Справа № 520/10142/22
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2023-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2023 р. Справа № 520/10142/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.01.2023, головуючий суддя І інстанції: Шевченко О.В., м. Харків, повний текст складено 26.01.23 по справі № 520/10142/22 за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області, в якому просить суд визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначені та виплаті одноразової грошової допомоги у разі визначення поліцейському внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, інвалідності III групи, у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 97 закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII (зі змінами та доповненнями); зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у разі визначення поліцейському внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, інвалідності III групи у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 97 закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII (зі змінами та доповненнями).

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.01.2023 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Скасовано висновок Головного управління Національної поліції в Харківській області про призначення одноразової грошової допомоги від 12.09.2022 року, яким відмовлено ОСОБА_1 у призначенні та виплати одноразової грошової допомоги.

Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення і виплату йому одноразової грошової допомоги в разі встановлення ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним служби в поліції, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" та Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 року № 4, з урахуванням висновків суду.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 793 (сімсот дев`яносто три) грн. 92 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Харківській області ().

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав, що позивач буз звільнений з лав Національної поліції на підставі наказу ГУНП в Харківській області від 14.12.2021 № 819 о/с за п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України № 580- VIII з 29.12.2021, а третя група інвалідності від захворювання, пов`язаного з проходженням служби позивачу була визначена 03.08.2022, тобто через 7 місяців та 19 днів. Тобто позивач маючи проміжок часу починаючи з дати звільнення, а саме з 14.12.2021 і по початок введення воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 до 24.02.2022, майже два місяці не направив свої дії на встановлення йому групи інвалідності. Стверджує, що судом першої інстанції не з`ясовано і не встановлено обґрунтованих та об`єктивних причин, що саме заважало позивачу за два місяці здійснити проходження військо-лікарської комісії задля встановлення в подальшому на підставі даних документів в шестимісячний строк групи інвалідності. Зазначає, що враховуючи те, що госпіталь та поліклініка не припиняли свою роботу, починаючи з моменту введення на території України на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 воєнного стану, у ОСОБА_1 була можливість з початку введення воєнного стану відновити медичні документи за для подальшого оформлення в строк, зазначений в Законі України № 580-VIII, групи інвалідності, звернувшись при цьому до поліклініки ДУ "ТМО МВС України по Харківській області", яка свою роботу не припиняла. Вважає, що у позивача була можливість з 07.03.2022 дізнатись місце дислокації ДУ "ТМО МВС України по Харківській області", або дістатись до місця дислокації госпіталя ДУ "ТМО МВС України по Харківській області", або подзвонити по телефону за місцем розташування госпіталя та дізнатись, про місце розташування ДУ "ТМО МВС України по Харківській області", і відновити до закінчення строку встановлення інвалідності медичну документацію, а не звертатись до інших медичних установ, втрачаючи при цьому час на встановлення в межах шестимісячного строку групу інвалідності.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 проходив службу в органах поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 14 грудня 2021 року № 819о/с "По особовому складу" майора поліції ОСОБА_1 /0082447/ старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області, звільнено згідно із п. 2 ч. 1 ст. 77 законом України "Про Національну поліцію" (через хворобу) (а.с. 12).

Згідно свідоцтва про хворобу госпітально військово - лікарською комісією ДУ "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області" № 296 від 11.11.2021 року, за результатами здійсненого медичного огляду ОСОБА_1 встановлено, що захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням служби в поліції. Визнано непридатним ОСОБА_1 до служби в поліції (а.с. 13 - 15).

Довідкою МСЕК про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12 ААА №051684 від 10.08.2022 установлено позивачу 50% втрати працездатності; причина втрати професійної працездатності -захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням служби в поліції (а.с. 16 - 17).

Довідкою МСЕК до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААВ №345617 також підтверджено, що позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності з 03.08.2022 (а.с. 16).

В подальшому, у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності, пов`язаної з проходженням служби в поліції, 31.08.2022 та 01.09.2022 позивач через свого представника звернувся до Головного управління Національної поліції в Харківській області із заявою про призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням йому ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції відповідно до частини 1 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію".

Висновком про призначення одноразової грошової допомоги від 12.09.2022, затвердженого начальником Головного управління Національної поліції в Харківській області 29.09.2022, відмовлено у призначенні та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням йому ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції відповідно до частини 1 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію", оскільки проміжок часу з моменту звільнення до дати встановлення ІІІ групи інвалідності перевищує 6 місяців (а.с. 16).

Вказаний висновок направлено Головним управлінням Національної поліції в Харківській області уповноваженому представнику відповідача листом від 30.09.2022 № Д-15/119/05/29-2022, в якому також зазначено, що відповідно до пункту 4 частини 1 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію", одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті. З вищезазначених норм вбачається, що положення даної статті Закону застосовуються виключно за обов`язкової одночасної наявності трьох умов: 1) інвалідність повинна бути наслідком, зокрема, захворювання; 2) інвалідність повинна наступити не пізніше шести місяців після звільнення особи з поліції; 3) причиною звільнення такої особи повинна бути зумовлена захворюванням, пов`язаним з проходженням служби чи травмою, отриманою при виконанні службових обов`язків. В той час, позивач був звільнений зі служби в поліції 14.12.2021, а ІІІ групу інвалідності від захворювання, пов`язаного з проходженням служби, йому встановлено 03.08.2022, тобто через 7 місяців та 19 днів після звільнення зі служби в поліції, та відповідно з перевищенням шестимісячного строку, встановленого пунктом 4 частини 1 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" (а.с. 11).

Вважаючи відмову відповідача у нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням йому ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції протиправною та незаконною, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що така обставина як встановлення інвалідності понад шестимісячний строк з моменту звільнення, не може слугувати підставою для відмови позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги, оскільки інвалідність була встановлена поза межами строку, визначеного положеннями статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" не з вини позивача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України від 02 липня 2015 року № 580-VIII "Про Національну поліцію".

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема, через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції.

Частиною 1 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі: 1) загибелі поліцейського, що настала внаслідок протиправних дій третіх осіб, або під час учинення дій, спрямованих на рятування життя людей або усунення загрози їхньому життю, чи в ході участі в антитерористичній операції, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або смерті поліцейського внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого за зазначених обставин; 2) смерті поліцейського, що настала під час проходження ним служби в поліції; 3) визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті; 4) визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті; 5) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності; 6) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності.

Відповідно до пп. "В" п.4 ч.1 ст. 99 Закону України "Про Національну поліцію", розміри одноразової грошової допомоги поліцейським, а в разі їх загибелі (смерті) - особам, які за цим Законом мають право на її отримання, визначаються виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату: визначення поліцейському внаслідок причин, зазначених у пункті 4, інвалідності: в) III групи - 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

Стаття 101 Закону України "Про Національну поліцію" передбачає вичерпні підстави, за яких призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, а саме: якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність, часткова втрата працездатності без визначення інвалідності поліцейського є наслідком: а) учинення ним діяння, яке є кримінальним або адміністративним правопорушенням; б) учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння; в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, який доведений судом); г) подання особою свідомо неправдивої інформації про призначення і виплату одноразової грошової допомоги.

Згідно частин 1, 6 статті 100 Закону України "Про Національну поліцію", визначення інвалідності та ступеня втрати працездатності без визначення інвалідності поліцейським здійснюється в індивідуальному порядку державними закладами охорони здоров`я відповідно до закону та інших нормативно-правових актів.

Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, визначеної цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення в них такого права.

Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України (ч. 2 ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію").

Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 4 від 11.01.2016 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 року № 163/28293 (далі - Порядок № 4), яким визначається механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - ОГД) пунктом 1 розділу ІІ Порядку № 4 передбачено, що днем виникнення права на отримання ОГД є: 1) у разі загибелі (смерті) поліцейського - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть; 2) у разі встановлення поліцейському інвалідності - дата з якої встановлено інвалідність, що зазначена в довідці до акта огляду медико-соціальної експертної комісії, у разі відсутності дати з якої встановлено інвалідність - дата видачі довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії; 3) у разі встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата видачі довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках.

Підпунктом 4 пункту 4 Розділу І Порядку № 4 передбачено призначення ОГД у разі загибелі (смерті), інвалідності чи втрати працездатності поліцейського: пов`язаного з проходженням служби в поліції, органах внутрішніх справ (пункт 4 частини першої статті 97 Закону) - обставина, яка виникла внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції крім випадків, зазначених у підпунктах 1, 2 цього пункту.

Як передбачено пунктом 2 розділу ІІ Порядку № 4, ОГД у разі загибелі (смерті) поліцейського чи втрати працездатності поліцейського призначається та виплачується у випадках та в розмірах, визначених Законом України Про Національну поліцію, особам, які мають право на її отримання, відповідно до цього Закону. Передумовою виплати одноразової грошової допомоги є дотримання певної процедури та послідовності.

Положеннями Розділу ІІІ цього Порядку передбачено, що посадові особи органів поліції, закладів освіти у межах своїх повноважень повинні сприяти особам, які мають право на призначення і отримання ОГД відповідно до законодавства України, в отриманні та оформленні ними документів, необхідних для своєчасного ухвалення рішення про призначення і виплату зазначеної допомоги (пункт 2).

Заява (рапорт) про виплату ОГД у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (додаток 1) подається керівнику органу поліції, закладів освіти за останнім місцем проходження служби поліцейським або за останнім місцем проходження поліцейським служби перед відрядженням до органів державної влади (далі - останнім місцем проходження служби). У разі коли такий орган (заклад, установу) ліквідовано, заява подається до органу (закладу, установи) за місцем зберігання особової справи (пункт 3).

З наведеного вище вбачається, що одноразова грошова допомога є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка за встановленою процедурою призначається і виплачується особам, які на підставі закону мають право на її отримання.

Спірні правовідносини у вказаній справі виникли з приводу відмови відповідача у виплаті позивачу одноразової грошової допомоги з підстав того, що ІІІ групу інвалідності від захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції, позивачу встановлено поза межами шестимісячного терміну після звільнення з поліції за станом здоров`я, визначеного пунктом 4 частини 1 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію".

З огляду на матеріали справи, у висновку від 12.09.2022 як підставу для відмови ОСОБА_1 у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності через хворобу, пов`язану з проходженням ним служби в поліції, зазначено, що позивач був звільнений зі служби в поліції 14.12.2021, а ІІІ групу інвалідності від захворювання, пов`язаного з проходженням служби, йому встановлено 03.08.2022, тобто через 7 місяців та 19 днів після звільнення зі служби в поліції, та відповідно з перевищенням шестимісячного строку, встановленого пунктом 4 частини 1 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію".

В апеляційній скарзі відповідач стверджує, що позивач мав можливість своєчасно завершити проходження медичної комісії та у нього була можливість з початку введення воєнного стану відновити медичні документи задля подальшого оформлення в строк, зазначений в Законі України № 580-VIII, групи інвалідності, звернувшись при цьому до поліклініки ДУ "ТМО МВС України по Харківській області", яка свою роботу не припиняла.

Надаючи правову оцінку таким доводам відповідача, колегія суддів зважає, що відповідно до пункту 4 частини 1 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію", одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

В контексті спірних правовідносин зазначене положення Закону застосовується виключно за наявності трьох умов (причина інвалідності, час настання інвалідності та причина звільнення): 1) інвалідність повинна наступити внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції; 2) інвалідність повинна наступити не пізніше, ніж протягом шести місяців після звільнення особи з поліції; 3) причина звільнення такої особи з поліції повинна бути зумовлена захворюванням або пораненням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції.

Верховний Суд в постанові від 13 грудня 2019 року по справі №2040/6159/18 (провадження №К/9901/1557/19) дійшов висновку, що така обставина як встановлення інвалідності понад шестимісячний строк з моменту звільнення, не може слугувати підставою для відмови позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги, оскільки інвалідність була встановлена поза межами строку, визначеного положеннями статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" не з вини позивача.

Отже, для з`ясування обставин того, чи має право позивач на призначення одноразової грошової допомоги та чи до правильного висновку дійшов суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, необхідно дослідити поважність причин, через які позивач не зміг вчасно в межах шестимячного строку завершити процедуру встановлення групи інвалідності.

Так, з огляду на матеріали справи, розпискою від 14 грудня 2021 року, після звільнення зі служби в поліції позивач отримав, зокрема, направлення на медико - соціальну експертну комісію (МСЕК).

В подальшому позивач звернувся до Державної установи "Територіального медичного об`єднання МВС України по Харківській області" та розпочав оформлення документів на МСЕК, надавши оригінали наявної медичної документації. Крім того, в розпорядженні ДУ "Територіального медичного об`єднання МВС України по Харківській області" перебував оригінал його амбулаторної карти з відповідними записами, необхідними для проходження медико-соціальної експертної комісії. 10 та 15 лютого 2022 року позивач пройшов обстеження в лікаря-окуліста, лікаря-отоларинголога та лікаря-невропатолога для проходження комісії та встановлення групи інвалідності.

Від так посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що позивач не вчиняв жодних дій для проходження медико-соціальної експертної комісії до початку військової агресії рф проти України судом апеляційної інстанції відхиляються. В той же час позивач розрахував на те, що має строк до 14.06.2022 для проходження всіх етапів медичної комісії та не міг заздалегідь передбачити початок військової агресії проти України, а тому дорікання відповідача в апеляційінй скарзі на те, що позивач після звільнення з військової служби мав можливість до лютого 2022 року пройти медичну комісію є недоречними.

Особливістю розглядуваної правової ситуації є те, що позивач, як на підставу поважної причини пропуску строку, посилається на введення в країні воєнного стану та повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України.

Так, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан з 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Надалі, Указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, Указом Президента України від 18 квітня 2022 року №259/2022 продовжено строк воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 07 листопада 2022 року № 757/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

За змістом статті 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Харківська міська територіальна громада входить до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року № 75 (зі змінами).

З наявних в матеріалах справи доказів, в листі КЗОЗ "Обласний центр медико - соціальної експертизи" від 10.10.2022 №01-13/419 зазначено, що КЗОЗ "ОЦМСЕ" з 01.03.2022 по 23.03.2022 знаходився в режимі простою у зв`язку з оголошеним на території України воєнного стану з 24.02.2022 на підставі Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022. Огляди комісіями МСЕК не проводились. З 24.03.2022 розпочато роботу МСЕК по огляду хворих (а.с. 18).

Також, в листі ДУ ""Територіального медичного об`єднання МВС України по Харківській області" від 03.11.2022 №33/41-1077 зазначено, що відповідно до журналів реєстрації даних амбулаторних пацієнтів (форма № 074/о в редакції наказу МОЗ №157 від 26.01.2018) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 10.02.2022 звертався до лікарів - окуліста та отоларинголога, 15.02.2022 - до лікаря невропатолога поліклініки ДУ "Територіального медичного об`єднання МВС України по Харківській області" для оформлення документів на МСЕК. Відповідно до відомостей журналу запису висновків лікарсько - консультаційної комісії (форма №035/о, затверджена наказом МОЗ від 14.02.2012 №110), запис щодо направлення форми 088/с до МСЕК відсутній.

Також, в листі повідомлено, що в результаті ракетного удару по інфраструктурі міста Харкова в ніч на 07 березня 2022 року будівля поліклініки ( АДРЕСА_1 ) зазначала значних ушкоджень - усі вікна будівлі вибито, комунікації пошкоджено, з`явилась тріщина несучої стіни, пошкоджена та знищена значна кількість обладнання та документації. Діяльність всієї установи була передислокована на територію госпіталю за адресою: АДРЕСА_2 . Амбулаторна картка гр. ОСОБА_1 відсутня, у зв`язку з чим неможливо повідомити чи були зроблені в ній записи (а.с. 17).

Колегія суддів зазначає, що такі обставини могли унеможливити своєчасне виконання позивачем всіх етапів проходження медичної комісії і можуть бути підставою для висновку про відсутність вини в пропуску строків проходження медико-соцільної експертизи.

Колегія суддів акцентує увагу, що місто Харків постійно знаходиться під ракетними та артилерійськими обстрілами, а також частина Харківської міської територіальної громади перебувала в зоні проведення активних воєнних (бойових) дій, тимчасовій окупації (до вересня 2022 року), оточенні (блокуванні). Від так, з урахуванням того, що на території міста Харкова, починаючи з 24 лютого 2022 року, постійно велись активні бойові дії, що загрожували життю та здоров`ю цивільного населення, не своєчасне завершення позивачем медичних оглядів не може ставитися йому в провину, оскільки в першу чергу обумовлено необхідністю збереження власного життя.

У зв`язку з викладенем, доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що у позивача була можливість з 07.03.2022 дізнатись місце дислокації ДУ "ТМО МВС України по Харківській області", або дістатись до місця дислокації госпіталя ДУ "ТМО МВС України по Харківській області", або подзвонити по телефону за місцем розташування госпіталя та дізнатись, про місце розташування ДУ "ТМО МВС України по Харківській області", і відновити до закінчення строку встановлення інвалідності медичну документацію, а не звертатись до інших медичних установ, втрачаючи при цьому час на встановлення в межах шестимісячного строку групу інвалідності, відхиляються судом апеляційної інстанції, оскільки відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Отже, в даному випадку в пріоритеті має бути безпека позивача, яка не може ставитися в залежність від необхідності своєчасного проходження медичної комісії за відсутності безпечних умов її проходження на території Харківської області, яка є однією з найбільш постраждалих в країні від російської агресії.

Від так, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що позивач вчиняв активні дії, спрямовані на встановлення йому групи інвалідності у зв`язку з захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в поліції, в законодавчо визначені строки (шість місяців з моменту звільнення), при цьому дооформлення відповідних документів, направлення лікарем на МСЕК документів щодо встановлення позивачу інвалідності після спливу шестимісячного строку з моменту звільнення зі служби було пов`язано з введенням з 24 лютого 2022 року воєнного стану на всій території України згідно Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022, що об`єктивно вплинуло на своєчасне завершення процедури встановлення позивачу ІІІ групи інвалідності 03.08.2022 року, оскільки позивач був позбавлений права звернутись до МСЕК для встановлення інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції через необхідність забезпечення власної безпеки.

Отже, зазначена ГУ НП в Харківській області обставина (встановлення інвалідності (03.08.2022) понад шестимісячний строк з моменту звільнення) (14.12.2021) не може слугувати підставою для відмови позивачу у нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги, оскільки інвалідність була встановлена поза межами строку, визначеного пунктом 4 частини 1 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" не з вини позивача, а у зв`язку з виникненням обставин (ведення Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 з 24 лютого 2022 року воєнного стану на території України, який діє на теперішній час), які не залежали від волі позивача.

На підставі викладеного вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення вимог позову з урахуванням обраного судом способу захисут порушених прав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши справу, дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: "а", "б", "в", "г" пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

З огляду на результат апеляційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.01.2023 по справі № 520/10142/22 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді В.В. Катунов І.М. Ральченко