Справа № 500/2034/23
Суддя: Осташ Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2023-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2034/23

05 липня 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Осташа А. В. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Одеського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат пов`язаних з утриманням в навчальному закладі, -

ВСТАНОВИВ:

Одеський державний університет внутрішніх справ (далі позивач, ОДУВС) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить: стягнути з ОСОБА_1 витрати, пов`язані з його утриманням в ОДУВС в сумі 31756,29 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач проходив навчання в ОДУВС на підставі договору про підготовку фахівця в ОДУВС від 26.09.2011, укладеного між позивачем, відповідачем та УМВС України в Тернопільській області. Пунктом 2.3.6 указаного договору передбачено, що у разі дострокового розірвання договору, а також звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання з підстав, визначених розділом 3 цього договору, особа зобов`язана відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з її утриманням у навчальному закладі, згідно із затвердженим розрахунком. Після закінчення навчання, наказом ОДУВС №86о/с від 21.06.2014 ОСОБА_1 відряджений для подальшого проходження служби до УМВС України в Тернопільській області та наказом УМВС України в Тернопільській області від 24.07.2014 № 156 о/с відповідач призначений на посаду дільничного інспектора міліції ВДІМ МТБ Тернопільського MB УМВС України в Тернопільській області. Однак, наказом №126 о/с від 05.05.2015 ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ за п.64 "Є" (за порушення дисципліни) на підставі висновку про звільнення з ОВС за підписом начальника.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 24.10.2022 у справі №500/3066/22 позовну заяву Одеського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 задоволено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06.02.2023 рішення від 24.10.2022 скасовано, обґрунтовуючи це тим, що право на звернення до суду у позивача у цій справі може виникнути лише у випадку відмови відповідача добровільно відшкодувати витрати та може бути реалізоване протягом одного місяця з дня такої відмови.

27.02.2023 ОДУВС направив позивачу повідомлення про необхідність відшкодування витрат на утримання за час навчання через АТ "Укрпошта", яке було вручено позивачу 07.03.2023. Впродовж 30-ти денного строку на добровільне відшкодування витрат, кошти на рухунки університету не надійшли, як і письмова відмова від добровільного відшкодування витрат.

За таких обставин, у зв`язку зі звільненням відповідача з органів внутрішніх справ за порушення дисципліни та невиконанням умов п.2.3.6 договору, і відмовою добровільно відшкодувати кошти, позивач просить стягнути із ОСОБА_1 витрати, пов`язані з утриманням в ОДУВС.

Ухвалою суду від 12.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи та призначено судове засідання на 05.07.2023.

18.05.2023 представник позивача подала заяву про усунення недоліків позовної заяви.

04.07.2023 на адресу суду надійшло клопотання від представника позивача про відкладення судового засідання та призначення наступного в режимі відеоконференції.

05.07.2023 до суду надійшло повідомлення від позивача.

В судове засідання 05.07.2023 сторони не з`явилися.

Відповідач відзиву у встановлений судом строк не подав.

Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, дослідивши в сукупності письмові докази та пояснення, викладених у заявах по суті справи, суд при прийняті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Судом встановлено, що наказом ОДУВС № 136 о/с від 08.08.2011 ОСОБА_1 зараховано курсантом ОДУВС та взято на всі види продовольчого і речового забезпечення, з виплатою грошового утримання.

26.09.2011 між ОДУВС (виконавець), з одного боку, УМВС України в Тернопільській області (замовник), з другого боку, та громадянином ОСОБА_1 (особа), з третього боку, укладено договір про підготовку фахівця в ОДУВС.

Предметом цього договору визначено підготовку за державним замовленням на денній формі навчання фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр за схемою "курсант військовослужбовець-курсант". Особа зобов`язується після закінчення навчання прибути до місця призначення в термін, визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов`язків за посадою, на яку призначений і відпрацювати не менше трьох років (п.2.3.5). У разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі, за підставами передбаченими п.3 цього договору, позивач зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком (п.2.3.6).

Відповідно до наказу ОДУВС № 86 о/с від 21.06.2014 ОСОБА_1 закінчив навчання в ОДУВС, отримав диплом фахівця, та був відряджений для подальшого проходження служби до УМВС України в Тернопільській області.

Наказом УМВС України в Тернопільській області № 156 о/с від 24.07.2014 ОСОБА_1 призначено на посаду дільничного інспектора міліції ВДІМ МТБ Тернопільського MB УМВС України в Тернопільській області.

Згідно наказу УМВС України в Тернопільській області № 126 о/с від 05.05.2015 ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ за п.64 "Є" (за порушення дисципліни) (а.с.13) на підставі висновку про звільнення з ОВС за підписом начальника Тернопільського MB УМВС України в Тернопільській області Гукалюка П.М. від 05.05.2015 (а.с.16-18).

Згідно розрахунку фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОДУВС ОСОБА_1 від 24.09.2015 №286, за період з 15.08.2011 по 21.06.2014 витрачено 31756,29 грн. з яких: грошове забезпечення 8695,78 грн., нарахування на заробітну плату 1788,20 грн., речове забезпечення 1650,50 грн., харчування 8489,29 грн., комунальні послуги 11132,52 грн. (а.с.29)

На виконання Постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06.02.2023, ОДУВС 27.02.2023 направив ОСОБА_1 повідомлення від 14.02.2023 №4/38 про необхідність відшкодування витрат на утримання за час навчання. До згаданого повідомлення позивачем було долучено копію розрахунку фактичних витрат на утримання ОСОБА_1 від 30.09.2015 №286. Відповідача було повідомлено про необхідність відшкодування витрат протягом 30-ти днів з моменту отримання повідомлено, роз`яснено, що у разі, якщо протягом 30-ти днів з моменту отримання повідомлення на рахунки університету не надійдуть кошти в якості відшкодування витрат на навчання або ж університетом не буде отримано письмової відмови від добровільного відшкодування витрат, це розцінюватиметься як відмова від добровільного відшкодування витрат.

За результатами відстеження відправлення №870 на сайті АТ "Укрпошта" встановлено, що 07.03.2023 відправлення вручено позивачу особисто.

Таким чином, з 08.03 2023 по 06.04.2023 тривав 30-ти денний строк на добровільне відшкодування витрат. Протягом цього строку і на даний час, грошові кошти від ОСОБА_1 на рахунки університету не надійшли, як і письмова відмова від добровільного відшкодування витрат.

Відтак, з 07.04.2023 ОДУВС набув права у місячний строк звернутися до суду з даним позовом.

Стверджуючи про наявність підстав для покладання обов`язку на відповідача з відшкодування витрат у примусовому порядку за рішенням суду, позивач ініціював даний спір.

Особливості відшкодування витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, врегульовувались Законом України "Про міліцію" та Порядком відшкодування витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, що був затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 №313, які були чинними на момент виникнення спірних правовідносин, а тому підлягають аналізу.

Водночас, слід врахувати, що Закон України "Про міліцію" втратив чинність 07.11.2015 у зв`язку з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію", а Порядок №313 20.04.2017 в зв`язку із затвердженням Кабінетом Міністрів України 12.04.2017 нового Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських за №261.

Особливості підготовки фахівців у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України визначалися ст.18 Закону України "Про міліцію".

Так, частинами 5, 7 згаданої статті вказаного Закону передбачалося, що підготовка фахівців у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України за державним замовленням здійснюється на підставі договору про навчання, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням, управлінням МВС в Автономній Республіці Крим, області, місті Києві або Севастополі чи на транспорті та особою, яка навчається. Типову форму договору затверджує МВС за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки. Курсанти вищих навчальних закладів МВС у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу МВС за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують МВС витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Подібні приписи містяться і у ст.74 Закону "Про Національну поліцію".

Пунктом 1 Порядку №313, передбачалося, що цей Порядок визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за державним замовленням у вищих навчальних закладах МВС, витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах, у разі:

дострокового розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість;

відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення навчального закладу;

звільнення осіб начальницького складу органів внутрішніх справ із служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни.

Пунктом 3 Порядку №313 було визначено, що витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням або управлінням МВС та особою. Типову форму договору затверджує МВС за погодженням з МОН.

Розрахунок фактичних витрат здійснюється відповідно до норм утримання у вищому навчальному закладі (п.4 Порядку №313).

Пунктом 6 Порядку №313 передбачалося, що у разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. У разі поновлення на навчанні особи, що була відрахована з навчального закладу, стягнення суми витрат припиняється.

Аналіз наведених вище приписів свідчить про те, що з метою підготовки фахівців у вищих навчальних закладах, що перебували у віданні МВС України, між навчальним закладом, головним управлінням, управлінням МВС в Автономній Республіці Крим, області, місті Києві або Севастополі чи на транспорті та особою, яка навчається, укладався договір про навчання. Такі особи перебували на повному державному утриманні. Разом із тим, передбачалися випадки, за яких особа, яка проходила навчання, повинна була відшкодувати Міністерству внутрішніх справ витрати, що були понесені ним на утримання таких осіб. Одним із таких випадків було й звільнення осіб начальницького складу органів внутрішніх справ із служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни.

Як встановлено судом, відповідач не дотримався умов укладеного із ним договору про підготовку фахівця в ОДУВС від 26.09.2011 в частині виконання обов`язку щодо відпрацювання не менше трьох років після навчання на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, що підтверджується наказом УМВС України в Тернопільській області № 126 о/с від 05.05.2015 про його звільнення за порушення дисципліни.

При цьому, навчання ОСОБА_1 закінчив відповідно до наказу ОДУВС № 86 о/с від 21.06.2014.

Тобто, відповідач після закінчення навчання у вищому навчальному закладі МВС не пропрацював і року в органах внутрішніх справ на посадах начальницького складу.

Водночас, суд зазначає, що Законом України "Про міліцію", Порядком №313, а також договором про підготовку фахівця в ОДУВС від 26.09.2011 визначено чіткі підстави для відшкодування особою фактичні витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком, серед яких і звільнення осіб начальницького складу органів внутрішніх справ із служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, а тому позовні вимоги щодо відшкодування відповідачем відповідних витрат є обгрунтованими.

Визначаючись з приводу розміру відшкодування відповідних витрат, суд враховує, що розрахунком від 24.09.2015 №286 фактичних витрат, пов`язаних з утриманням рядового міліції ОСОБА_1 в ОДУВС за період з 15.08.2011 по 21.06.2014, а також довідкою про суми коштів, які МВС України затратило на навчання в ОДУВС курсанта ОСОБА_1 , підтверджуються такі витрати в розмірі 31756,29 грн.

Під час розрахунку фактичних витрат на утримання курсантів в ОДУВС використовували положення вищевказаного Порядку № 313, а безпосередньо сам розрахунок проводився з урахуванням положень Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах №419831/240/605/537/219/534 від 16.07.2007.

Відповідачу 27.02.2023 було направлено повідомлення від 14.02.2023 №4/38 про необхідність відшкодування витрат на утримання за час навчання.

Однак, як вбачається з матеріалів спарави, жодного грошового надходження на рахунки університету, ані письмової відмови від добровільного відшкодування витрат, від позивача не надходило.

Саме із відмовою курсанта добровільно відшкодувати витрати на його утримання у вищому навчальному закладі, законодавцем пов`язана можливість звернення вищого навчального закладу, у якому навчалася особа, із позовом про стягнення такого відшкодування у судовому порядку.

Отож, із цільового тлумачення наведених правових норм слідує, що у вимірі спірних правовідносин позивач був зобов`язаний після отримання наказу про звільнення позивача зі служби в міліції здійснити розрахунок витрат, пов`язаних з його утриманням у цьому навчальному закладі, ознайомити безпосередньо, через керівника органу міліції або шляхом скерування поштою такого розрахунку, а також обов`язково надати йому час на добровільне відшкодування таких витрат. І лише, у разі відмови відповідача здійснити таке відшкодування у добровільному порядку, з наступного дня після спливу визначеного позивачем строку добровільного відшкодування, останній міг звернутися до суду.

Пунктом 5 Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 № 261, визначено, що після видання наказу про звільнення (відрахування з вищого навчального закладу) особи керівник органу поліції (вищого навчального закладу) або за його дорученням інша посадова особа видає зазначеній особі під підпис повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати МВС витрати із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка для перерахування коштів. Таке повідомлення може бути надіслано особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за останнім місцем реєстрації, зазначеним у матеріалах її особової справи.

Крім того, враховуючи вимоги законодавства, чинного на час виникнення спірних правовідносин, а також і на даний час, курсанти вищих навчальних закладів МВС України, відповідно до ст.18 Закону України "Про військову службу та військовий обов`язок", звільняються від призову на строкову військову службу в мирний час, зокрема, яким після закінчення вищих навчальних закладів присвоєно військові (спеціальні) звання офіцерського (начальницького) складу.

Аналогічний підхід до правозастосування при вирішенні аналогічних за змістом правовідносин застосовано Верховним Судом у постановах від 30.09.2019 у справі № 340/685/19, від 10.10.2019 у справі № 140/721/19 та від 28.05.2021 у справі № 320/7233/19.

Встановлені судом обставини свідчать про те, що витрати, пов`язані з утриманням відповідача під час навчання у ОДУВС, в розмірі 31756,29 грн. не відшкодовані, а тому такі підлягають до стягнення в судовому порядку.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, не спростовані відповідачем, а отже підлягають до задоволення в повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що відповідно до ч.2 ст.139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, та відповідно відсутні підстави для стягнення з відповідача витрати зі сплати судового збору у розмірі 2684,00 грн.

Керуючись статтями 139, 205, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) витрати, пов`язані з його утриманням в Одеському державному університеті внутрішніх справ, в сумі 31756 (тридцять одна тисяча сімсот п`ятдесят шість) гривень 29 (двадцять дев`ять) копійок на користь Одеського державного університету внутрішніх справ (, 65014, м.Одеса, вул.Успенська, 1, р/р UA1000570).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 05 липня 2023 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Одеський державний університет внутрішніх справ (місцезнаходження/місце проживання: вул. Успенська, 1,м. Одеса,Одеська область,65014 код ЄДРПОУ/РНОКПП 08571570);

відповідач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_2 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 );

Головуючий суддя Осташ А.В.