Справа № 640/6507/22
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2022-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2022 року м. Київ № 640/6507/22

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Клименчук Н.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у місті Києві та Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовною заявою до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у місті Києві та Київській області (далі - Відповідач), у якій просить суд:

1. визнати протиправною відмову Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області в особі Голосіївського відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області у видачі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з втратою паспорта громадянина України, паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ;

2. зобов`язати Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області в особі Голосіївського відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області оформити та видати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з втратою паспорта громадянина України, паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992|№ 2503-ХІІ.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.05.2022 відкрито провадження у справі.

В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що має законне право на отримання паспорта громадянина України у формі книжечки, проте відповідачем на її заяву щодо обміну втраченого паспорта у формі ID картки, протиправно не вчинено належних дій щодо його видачі. Позивач вказує на необхідність застосування до спірних правовідносин правових висновків Великої Палати Верховного Суду по зразковій справі № 806/3265/17, оскільки вона відкликала згоду на обробку її персональних даних. Крім того, на сьогодні діє два законодавчих акта України, що встановлюють правовідносини у сфері оформлення та видачі паспортів України, зокрема, Положення №2503-ХІІ та Закон України «Про єдиний Державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус».

Відповідач у відзиві на позов заперечував щодо позову у цілому, зазначаючи, що позивач уже отримувала паспорт громадянина України у формі ID картки, що в тому числі, здійснено на підставі її дозволу на обробку персональних даних. Дана обставина спростовує можливість застосування до спірних правовідносин правових висновків зразкової справи № 806/3265/17. Постанова №302 не регулює правовідносини з обміну пошкодженого паспорта у вигляді картки на паспорт громадянина України у формі книжечки. Крім того, не вбачається порушення права чи законного інтересу позивача на момент звернення до суду, оскільки відповідно до Закону України «Про звернення громадян» їй надана відповідь на звернення та роз`яснено правила та процедуру оформлення паспорта громадянина України.

Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 27.04.2018 отримано паспорт громадянина України у формі ID картки № НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 та її законний представник ОСОБА_2 звернулися 28.12.2021 до відповідача та його територіального органу із заявою довільної форми про оформлення та видачу позивачу паспорта у формі книжечки, замість втраченого у формі ID-картки.

У додатках до заяви вказано: заява про трату паспорту; заяву про видачу паспорта за формою відповідно до наказу МВС України; копія втраченої паспортної ID картки; копія втраченого паспорта-книжечки, дві фотокартки, платіжний документ про сплату державного мита.

Листом № 4/6/8024-22 від 12.01.2022 Відповідачем відмовлено у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки у зв`язку із поданням документів не у повному обсязі, а саме позивачем, задля отримання паспорту громадянина України формі книжечки не надано відповідного рішення суду. Відповідач повідомив позивача, що на підставі її особистого звернення з наданням дозволу на обробку персональних даних їй вже видано паспорт громадянина України у формі ID картки. У вказаному листі Відповідач посилається на норми Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України» щодо визначення Реєстру, а також порядку внесення до нього інформації та створення унікального номеру запису, що зроблено по відношенні до позивача під час попередньої процедури видачі їй паспорта громадянина України у формі ID картки. Також Відповідач вказав підстави обміну паспорта згідно Порядку №302.

Не погоджуючись з такими діями відповідача позивач і звернувся з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20.11.2012 №5492-VI (далі - Закон України №5492-VI), постановою Верховної Ради України «Про затвердження положень про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон » від 26.06.1992 року №2503-ХІІ (далі Положення №2503-ХІІ), постановою Кабміну України «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України» від 25.03.2015 №302 (далі - Порядок №302).

Звертаючись з позовною заявою Позивач зазначила про протиправну відмову відповідача у обміні її втраченого паспорта у формі ID картки на паспорт у формі книжечки.

Законом України №5492-VI визначені правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.21 Закону України №5492-VI оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.2, 6 Порядку №302 паспорт виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій.

Обмін паспорта здійснюється у разі, зокрема, непридатності паспорта для подальшого використання.

Матеріали справи підтверджують, що позивачем своє право щодо оформлення та отримання паспорта громадянина України у формі ID картки попередньо реалізовано. Зазначене свідчить, що Позивач не вбачала жодних перешкод щодо реалізації свого права на документування паспортом громадянина України у формі ID картки згідно приписів Закону України №5492-VI та Порядку №302.

Слід звернути увагу, що відповідно до ст.4 Закону України №5492-VI єдиний державний демографічний реєстр - це електронна інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для зберігання, захисту, обробки, використання і поширення визначеної цим Законом інформації про особу та про документи, що оформлюються із застосуванням засобів Реєстру, із забезпеченням дотримання гарантованих Конституцією України свободи пересування і вільного вибору місця проживання, заборони втручання в особисте та сімейне життя, інших прав і свобод людини та громадянина.

Єдиний державний демографічний реєстр ведеться з метою ідентифікації особи для оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсними та знищення передбачених цим Законом документів. Єдиний державний демографічний реєстр у межах, визначених законодавством про свободу пересування та вільний вибір місця проживання, використовується також для обліку інформації про реєстрацію місця проживання чи місця перебування.

Згідно ст. 13 Закону України №5492-VI документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру, відповідно до їх функціонального призначення поділяються на:

1) документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, зокрема, паспорт громадянина України.

Відповідно до ст. 10 Закону України №5492-VI, зокрема, внесення інформації до Реєстру здійснюється уповноваженими суб`єктами за зверненням заявника, на підставі інформації державних органів реєстрації актів цивільного стану, органів реєстрації фізичних осіб, а також інформації органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з дотриманням вимог Закону України "Про захист персональних даних".

У разі якщо інформація про особу вноситься до Реєстру вперше, проводиться ідентифікація особи, після завершення якої автоматично формується унікальний номер запису в Реєстрі та фіксуються час, дата та відомості про особу, яка оформила заяву-анкету (в електронній формі). Унікальний номер запису в Реєстрі є незмінним.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України "Про захист персональних даних" від 01.06.2010 №2297-VI (далі - Закон №2297) мета обробки персональних даних має бути сформульована в законах, інших нормативно-правових актах, положеннях, установчих чи інших документах, які регулюють діяльність володільця персональних даних, та відповідати законодавству про захист персональних даних.

Статтею 2 Закону №2297 визначено, що персональні дані - це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством. Не допускається обробка даних про фізичну особу, які є конфіденційною інформацією, без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини (ч. 5, 6 ст. 6 Закону №2297).

Тобто, принципами обробки персональних даних є відкритість і прозорість, відповідальність, адекватність та не надмірність їх складу та змісту стосовно визначеної мети їх обробки, а підставою обробки персональних даних є згода суб`єкта персональних даних.

Наведене правове регулювання та фактичні обставини справи свідчать, що при попередньому зверненні щодо оформлення паспорта громадянина України у формі ID картки позивач безумовно надавала згоду на обробку її персональних даних.

Обставини справи свідчать про бажання позивача здійснити обмін свого втраченого паспорта у формі пластикової картки ID на паспорт у формі книжечки.

Отже дана справа не відповідає ознакам типової справи, в зв`язку з чим відсутні підстави для застосування правових висновків Великої Палати Верховного Суду, які викладені в постанові від 19.09.2018 у зразковій справі №806/3265/17.

Положенням п. 21 ч. 1 статті 4 КАС України визначено, що типові адміністративні справи - адміністративні справи, відповідачем у яких є один і той самий суб`єкт владних повноважень (його відокремлені структурні підрозділи), спір у яких виник з аналогічних підстав, у відносинах, що регулюються одними нормами права, та у яких позивачами заявлено аналогічні вимоги.

Відповідно до п. 22 ч. 1 статті 4 КАС України, зразкова адміністративна справа - типова адміністративна справа, прийнята до провадження Верховним Судом як судом першої інстанції для постановлення зразкового рішення.

При цьому, ч. 3 статті 291 КАС України вказано, що при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені за результатами розгляду зразкової справи.

Висновки Великої Палати Верховного Суду викладені у постанові за результатами розгляду справи №806/3265/17 (Пз/9901/2/18) від 19.09.2018 року належить застосовувати в адміністративних справах щодо звернення осіб до суду з позовом до територіальних органів ДМС України з вимогами видати паспорт громадянина України у формі книжечки, у зв`язку з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних, відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ.

Отже, обставини, за наявності яких слід застосовувати висновки зазначені у зразковій справі пов`язуються із встановленням факту ненаданням особою згоди на обробку її персональних даних, що спростовано в рамках розгляду даної справи.

Суд звертає увагу, що обмін паспорта у формі ID картки на паспорт у формі книжечки жодним чином не забезпечить захист приватного життя позивача, оскільки дозвіл на його втручання в контексті правовідносин щодо видачі паспорта громадянина України нею був наданий ще у 2018 році.

На думку суду, особисте ініціювання позивачем процедури оформлення її паспортом громадянина України згідно приписів Закону України №5492-VI та Порядку №302 має наслідком застосування норм саме вказаних правових актів, в тому числі, під час обміну паспорта громадянина України у формі ID картки в зв`язку з його втратою.

З огляду на викладені приписи Закону суд вважає, що Порядком №302 не передбачено можливість обміну паспорта громадянина України у формі ID картки на паспорт у формі книжечки.

Позивач вірно зазначає, що на сьогодні чинною є постанова Верховної Ради України «Про затвердження положень про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон» від 26.06.1992 року №2503-ХІІ, проте її застосування є належним у випадках, коли особа ще не надавала згоду на внесення її персональних даних до ЄДДР.

Висновок позивача, що чинним законодавством передбачено процедуру обміну паспорта на новий є вірними, проте помилковою є можливість обміну паспорта громадянина України у формі ID картки на паспорт у формі книжечки.

Посилання Позивача на практику Верховного Суду є помилковим, оскільки вона стосувалася правового питання можливості вклеювання до паспорта громадянина України у формі книжечки фотокарток в зв`язку з досягненням 25, 45 річного віку.

Враховуючи, що позивачем не подавалася заява-анкета щодо обміну паспорта громадянина України у формі ID картки згідно приписів Порядку №302, то відповідачем не допущено протиправних дій щодо її розгляду та надання відповіді з роз`ясненнями в порядку встановленому Законом України «Про звернення громадян» №393/96-ВР. Листи відповідача, з якими висловила незгоду позивач, не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні КАС України.

Аналогічний висновок щодо подібних правовідносин викладений у Постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.11.2021 у справі № 400/2818/21.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, з`ясувавши фактичні обставини справи та проаналізувавши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись положеннями статей 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Н.М. Клименчук