Справа № 420/12697/23
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2023-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стефанова С.О., розглянувши в порядку письмового проваджені адміністративну справу за позовом Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови від 11.05.2023 року ВП № 63687495 про накладення штрафу в розмірі 10200,00 грн.,-

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду 02 червня 2023 року надійшов адміністративний позов Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови від 11.05.2023 року ВП № 63687495 про накладення штрафу в розмірі 10200,00 грн.

Позиція позивача обґрунтована наступним

Позивач зазначає, що на адресу Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків 19.05.2023 року надійшла постанова старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 11.05.2023 року ВП 63687495 про накладення на Південне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків штрафу в розмірі 10200 грн. за невиконання вимог виконавчого листа від 10.09.2020 року № 815/2025/17, виданого Одеським окружним адміністративним судом на підставі постанови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду від 31.08.2020 року по справі № 815/2025/17, якою визнано протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків ДФС щодо підготовки згідно з даними інтегрованої картки платника податків висновку про повернення ТОВ «Дунайська СЕС-1» 1325659 грн. надміру сплаченого податку на прибуток з відповідного бюджету шляхом перерахування на поточний рахунок ТОВ «Дунайська СЕС-1» та подання цього висновку для виконання до відповідного територіального органу Державної казначейської служби України, що здійснює казначейське обслуговування відповідних бюджетних коштів та повернення надміру сплачених сум податків.

Позивач зазначає, що 10.09.2021 року Південне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків було направлено лист від 10.09.2021 року № 746/5/34-00-20 в якому було зазначено поважні причини неможливості виконати резулятивну частину постанови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду від 31.08.2020 року по справі № 815/2025/17.

Таким чином, позивач вважає, що накладення штрафу за невиконання рішення, яке зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлене на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження. Водночас обов`язковою умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин.

Процесуальні дії у справі та клопотання учасників справи

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 07 червня 2023 року вищевказаний адміністративний позов залишено без руху та надано позивачу 5-ти денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 15 червня 2023 року продовжено Південному міжрегіональному управлінню ДПС по роботі з великими платниками податків процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви на 10 днів з дня отримання копії даної ухвали.

Заявами від 23.06.2023 року (вхід. № ЕС/6451/23, вхід. № ЕС/6453/23) позивач усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 27 червня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за окремою категорію термінових адміністративних справ передбачених статтею 287 КАС України.

Вищевказаною ухвалою також витребувано з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (вул. Виборзька, буд. 32, м. Київ, 03056, ) належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження ВП 63687495 у повному обсязі.

Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву до 04 липня 2023 року.

Відповідач відзив на позов до суду не надав.

У відповідності до частини 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Станом на 06 липня 2023 року, інших заяв по суті справи з боку сторін на адресу суду не надходило.

Вивчивши матеріали справи, а також дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Обставини справи встановлені судом

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2017 року частково задоволено адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «ДУНАЙСЬКА СЕС-1» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління Державної казначейської служби України в м. Одесі Одеської області, Одеського управління Офісу великих платників податків ДФС. Суд вирішив: Визнати протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби щодо не розгляду по суті викладених вимог у заявах TOB «ДУНАЙСЬКА СЕС-1» від 03.03.2016 р., від 15.06.2016 року, від 22.09.2016 року та від 25.10.2016 року про повернення надміру сплаченого грошового зобов`язання. Зобов`язати Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби розглянути заяви TOB «ДУНАЙСЬКА СЕС-1» від 03.03.2016 р., від 15.06.2016 року, від 22.09.2016 року та від 25.10.2016 року про повернення надміру сплаченого грошового зобов`язання у відповідності до вимог п.п. 43.1, 43.3 ст. 43 ПК України.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 31 серпня 2020 року касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю ДУНАЙСЬКА СЕС-1 задоволено. Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року у справі № 815/2025/17 скасовано. Адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби щодо підготовки згідно з даними інтегрованої картки платника податків висновку про повернення TOB ДУНАЙСЬКА СЕС-1 1325659,00 грн. надміру сплаченого податку на прибуток з відповідного бюджету шляхом перерахування на поточний рахунок TOB ДУНАЙСЬКА СЕС-1 та подання цього висновку для виконання до відповідного територіального органу Державної казначейської служби України, що здійснює казначейське обслуговування відповідних бюджетних коштів та повернення надміру сплачених сум податків. Зобов`язано Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби підготувати згідно з даними інтегрованої картки платника податків висновок про повернення TOB ДУНАЙСЬКА СЕС-1 1 325 659,00 грн. надміру сплаченого податку на прибуток з відповідного бюджету шляхом перерахування на поточний рахунок TOB ДУНАЙСЬКА СЕС-1 та подати цей висновок для виконання до відповідного територіального органу Державної казначейської служби України, що здійснює казначейське обслуговування відповідних бюджетних коштів та повернення надміру сплачених сум податків.

10 вересня 2020 року Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист щодо зобов`язання Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби підготувати згідно з даними інтегрованої картки платника податків висновок про повернення TOB ДУНАЙСЬКА СЕС-1 1325659,00 грн. надміру сплаченого податку на прибуток з відповідного бюджету шляхом перерахування на поточний рахунок TOB ДУНАЙСЬКА СЕС-1 та подати цей висновок для виконання до відповідного територіального органу Державної казначейської служби України, що здійснює казначейське обслуговування відповідних бюджетних коштів та повернення надміру сплачених сум податків.

Ухвалою суду від 02 жовтня 2020 року задоволено заяву представника позивача про заміну сторони боржника по справі №815/2025/17. Замінено сторону боржника по справі №815/2025/17 з Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, будинок 11 Г, код ЄДРПОУ - 39440996) на Офіс великих платників податків ДПС (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, будинок 11 Г, код ЄДРПОУ - 43141471).

За заявою стягувача (TOB ДУНАЙСЬКА СЕС-1) про примусове виконання рішення суду, 20 листопада 2020 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження №63687495 з примусового виконання виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду №815/2025/17, виданого 10 вересня 2020 року, про зобов`язання Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби підготувати згідно з даними інтегрованої картки платника податків висновок про повернення TOB «ДУНАЙСЬКА СЕС-1» 1 325 659,00 грн. надміру сплаченого податку на прибуток з відповідного бюджету шляхом перерахування на поточний рахунок TOB «ДУНАЙСЬКА СЕС-1» та подати цей висновок для виконання до відповідного територіального органу Державної казначейської служби України, що здійснює казначейське обслуговування відповідних бюджетних коштів та повернення надміру сплачених сум податків (а.с. 12).

Боржник: Офіс великих платників податків ДПС (м. Київ, вул. Дегтярівська, будинок 11 Г, код ЄДРПОУ - 43141471).

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Дунайська СЕС-1» (Одеська область, Арцизький район, с. Долинівка, вул. Комсомольська, 46).

У постанові про відкриття виконавчого провадження Боржника (Офіс великих платників податків ДПС) зобов`язано виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2021 року задоволено заяву товариства з обмеженою відповідальністю Дунайська СЕС-1 про заміну сторони її правонаступником по справі №815/2025/17. Замінено у виконавчому листі, виданому Одеським окружним адміністративним судом по справі №815/2025/17 від 10.09.2020 року за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Дунайська СЕС-1 (, місцезнаходження: 68451, Одеська обл., Арцизький район, с. Долинівка, вул. Комсомольська, буд. 46) до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління Державної казначейської служби України в м. Одесі Одеської області, Одеського управління Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, Боржника - з Офісу великих платників податків ДПС на Південне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (, місцезнаходження: 65058, м. Одеса, проспект Шевченка, 15/1).

18 серпня 2021 року постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гручух О.Я., на підставі ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2021 року по справі №815/2025/17 та положень абз. 1 ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», замінено у виконавчому листі, виданому Одеським окружним адміністративним судом по справі №815/2025/17 від 10.09.2020 року за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Дунайська СЕС-1 (, місцезнаходження: 68451, Одеська обл., Арцизький район, с. Долинівка, вул. Комсомольська, буд. 46) до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління Державної казначейської служби України в м. Одесі Одеської області, Одеського управління Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, Боржника - з Офісу великих платників податків ДПС на Південне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (, місцезнаходження: 65058, м. Одеса, проспект Шевченка, 15/1).

На адресу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшов лист Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 10 вересня 2021 року №746/5/34-00-20.

У вказаному листі повідомляється, що ТОВ «Дунайська СЕС-1» знаходилось на обліку в Офісі великих платників податків з 01.01.2015 року по 31.12.2020 року, а з 01.01.2021 року переведено на облік до ГУ ДПС в Одеський області (Арцизька ДПІ). Згідно розд. ІІ п. 1 Наказу від 12.01.2021 № 5 «Про затвердження Порядку ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» податковому органу, в якому перебуває платник за основним місцем обліку, надається доступ до ІКП, відкритих за основним місцем обліку, для внесення відповідної інформації, а за неосновним місцем обліку - в режимі перегляду.

У зв`язку із викладеним в листі зазначено, що сформувати висновок про повернення ТОВ «Дунайська СЕС-1» надміру сплаченого податку на прибуток у розмірі 1 325 659,00 грн. з відповідного бюджету шляхом перерахування на поточний рахунок платника можливо тільки за основним місцем обліку платника, а саме ГУ ДПС в Одеський області (Арцизька ДПІ) (а.с. 17-18).

05 серпня 2021 року постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гручух О.Я. в межах ВП № 63687495 за невиконання рішення суду та постанов державного виконавця на боржника Південне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків накладено штраф у розмірі 5100 грн.

В подальшому оскаржуваною постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гручух О.Я. від 11.05.2023 року у виконавчому провадженні ВП № 63687495 при примусовому виконанні виконавчого листа №815/2025/17, виданого 10.09.2020 року Одеським окружним адміністративним судом, повторно накладено штраф на Південне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків накладено штраф у розмірі у розмірі 10200 грн. та зобов`язано боржника виконати протягом десяти робочих днів рішення суду.

Підставою для накладення повторного штрафу державним виконавцем у постанові зазначено, що 05.10.2022 року державним виконавцем винесена постанова про накладення штрафу за невиконання рішення без поважних причин, надано 10 робочих днів для повторного виконання рішення боржником та попереджено про кримінальну відповідальність за невиконання рішення без поважних причин, проте станом на 11.05.2023 року рішення суду боржником залишається не виконаним.

Позивач, не погоджуючись з постановою державного виконавця про накладення штрафу у розмірі 10200 грн., вважаючи її протиправною та такою, що підлягає скасуванню, звернувся з даною позовною заявою до суду.

Релевантні джерела права та висновки суду

Згідно зі ст.1 Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 р. №1404-VІІІ (далі Закон №1404-VІІІ), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (п.1 ч.1 ст.3 Закону №1404-VІІІ).

Згідно ст.5 Закону №1404-VІІІ примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

За статтею 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Статтею 3 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках, підлягають примусовому виконанню відповідно до цього Закону.

У статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

При цьому, виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. (п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження").

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право зокрема накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом. (п. 16 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження").

Водночас, згідно з частиною 4 статті 19 Закону України "Про виконавче провадження", сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Відповідно до частин 5, 6 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Згідно зі статтею 32 Закону України "Про виконавче провадження", за наявності обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), або з інших підстав, внаслідок виникнення яких сторони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, виконавець може відкласти проведення виконавчих дій з власної ініціативи або за заявою стягувача чи боржника на строк до 10 робочих днів. Про відкладення проведення виконавчих дій виконавець виносить відповідну постанову.

Статтею 63 Закону України "Про виконавче провадження", установлений порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Згідно з частинами 1, 2 цієї статті за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до частини 3 статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

Порядок виконання рішення про поновлення на роботі унормований статтею 65 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до якої рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону. Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Статтею 75 Закону України "Про виконавче провадження" передбачена відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії та рішення про поновлення на роботі.

Відповідно до цієї норми у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, законодавець передбачив негативні наслідки (зокрема штрафні санкції) за невиконання боржником в обумовлений строк рішення, за умови його невиконання без поважних причин.

Суд зазначає, що в розумінні статей 63 та 75 Закону України "Про виконавче провадження", поважними причинами невиконання божником рішення, за яким його зобов`язано вчинити певні дії, можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення дій, до виконання яких він зобов`язаний відповідним рішенням та підтверджені належним чином.

Поважними причинами невиконання рішення суду можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення боржника, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для виконання рішення у встановлений виконавцем строк та повинні бути підтверджені належними доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, звернувшись до суду, позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що судове рішення у справі №815/2025/17 та вимоги виконавчого листа, виданого 10 вересня 2020 року Одеським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби підготувати згідно з даними інтегрованої картки платника податків висновок про повернення TOB «ДУНАЙСЬКА СЕС-1» 1 325 659,00 грн. надміру сплаченого податку на прибуток з відповідного бюджету шляхом перерахування на поточний рахунок TOB «ДУНАЙСЬКА СЕС-1» та подати цей висновок для виконання до відповідного територіального органу Державної казначейської служби України, що здійснює казначейське обслуговування відповідних бюджетних коштів та повернення надміру сплачених сум податків, не виконано з поважних та об`єктивних причин.

Щодо обставин, на які посилається позивач, як на поважні причини невиконання судового рішення у справі №815/2025/17, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Дунайська СЄС-1» () перебувало на обліку в Офісі великих платників податків ДФС (ДПС) України з 01.01.2015 року по 31.12.2020 року, а з 01.01.2021 року переведене на облік до ГУ ДПС в Одеський області (Арцизька ДПІ).

11 січня 2021 року Південне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків на виконання Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 № 1588, передано облікову справу ТОВ «Дунайська СЕС-1» для взяття на облік для подальшого обслуговування до Головного управління ДПС в Одеський області.

Наказом Міністерства фінансів України від 12 січня 2021 року № 5 затверджений Порядок ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, який визначає правила ведення в податкових органах оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі Порядок №5).

Цей Порядок набув чинності 05 квітня 2021 року.

До 05 квітня 2021 року діяв Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 року № 422 (надалі Порядок №422).

Враховуючи, що ТОВ «Дунайська СЄС-1» переведене на облік до ГУ ДПС в Одеський області (Арцизька ДПІ) з 01.01.2021 року, до цих правовідносин застосовується Порядок №422.

Інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами.

Глава 1 розділу ІІ Порядку №422 визначала, порядок ведення інтегрованої картки платника.

З метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками.

ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.

Органу ДФС, в якому перебуває платник за основним місцем обліку, надається доступ до ІКП, відкритих за основним місцем обліку, для внесення відповідної інформації, а за неосновним місцем обліку - в режимі перегляду.

Органу ДФС, в якому перебуває платник за неосновним місцем обліку, надається доступ до ІКП, відкритих за неосновним місцем обліку, для внесення відповідної інформації.

Згідно з пунктом 2 глави 1 розділу ІІ Порядку №422, ІКП відкривається:

за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання осіб (фізичних осіб, фізичних осіб - підприємців, самозайнятих осіб) (основне місце обліку);

за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням, або через які проводиться діяльність (неосновне місце обліку).

Згідно з пунктом 3 глави 1 розділу ІІ Порядку №422, ІКП закриваються структурним підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень, у разі проведення заходів щодо зняття з обліку платників в органах ДФС у зв`язку з припиненням платника податків або відсутністю за неосновним місцем обліку об`єктів оподаткування або об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням.

При цьому в інформаційній системі органів ДФС ІКП закриваються із встановленням дати закриття за умов:

погашення сум податкового боргу, заборгованості зі сплати єдиного внеску, штрафних санкцій та пені та/або списання сум податкового боргу, штрафних санкцій та пені;

повернення платнику помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та/або списання до бюджету за заявою платника;

повернення платнику помилково та/або надміру сплачених коштів єдиного внеску та/або списання до фондів соціального страхування за заявою платника;

відсутності розстрочених (відстрочених) грошових зобов`язань або податкового боргу, не погашених на дату закриття ІКП.

Аналогічні за змістом положення щодо відкриття та закриття ІПК містяться у новому Порядку, затвердженому Наказом Міністерства фінансів України від 12 січня 2021 року № 5, на який посилається позивач.

Водночас, суд зазначає, що процедура переведенні ТОВ «Дунайська СЕС-1» на обслуговування платника з одного органу ДПС до іншого (взяття на облік / зняття з обліку) не є предметом судового розгляду у даній справі.

Суд враховує переведення ТОВ «Дунайська СЕС-1» на обслуговування з одного органу ДПС до іншого лише в контексті того, чи мають вказані обставини вплив на виконання вимог виконавчого листа №815/2025/17, виданого 10 вересня 2020 року Одеським окружним адміністративним судом, та визначення боржника.

При цьому, під час вирішення даної справи судом встановлено, що ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2021 року по справі №815/2025/17 відмовлено у задоволенні заяви представника Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про заміну сторони виконавчого провадження.

У даному процесі вирішувалось питання щодо заміни сторони виконавчого провадження з тих підстав, що ТОВ «Дунайська СЕС-1» з 1 січня 2021 року переведено на облік до ГУ ДПС в Одеській області (Арцизька ДПІ), та ІКП автоматично передана з попереднього місця обліку платника до нового місця обліку платника, що на переконання Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, передбачає, що обов`язок подавати та готувати висновки до казначейського органу покладається на Головне управління ДПС в Одеській області.

Судом встановлено, що висновок про повернення ТОВ Дунайська СЕС-1, відповідно до резолютивної частини постанови Верховного Суду від 31.08.2020 року, має бути підготовлений відповідно до даних інтегрованих карток, які сформовані в тому числі на підставі заяв, поданих саме до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, правонаступником якого є заявник.

Питання правонаступництва в сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) було предметом розгляду Верховним Судом, який у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду ухвалив постанову від 11 жовтня 2019 року у справі №812/1408/16.

Так, Верховний Суд у цій постанові здійснив системне тлумачення норм Закону України від 2 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII) у взаємозв`язку зі статтями 52 і 379 КАС України і сформулював висновок, відповідно до якого публічне правонаступництво органів державної влади є окремим, особливим видом правонаступництва, під таким терміном розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому. При цьому обов`язок по відновленню порушених прав особи покладається на орган, компетентний відновити такі права. Такий підхід щодо переходу до правонаступника обов`язку відновити порушене право відповідає принципу верховенства права, оскільки метою правосуддя є ефективне поновлення порушених прав, свобод і законних інтересів.

У спорах, які виникають з публічних правовідносин, де оскаржуються рішення (дії, бездіяльність) державного органу, пов`язані зі здійсненням функції від імені держави, стороною є сама держава в особі того чи іншого уповноваженого органу. Функції держави, які реалізовувались ліквідованим органом, не можуть бути припинені і підлягають передачі іншим державним органам, за виключенням того випадку, коли держава відмовляється від таких функцій взагалі.

Отже, правонаступництво в сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.

У такому випадку також відбувається вибуття суб`єкта владних повноважень із публічних правовідносин.

Відповідно частини першої статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Отже, стосовно юридичних осіб правонаступництво допускається у випадку їх злиття, приєднання, поділу та перетворення.

Частиною першою статті 106 Цивільного кодексу України передбачено, що злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади.

Судом встановлено, що Південне міжрегіональне управління ДПС по роботі з ВПП не перебуває в процесі припинення або ліквідації, відповідно підстав правонаступництва в розумінні частини другої статті 104 Цивільного кодексу України немає.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суд у постанові від 06 липня 2021 року по справі №812/1385/16 висновував, що у разі зміни місця обслуговування (обліку) платника податків не відбувається фактичного (компетенційного) або процесуального адміністративного (публічного) правонаступництва контролюючих органів. Обставини, з якими Закон України «Про виконавче провадження» і стаття 379 Кодексу адміністративного України пов`язують можливість здійснення заміни сторони виконавчого провадження, у такому разі відсутні, відповідно органом, який має забезпечити виконання судового рішення та відновити права платника податків, є той, якого зобов`язано судовим рішенням, що набрало законної сили, вчинити певні дії.

Наведена правова позиція відповідає раніше наданому висновку Верховного Суду у постанові від 11 жовтня 2019 року у справі №812/1408/16.

З огляду на вищевикладене, суд відхиляє доводи позивача стосовно того, що переведення ТОВ «Дунайська СЕС-1» з 01.01.2021 року на облік до ГУ ДПС в Одеський області (Арцизька ДПІ) є поважною причиною невиконання Південним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з ВПП судового рішення у справі №815/2025/17.

Окрім того, остаточне рішення в цій справі прийнято 31 серпня 2020 року, виконавче провадження відкрито 20 листопада 2020 року, а місце обслуговування (обліку) платника податків змінено з 01 січня 2021 року.

При цьому, у постанові про відкриття виконавчого провадження Боржника зобов`язано виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Натомість, рішення суду не було виконано.

При цьому, позивач не повідомив з яких підстав вказане рішення суду не було виконано до моменту переведення ТОВ «Дунайська СЕС-1» на облік до ГУ ДПС в Одеський області (Арцизька ДПІ).

У свою чергу, ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2021 року замінено у виконавчому листі, виданому Одеським окружним адміністративним судом по справі №815/2025/17 від 10.09.2020 року, Боржника - з Офісу великих платників податків ДПС на Південне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (, місцезнаходження: 65058, м. Одеса, проспект Шевченка, 15/1).

Вказана ухвала суду набрала законної сили та є чинною.

При цьому, така заміна відбулась в порядку правонаступництва, відповідно до ст. 379 КАС України та з урахуванням того, що Південне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (, місцезнаходження: 65058, м. Одеса, проспект Шевченка, 15/1) є правонаступником Офісу великих платників податків ДПС.

Суд не приймає до уваги доводи позивача стосовно того, заміна боржника у виконавчому листі №815/2025/17 та виконавчому провадження №63687495 допущена вже після того як ТОВ «Дунайська СЄС-1» переведено на облік до ГУ ДПС в Одеський області (Арцизька ДПІ), оскільки, як ухвала суду від 17 серпня 2021 року по справі №815/2025/17, так і постанова державного виконавця від 18 серпня 2021 року про заміну сторони виконавчого провадження є чинними, та не підлягають доведенню у даній справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, судом встановлено, що позивачем не виконано у встановлений державним виконавцем строк судове рішення у справі №815/2025/17 за виконавчим листом від 10 вересня 2020 року, виданим Одеським окружним адміністративним судом.

Ураховуючи викладене, керуючись статтями 63, 75 Закону, 13.04.2023 року державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу в розмірі 5 100 грн.

Пунктом другим даної постанови зобов`язано боржника виконати рішення протягом 10 робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

Станом на 11.05.2023 року рішення суду було невиконаним.

Враховуючи, що боржником не виконано вимог виконавчого документа, керуючись статтями 63, 75 Закону державним виконавцем 11.05.2023 року винесено постанову про накладення штрафу у виконавчому провадженні ВП № 63687495, якою за невиконання рішення суду накладено на боржника Південне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків штраф на користь держави у розмірі 10 200,00 грн.

ОСОБА_3 України ЄСПЛ прийняв пілотні рішення у справах "Юрій Миколайович Іванов проти України" та "Бурмич та інші проти України" в яких зазначено про проблему тривалого невиконання рішень національних судів.

Згідно з частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Так, у рішенні по справі "Іванов проти України" Європейським судом констатовано порушення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції (ефективний доступ до суду), зазначивши, що право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін.

Крім того, Європейським Судом констатовано порушення ст. 1 Протоколу №1 (право на майно) відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу.

За сталою практикою Європейського Суду, зокрема і в наведеному рішенні, на державу покладено обов`язок та відповідальність за виконання остаточних рішень, держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених щодо державних підприємств та органів державної влади, брак бюджетних коштів, бездіяльність з боку державних виконавців та недоліки в національному законодавстві - відповідальність держави наявність в Україні недоліків регуляторної та адміністративної практики органів влади держави з виконання рішень національних судів.

Отже, суд зазначає про те, що виконання судового рішення у справі № 521/5324/13-к є складовою права особи на справедливий суд, а тому таке рішення повинно бути виконано у порядок та строк, наведений Законами України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" та Про виконавче провадження", а своєчасне невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність у вигляді штрафу.

Суд зауважує, що в порядку виконання рішення суду, доказів виконання рішення у справі №815/2025/17 позивач не надав.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що приймаючи оскаржувану постанову, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений законом.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що суд відмовляє у задоволенні позовних вимог, судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача не стягується.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 12, 14, 44, 139, 242-246, 249, 269, 271, 287 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови від 11.05.2023 року ВП № 63687495 про накладення штрафу в розмірі 10200,00 грн. відмовити.

Рішення суду набирає законної сили, згідно ст.255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст.287 КАС України, з урахуванням особливостей, встановлених п.15.5 Розділу VII Перехідних Положень КАС України. Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 272 КАС України.

Позивач: Південне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (пр.-т Шевченка, буд. 15/1, м. Одеса, 65015, ).

Відповідач: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (вул. Виборзька, буд. 32, м. Київ, 03056, ).

Суддя С.О. Cтефанов

.