Справа № 144/644/23
Суддя: Довгалюк Л. В.
Дата ухвалення: 2023-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 144/644/23
Провадження № 2-а/144/7/23
"04" липня 2023 р. смт. Теплик
Теплицький районний суд Вінницької області в складі:
головуючої судді Довгалюк Л.В.,
секретаря судового засідання Дудник С.Р.,
представників відповідача Бахур В.В., Бугаєнко С.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов по справах про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, -
ОСОБА_1 звернувся з указаним адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними та скасувати постанови у справах про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі серії АА № 00007057 від 07.04.2023, серії АА № 00007613 від 25.04.2023, серії АА 00007632 від 25.04.2023 і закрити провадження у справах за відсутністю у його діях складу адміністративних правопорушень.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що у його власності перебуває двохвісний тягач Renault Magnum, державний номерний знак НОМЕР_1 та трьохвісний напівпричіп контейнеровоз WAN HOOL 3B2010, державний номерний знак НОМЕР_2 , який він передав у користування своєму брату ОСОБА_2 для надання послуг із вантажних перевезень. Саме на цих транспортних засобах у зв`язці останнім здійснювалося вантажне перевезення та Укртрансбезпекою зафіксовано перевищення вагових норм.
Інспекторами відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті стосовно позивача винесено три постанови по справах про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі.
Відповідно до постанови від 07.04.2023 серії АА № 00007057, 13.03.2023 о 13 год. 04 хв. за адресою М-03, км 22+717, Київська обл. на автоматичному зважувальному комплексі WIM-59, зафіксовано транспортний засіб Renault Magnum, державний номерний знак НОМЕР_1 , з перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР: загальної маси транспортного засобу на 15,988% (6,395 тонн), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тонн, фактична маса з урахуванням встановленої законом похибки склала 46,395 тонн.
Згідно з постановою від 25.04.2023 серії АА № 00007613, 16.03.2023 о 19 год. 23 хв. за адресою М-03, км 22+717, Київська обл. на автоматичному зважувальному комплексі WIM-59, зафіксовано транспортний засіб Renault Magnum, державний номерний знак НОМЕР_1 з перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР: загальної маси транспортного засобу на 14,857% (6,240 тонн), при дозволеній максимальній фактичній масі 42 тонн, фактична маса з урахуванням встановленої законом похибки склала 48,240 тонн.
Відповідно до постанови від 25.04.2023 серії АА № 00007632, 21.03.2023 о 13 год 58 хв. за адресою М-03, км 22+717, Київська обл. на автоматичному зважувальному комплексі WIM-59, зафіксовано транспортний засіб Renault Magnum, державний номерний знак НОМЕР_1 з перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР: загальної маси транспортного засобу на 14,638% (5,855 тонн), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тонн, фактична маса з урахуванням встановленої законом похибки склала 45,855 тонн.
Даними постановами ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено штрафи у розмірі по 17 000 гривень за кожне таке правопорушення.
ОСОБА_1 вважає вказані постанови протиправними, посилаючись на наступне. На сертифікованих вагах у пункті завантаження та розвантаження підтверджено відповідність ваги транспортного засобу нормативним ваговим параметрам, що зафіксовано у товарно-транспортних накладних, засвідчених підписами відповідальних осіб. В порушення вимог Інструкції № 512 оскаржувані постанови не містять обов`язкових відомостей, а саме: марка, модель, державний номерний знак напівпричепу, категорія транспортного засобу, тип транспортного засобу, ширина, висота, довжина тощо. При обчисленнях відсотку перевищення, відповідачем не враховано типу транспортних засобів (контейнеровози), по яких передбачено збільшені вагові норми - 42,000 тонни та помилково застосовано норму 40,000 тонн, як до звичайної вантажівки. Зважування відбувалось на невідкаліброваному ваговому обладнанні, строк повірки якого закінчився. Всупереч положенню ст. 36 КУпАП, відповідач не об`єднав три справи в одне провадження, розгляд яких проведено без участі позивача, що позбавило його можливості надати додаткові пояснення та докази.
Ухвалою судді від 16.05.2023 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, які ним усунуто 19.05.2023.
24.05.2023 відкрито провадження у справі, розгляд якої визначено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
07.06.2023 від представника відповідача надійшов відзив, в якому зазначено, що постанови, які оскаржує позивач, за своїм змістом відповідають вимогам нормативно правових актів та містять всю необхідну інформацію, згідно з якою уповноваженими посадовими особами Укртрансбезпеки встановлено події та склад адміністративних правопорушень, а ОСОБА_1 правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.
13.06.2023 на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій позивач просив скасувати постанови, винесені стосовно нього, які вважає протиправними.
22.06.2023 від Державної служби України з безпеки на транспорті надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких зазначено, що позивачем не надано жодних доказів відповідності зазначеної в товарно-транспортній накладній загальної маси вантажу фактичній масі, що була перевезена. Надані позивачем докази не спростовують факту перевищення вагових параметрів, зафіксованих в автоматичному режимі. Доводи позивача, що транспортні засоби за типом є контейнеровозами, про що прямо зазначено в свідоцтвах про реєстрацію транспортних засобів, є безпідставними, оскільки докази перевезення контейнеру із відповідним маркуванням відсутні.
28.06.2023 судом відмовлено у задоволенні клопотання позивача про залучення третьої особи ОСОБА_2 , оскільки судове рішення не може вплинути на права та обов`язки даної особи, як перевізника, адже відповідальність за вчинення даних правопорушень несе саме особа, за якою зареєстрований транспортний засіб
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві та відповіді на відзив, просив їх задовольнити.
Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти позову у повному обсязі з підстав, викладених у відзиві та запереченнях, зазначивши, що фіксацію даних адміністративних правопорушень здійснено у відповідності до Порядку фіксації адміністративних правопорушень, затвердженого постановою КМУ від 27.12.2019 № 1174. Пояснила, що суть процесу автофіксації правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті полягає у забезпеченні прозорості такої фіксації, зменшення участі посадових осіб у вказаному процесі, що спрямовано на об`єктивну оцінку обставин та фактів вчинення правопорушення, без втручання в роботу системи.
Заслухавши пояснення та доводи сторін, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши наявні у ній докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин вчиненого правопорушення в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, зважаючи на наступне.
Судом встановлено, що 07.04.2023 старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Дорошенко О.В. винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно ОСОБА_1 (а.с. 20).
Згідно постанови 13.03.2023 о 13 год 04 хв. за адресою М-03, км 22+717 Київська область, зафіксовано транспортний засіб Renault Magnum, державний номерний знак НОМЕР_1 , відповідальна особа допустила рух якого з перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 15.988% (6.395 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 11,026% (1,268 тон) при дозволеному максимальному навантаженню на вісь осі 11.5 тони, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.
25.04.2023 заступником директора Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті начальником відділу впровадження систем автоматичної фіксації Сидоренком А.В. винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно ОСОБА_1 (а.с. 21).
Згідно постанови 16.03.2023 о 19 год 23 хв. за адресою М-03, км 22+717 Київська область зафіксовано транспортний засіб Renault Magnum, державний номерний знак НОМЕР_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу з перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 14.857% (6.24 тон) при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11.5 тон навантаження на строєні осі транспортного засобу на 8,15% (1,956 тон) при дозволеному максимальному навантаженню на строєні осі 24 тони та відстані між осями понад 1,3 м до 1,4 м, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.
25.04.2023 старшим державним інспектором відділу впровадження системи автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Соколюк Л.М. винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно ОСОБА_1 (а.с. 22).
Згідно постанови 21.03.2023 о 13 год 58 хв. за адресою М-03, км 22+717, Київська область зафіксовано транспортний засіб Renault Magnum, державний номерний знак НОМЕР_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу з перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 14.638% (5.855 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон навантаження на одинарну вісь транспортного засобу 11.026% (1,268 тон) при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11.5 тон, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.
Вказані постанови містять назву технічного засобу, яким в автоматичному режимі зафіксовані правопорушення, а саме - WIM 59 WAGA WIM 35, зав № 8, строк дії свідоцтва про повірку - до 28.12.2022. Даними постановами на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі по 17 000,00 грн. за кожне правопорушення.
Власником транспортного засобу марки Renault Magnum, державний номерний знак НОМЕР_1 , є ОСОБА_1 , тип транспортного засобу спеціалізований вантажний сідловий тягач тип D.4, повна маса 30 000 кг, маса без навантаження 7 600 кг, про що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 (а.с. 26).
Законність та обґрунтованість указаної постанови є предметом спору, з яким позивач звернувся до суду.
За даними товарно-транспортної накладної № 004979 від 13.03.2023 транспортний засіб марки Renault Magnum, державний номерний знак НОМЕР_1 , 13.03.2023 здійснював перевезення вантажу - кукурудза, загальною вагою маса брутто 38,140 тон, 16.03.202 - 38,200 тон, 21.03.2023 - 38,310 тон за маршрутом с. Згурівка Київської області до с. Бурлача Балка Одеської області під керуванням водія ОСОБА_2 (а.с. 23-25).
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 55 Основного Закону передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення (надалі КУпАП).
Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ст. 7 КУпАП).
Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає чинне законодавство, яке складається з Законів України «Про автомобільний транспорт», «Про транспорт», «Про дорожній рух», чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень.
Відповідно до ч. 12 ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (надалі - Положення).
Згідно п. 1 вказаного Положення, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.
Відповідно до п.п. 1, 3 п. 4 Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є, зокрема, реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному транспорті; здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті.
Так, у п.п. 2, 15, 28, 29 п. 5 Положення передбачено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю; видає в установленому порядку обов`язкові до виконання приписи щодо усунення порушень вимог нормативно-правових актів з питань безпеки на транспорті, крім морського та річкового транспорту, та здійснює контроль за виконанням таких приписів; у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення.
Статтею 229 КУпАП передбачено, що органи автомобільного транспорту та електротранспорту (тролейбус, трамвай) розглядають справи про адміністративні правопорушення, зв`язані з порушенням правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, правил користування автомобільним транспортом та електротранспортом, зокрема, частини друга, третя статті 132-1. Від імені органів автомобільного транспорту та електротранспорту розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право: на автомобільному транспорті - посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, зокрема частини друга, третя статті 132-1.
Отже, нормами чинного законодавства визначені повноваження Укртрансбезпеки щодо здійснення контролю за рухом транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, а також порядок здійснення такого контролю, що також узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 по справі № 917/210/19.
Частиною 2 ст. 132-1 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.
При цьому, згідно примітки підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.
У ч. 1 ст. 14-3 КУпАП визначено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.
Згідно ч. 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII із метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» від 08.09.2005 № 2862-IV передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Великоваговий транспортний засіб - транспортний засіб з вантажем або без вантажу, хоча б один з вагових параметрів якого перевищує встановлені на території України допустиму максимальну масу чи осьове навантаження (Ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-III).
Згідно п. 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 30 від 18.01.2001 (надалі Правила), транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (надалі ПДР).
Пунктом 22.5 ПДР встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.
Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 16 т, строєні осі понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 18 т, строєні осі понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.
Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.
Частиною 6 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», ч. 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» та п. 16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 198 від 30.03.1994 встановлено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків. Порядок видачі дозволу або розмір плати за його отримання встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначений Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174 (надалі - Порядок).
Так, у п. 7-8 Порядку передбачено, що фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку.
Відтак, здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному транспорті відбувається за допомогою встановлених на автомобільних дорогах автоматичних пунктів комплексів технічних засобів, що здатні в автоматичному режимі, вимірювати загальну масу транспортного засобу; визначати кількості осей транспортного засобу; вимірювати навантаження, що припадають на кожну вісь транспортного засобу тощо.
У подальшому така інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих, які містять інформацію про засоби вимірювальної техніки, місце фіксації, найменування автомобільної дороги, дату і час фіксації здійснення вимірювання тощо, фотографії транспортного засобу, відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт.
Під час передачі інформаційних файлів та метаданих проводиться їх автоматизована перевірка в інформаційно-телекомунікаційній системі на цілісність та походження даних (пункт 10 Порядку).
При цьому, система забезпечує автоматизоване формування проекту постанови про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою автоматичних пунктів, відповідно до законодавства.
Вимоги до технічних засобів автоматичних пунктів визначаються Технічним регламентом засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2016 № 163.
Відповідно до п. 9 зазначеного Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки, засоби вимірювальної техніки можуть бути надані на ринку та/або введені в експлуатацію в разі, коли вони відповідають вимогам цього Технічного регламенту.
Згідно п. 16 Порядку посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли.
Відповідно до п. 2 Порядку інформаційний файл - упорядкована сукупність відомостей про транспортний засіб, відповідальну особу, визначену статтею 14-3 КУпАП, наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та метаданих, сформованих автоматичним пунктом; система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі - взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційно-телекомунікаційної системи.
У п. 12 Порядку зазначено, що автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.
Згідно з п. 15 Порядку метадані повинні містити дані про: засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки); місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати); найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку, повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі); фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знака транспортного засобу, фотографія державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знака; відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності).
У постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, згідно з п. 17 Порядку зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.
Постанова згідно з частинами 2-4 ст. 283 КУпАП повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу; крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Згідно Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, затвердженої Наказом Мініфраструктури № 512 від 27.09.2021, зареєстрованої Міністерством юстиції України 01.10.2021 за № 1286/36908, (надалі Інструкція), постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції.

Так, згідно п. 1-3 розділу II Інструкції уповноважена посадова особа розглядає справи про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, які передбачені ч. 2 ст. 122-2, ч. 2, 3 ст. 132-1 КУпАП. Справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем оброблення таких правопорушень в Державній службі України з безпеки на транспорті. Уповноважена посадова особа здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення шляхом опрацювання інформаційного файлу системою фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, необхідного для об`єктивного розгляду справи та винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі. Під час опрацювання інформаційних файлів уповноважена посадова особа оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю; під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу та встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Державної служби України з безпеки на транспорті, уповноважена посадова особа виносить сформовану системою в автоматичному режимі постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 8 розділу II Інструкції винесені постанови, що набрали законної сили, разом з метаданими передаються до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху. Постанова та бланк квитанції про сплату адміністративного штрафу, що є невід`ємною частиною цієї постанови, оформлені згідно з додатком 1 до цієї Інструкції, друкуються на паперовому бланку разом із повідомленням про вручення поштового відправлення (рекомендованого листа з постановою) та вкладаються у паперовий конверт.

У п. 3 розділу IV Інструкції встановлено, що винесені уповноваженими посадовими особами постанови, роздруковані на паперових бланках, обліковуються в автоматичному режимі з використанням засобів системи в Реєстрі адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху.

Згідно з ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, частинами другою, третьою статті 132-1, статтею 132-2 цього Кодексу, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Тобто, основним доказом у приведених випадках є показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, працюючими в автоматичному режимі, внесені до автоматично сформованої постанови.

Як вбачається із відомостей, якими керувалися посадові особи відповідача при винесенні оскаржуваних постанов, та які містяться у інформаційній картці автоматичного пункту габаритно-вагового контролю, сформованій автоматичним пунктом при фіксації адміністративного правопорушення, порушення стосуються саме нормативних вагових параметрів в аспекті перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм, а саме навантаження на строєну вісь транспортного засобу та перевищення загальної маси транспортного засобу.

Для правильного розуміння здійснених розрахунків перевищення габаритновагових норм у оскаржуваних постановах зазначається формула розрахунку: % перевищення = ((Хфакт. Хнорм. похибка пристрою)/ Хнорм.)*100%, де: Хфакт. фактично зафіксований параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр); Хнорм. нормативно дозволений параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр) зазначений відповідно до пункту 22.5 ПДР;

Похибка пристрою регламентовано допустима похибка вимірювального пристрою параметрів габариту або ваги у відсотках відповідно до ДСТУ OIML R 134-1:2010, помножена на Х факт. (при розрахунку використовується у натуральних одиницях (тонна або міліметр).

Регламентовано допустима похибка вимірювального пристрою параметрів габариту або ваги відповідно до ДСТУ OIML R 134-1:2010 становить: для параметру довжини ТЗ - 600 мм, для параметру ширини ТЗ - 100 мм, для параметру висоти ТЗ - 60 мм, для параметру загальної маси ТЗ - 10% від фактичної маси ТЗ, для параметру навантаження на одиночну вісь ТЗ - 16% від фактичного навантаження на вісь, для параметру навантаження на здвоєні осі ТЗ - 16% від фактичного навантаження на осі, для параметру навантаження на строєні осі ТЗ - 16% від фактичного навантаження на осі.

Суд встановив, що наведений у кожній з оскаржуваних постанов розрахунки відсоткового перевищення параметрів габариту та вантажу транспортного засобу отримані в результаті даних розрахунків, здійснених за наведеною вище формулою, є обґрунтованими.

Позивач, у свою чергу, не надав доказів того, що у нього у відповідності до норм чинного законодавства має дозвіл на рух автомобільними дорогами транспортними засобами із перевищенням габаритів, визначених п. 22.5 ПДР України.

Судом встановлено, що в якості доказу вчинення позивачем порушення відповідачем надано інформаційну картку габаритно-вагового контролю, фотокопії транспортного засобу, а також сертифікати відповідності, сертифікати перевірки типу.

При вирішенні справи судом враховано, що фіксація адміністративного правопорушення здійснена вимірювальним обладнанням автоматичних пунктів WIM59,WAGA-WIM 35 зав № 8, сертифікат відповідності UA.TR. 113-0619/06F-21 до 28.12.2022, які відповідають вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України № 94 від 13.01.2016, що підтверджено сертифікатами відповідності, сертифікатом перевірки типу, наявними в матеріалах справи.

Водночас судом враховано, що Постановою КМУ № 412 від 05.04.2022 «Щодо питання повірки законодавчо врегульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного стану», позитивні результати періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, засвідчені відбитком повірочного тавра на таких засобах чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформленні свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного та надзвичайного стану та протягом місяця після його припинення чи скасування, чинні на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або окремих її місцевостях. З урахуванням передбаченого законодавчого порядку наразі чинними нормами передбачено, що дані сертифікати відповідності є такими, що пройшли повірку.

З огляду на наведене, доводи позивача про застосування невідкаліброваного зважувального обладнання, строк перевірки якого закінчився не заслуговують на увагу, тому відкидаються судом.

Крім того, надані позивачем докази не спростовують факту перевищення вагових параметрів, зафіксованих в автоматичному режимі не лише загальної маси, а також навантаження на строєні осі транспортного засобу, як і даних, наведених у інформаційній картці ГВК позивачем не здійснено, а також не спростовано правильність роботи засобів вимірювальної техніки, яка зафіксувала допущені позивачем порушення норм п. 22.5 ПДР України, відтак підстав вважати проведені розрахунки недостовірними у суду немає.

Відповідно до п. 17.9 Наказу міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997 «Про затвердження правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» приймання вантажів для перевезення в контейнерах здійснюється: при наявності Договору - на підставі заявки, а при відсутності Договору - разового договору.

Доводи позивача щодо відповідності ваги транспортного засобу нормативним ваговим параметрам, що зафіксовано у товарно-транспортних накладних, засвідчених підписами відповідальних осіб суд відхиляє, адже належним доказом надання послуг з перевезення вантажу контейнеровозом є саме договір про перевезення вантажів контейнером, а не товарно транспортна накладна, надана позивачем. Разом із тим, під час поїздки автомобіль міг здійснювати завантаження і розвантаження товару, що відповідно могло вплинути на зміну маси транспортного засобу.

Разом із тим, позивачем не надано доказів перевезення контейнеру із відповідним маркуванням. Натомість відсутність контейнеру підтверджується і фотознімками, зробленими під час фіксації факту порушення.

Отже, позивач здійснював вантажні перевезення транспортним засобом, який не є контейнеровозом в розумінні вищезазначених норм, тому фактична маса транспортного засобу повинна бути не більше 40 тон. Аналогічну позицію висловлено у Постановах 7ААС від 24.04.2023 у справі № 127/5932/23, від 25.04.2023 у справі 127/2973/23, від 05.04.2023 у справі 134/53/23.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що зміст оскаржуваних постанов відображає всі істотні ознаки складу адміністративного правопорушення, вимоги до змісту постанов про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, визначені ст. 283 КУпАП та Інструкцією з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 № 512 відповідачем дотримані.

Таким чином, беручи до уваги, що дотримання ПДР України є невід`ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо - транспортних пригод та їх наслідків, суд дійшов переконання, що відповідач належними та допустимими доказами довів факт вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, оскільки допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 Правил дорожнього руху.

Твердження позивача про незастосування ст. 36 КУпАП при розгляді одночасно кількох порушень стосовно нього, суд вважає безпідставними, з огляду на наступне.

Як вбачається з правових висновків, викладених у п.п. 17, 18 постанови Верховного Суду від 03.05.2018 по справі № 487/2854/17, КУпАП не містить визначення поняття «триваюче» правопорушення. Характер триваючого правопорушення оцінюється судом у кожному конкретному випадку індивідуально. Верховний Суд у постанові від 11.04.2018 у справі № 804/401/17 зазначив, що триваюче правопорушення це проступок, пов`язаний з тривалим неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом.

Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом усього часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків.

Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми.

Із постанов серії АА № 00007057 від 07.04.2023, серії АА № 00007613 від 25.04.2023 та серії АА № 00007632 від 25.04.2023 вбачається, що час та місце зважування (проїзду) транспортного засобу позивача не співпадають та є різними, порушення порядку у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені ч. 2 ст. 132-1 КУпАП відбулися у різних проміжках часу, на різних технічних засобах фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі та не є триваючим правопорушенням, а отже, встановлено окремі порушення законодавства та зафіксовано три події і склади адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП.

За таких обставин, зазначені доводи позивача не можуть бути підставою для визнання протиправними та скасування постанов вказаних вище постанов, тому суд не бере їх до уваги.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно висновку Великої палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 25 червня 2020 року у справі № 520/2261/19, визначений частиною другою статті 77 КАС України обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає встановленого частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Натомість, зважаючи на принцип змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів, позивачем не наведено переконливих обґрунтувань заявлених позовних вимог та не надано суду жодних доказів на їх підтвердження та спростовування факту вчинення ним адміністративного правопорушення, які свідчили б про відсутність його вини, протиправність дій суб`єкта владних повноважень і наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови адміністративної комісії.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення" (справа «Серявін та інші проти України» рішення ЄСПЛ від 10.02.2010).

З огляду на наведене, інші доводи позивача, викладені у позовній заяві, не виключають ознак та складу адміністративних правопорушень, не спростовують вини особи та не впливають на притягнення до адміністративної відповідальності, а лише грунтуються на довільному трактуванні позивачем фактичних обставин та норм права, а тому не вимагають детальної відповіді, оскільки судом перевірені та проаналізовані всі конкретні, доречні та важливі твердження сторін, яким надано належну правову оцінку.

З урахуванням викладеного вище, суд вважає доведеними подію та склад вчинених позивачем, як власником транспортного засобу, адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, відтак правові підстави для скасування оскаржуваних постанов та задоволення адміністративного позову відсутні.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати у виді судового збору слід залишити за позивачем.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 132-1, 245, 247, 251, 283 КУпАП, ст. ст. 243-244, 246, 250, 268, 272, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов по справах про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі від 07.04.2023 серії АА № 00007057, від 25.04.2023 серії АА № 00007613, від 25.04.2023 серії АА 00007632 відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку через Теплицький районний суд Вінницької області до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті, адреса: вул. Антоновича, 51, м. Київ, 03150, .

Повне судове рішення виготовлено та підписано 07.07.2023.

Суддя