиправними та скасування карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є вимогами немайнового характеру.

Верховним Судом в ухвалі суду від 22.01.2020 року у справі №480/966/19 зазначено, що ціною позову є грошовий вираз майнових вимог позивача, що у даній справі є різницею митних платежів, що підлягали сплаті згідно з митною вартістю, розрахованою декларантом, та митною вартістю, розрахованою митним органом у рішенні про коригування митної вартості товарів.

Ціною позову у аналогічних спорах є сума, яка складає різницю митних платежів, що підлягали сплаті згідно з митною вартістю, розрахованою декларантом, та митною вартістю, розрахованою митним органом в оскаржуваному рішенні, з якої і має бути обрахований належний до сплати судовий збір, в тому числі і за подання апеляційної скарги.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у справі №1.380.2019.001962 від 16.03.2020 року.

Згідно з ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» року визначено, що у 2023 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2023 року становить 2684,00 грн.

При оскарженні рішення про коригування митної вартості товарів ціною позову в розумінні підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" є різниця митних платежів, що підлягали сплаті із врахуванням митної вартості, розрахованої декларантом, та митної вартості, розрахованої митним органом в оскаржуваному рішенні.

При цьому, у відповідності до ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір", за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Розміри ставок судового збору визначені у ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

Згідно із приписами ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір", за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою судовий збір становить 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою судовий збір становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 2684, 00 грн.

Враховуючи вищенаведене, позивачем правильно було сплачено судовий збір.

За ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, оскільки позовну заяву задоволено повністю, сплачений платіжними інструкцієями №5939 від 18.04.2023, №5938 від 18.04.2023, №5937 від 18.04.2023, №5936 від 18.04.2023,№5935 від 18.04.2023 судовий збір в загальній сумі 14321,97 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Позивач також просить стягнути витрати на правничу допомогу в сумі 26000,00 грн.

Відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення відноситься до основних засад (принципів) господарського судочинства відповідно до пункту 10 частини 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч.1,ч.2 ст. 16 КАС України).

Відповідно до ч.1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частин 1,2, 4, 5 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На виконання ч. 7 ст. 139 КАС України в позовній заяві позивачем було зазначено, що ним планується понести витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.

Згідно ч.1. ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

За визначенням п.4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Між ТОВ «СОЛ ЮНІОН» (Клієнт) і Адвокатським бюро «Анастасії Дударенко» (Виконавець) 01.11..2022 був укладений договір про надання правової (правничої) допомоги, за яким Виконавець прийняв доручення Клієнта та взяв на себе зобов`язання надати Клієнту правову допомогу, за переліком наведеним у п. 1.1. договору.

Відповідно до п. 3.1. договору розмір гонорару, який Клієнт сплачує Виконавцю за надану в межах цього договору правову допомогу, визначається сторонами з розрахунку 1000 грн. за кожну годину роботи.

Сторонами в п. 3.4. договору погоджено, що розрахунки за даним договором проводяться з обов`язковим укладенням акту прийому-передачі послуг з надання правової (правничої) допомоги адвокатом.

12.04.2023 сторонами підписано акт приймання-передачі послуг з надання правової (правничої) допомоги №9-12, з якого вбачається,що Адвокат з 01.01.2023 по 12.04.2023 на виконання умов договору надав Клієнту юридичні послуги відповідно до договору про надання правової (правничої) допомоги адвокатом від 01.11.2022 року, а Клієнт прийняв надані послуги.

Відповідно до п. 2 акту вартість послуг згідно п. 3.1 договору про надання правової (правничої) допомоги адвокатом з розрахунку 1000 грн. за кожну годину роботи складається з:

Погодинний розрахунок:

-написання тексту позовної заяви ТОВ «СОЛ ЮНІОН» до Дніпровської митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості від 21.12.2022 №UA110000/2022/000044/2, від 21.12.2022 № UA110000/2022/000043/2, від 21.12.2022 №UA110000/2022/000045/2, від 29.12.2022 №UA110000/2022/000049/2 та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110150/2022/000203, № UA110150/2022/000202, № UA110150/2022/000204, № UA110150/2022/000209 та подача позовної заяви з додатками до Дніпропетровського окружного адміністративного суду за 16 годин роботи 16000,00 грн.

Оплата послуг Клієнтом у сумі 16000,00 грн. підтверджується копією платіжної інструкції №5856 від 13.04.2023.

Позивачем не надано обов`язкового передбаченого умовами договору акту прийому-передачі послуг з надання правової (правничої) допомоги на підтвердження 10000,00 грн. (із заявлених до стягнення 26000,00 грн.).

За правилами частин 6, 7 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За висновками Великої Палати Верховного Суду, наведеними у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування іншою стороною витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній зі сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Суд у позовному провадженні є арбітром, що надає оцінку тим доказам і доводам, що наводяться сторонами у справі. Тобто суд не може діяти на користь будь-якої зі сторін, що не відповідатиме основним принципам судочинства. Таким чином, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, що підлягають розподілу, за клопотанням іншої сторони. Саме інша сторона зобов`язана довести неспівмірність заявлених опонентом витрат.

Відповідачем розмір, заявлених позивачем витрат на відшкодування професійної правничої допомоги заперечено.

Відповідач звертає увагу на те, що позивачем не надано документів, що підтверджують витрати, пов`язані із наданням правової допомоги на суму 26000,00 грн.

Рівень витрат на правничу допомогу є значно завищеним, необгрнтованим та таким, що не підлягає відшкодуванню.

Суд погоджується з доводами відповідача, оскільки дана справа є справою незначної складності і розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, більшість наданих до позовної заяви документів є в наявності у позивача, а отже не потребували часу для їх знаходження і витребування у інших осіб. Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.

За правовою позицією Верховного Суду у справі № 905/1795/18 і у справі №922/2685/19, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що витрати позивача на правничу допомогу можуть бути зменшені та підлягають частковому відшкодуванню, а саме в сумі 10000,00 грн. що відповідатиме вимогам співмірності, розумності та справедливості.

Керуючись ст.ст.139, 241-246, 255, 262 293, 295, 297, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СОЛ ЮНІОН» (вул. Будівельників, буд. 34, м. Дніпро, 49000, ) до Дніпровської митниці (вул. Ольги княгині, буд. 22, ) про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови - задовольнити.

Визнати протиправним рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товарів № UA110000/2022/000044/2 від 21.12.2022.

Визнати протиправним рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товарів № UA110000/2022/000043/2 від 21.12.2022.

Визнати протиправним рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товарів № UA110000/2022/000045/2 від 21.12.2022.

Визнати протиправним рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товарів № UA110000/2022/000049/2 від 29.12.2022.

Визнати протиправною картку відмови Дніпровської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110150/2022/000203.

Визнати протиправною картку відмови Дніпровської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110150/2022/000202.

Визнати протиправною картку відмови Дніпровської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110150/2022/000204.

Визнати протиправною картку відмови Дніпровської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110150/2022/000209.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СОЛ ЮНІОН» (вул. Будівельників, буд. 34, м. Дніпро, 49000, ) за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці (вул. Ольги княгині, буд. 22, ), сплачені позивачем судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у сумі 14321,97 грн (чотирнадцять тисяч триста двадцять одна) грн. 97 коп. та витрати на професійну правиничу допомогу у сумі 10000 (десять тисяч) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона