Справа № 160/12076/23
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2023-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Златіна Станіслава Вікторовича
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не поновлення виплати пенсії за віком ОСОБА_1 на визначений пенсіонером банківський рахунок.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати розмір пенсії з 07.10.2009 року з компенсацією втрати частини доходу, поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з дати припинення та виплачувати пенсію на визначений пенсіонером банківський рахунок за заявою поданою представником.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідачем було вчинено протиправні дії щодо переведення виплати пенсії через відділення поштового зв`язку та протиправну бездіяльність щодо не поновлення виплати пенсії позивача на визначений банківський рахунок за заявою поданою представником.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.06.2023р. відкрито провадження в адміністративній справі. Вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
21.06.2023р. представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти позову та зазначив, що ОСОБА_1 , через представника за довіреністю звернувся через вебпортал Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із зверненням від 04.04.2023 додавши до нього заяву про виплату пенсії або грошової допомоги на банківський рахунок від 15.12.2021. Отже, Позивачем не додержано порядку подання заяви про виплату пенсії на банківський рахунок в АТ ОТП БАНК Враховуючи вище наведене дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відповідають чинному законодавству. На обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Позивач не перебуває. Отже, з заявою та оригіналами документів для поновлення пенсії, ОСОБА_2 може лише особисто звернутись до будь-якого відділу обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян або за допомогою вебпорталу Пенсійного фонду України. Таким чином, вимоги Позивача щодо зобов`язанння Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області поновити пенсію за віком ОСОБА_1 та виплачувати на визначений Позивачем банківський рахунок, є безпідставними та не підлягають задоволенню.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява та відзив на позовну заяву, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 .
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.02.2020р. у справі № 160/9328/19, серед іншого, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області перерахувати та поновити виплату пенсії позивачу з 09.08.2019.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 02.12.2020р. в справі № 160/9328/19 рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2020 року в адміністративній справі № 160/9328/19 змінено. Викладено четвертий та п`ятий абзаци резолютивної частини рішення в наступній редакції: «Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області перерахувати та поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 07 жовтня 2019 року.».

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2021 року задоволено заяву представника ОСОБА_1 про виправлення описки в постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2020 року.

Виправлено описку в постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2020 року в адміністративній справі №160/9328/19, виправивши у резолютивній частині постанови дату проведення перерахунку та поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , а саме "з 07 жовтня 2009 року".

04.04.2023р представник позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою, в якій просив перерахувати розмір, поновити виплату пенсії, з дати припинення з компенсацією втрати частини доходів, виплачувати пенсію на визначений пенсіонером банківський рахунок відкритий в АТ «ОТП Банк».

Листом від 02.05.2023 № 19896-14463/А-01/8-0400/23 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило заявника, що в разі особистого подання заяви буде розглянуто питання поновлення виплати пенсії.

18.04.2023р представник позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою та просив:

- повідомити підстави нарахування пенсії у не встановленому законом розмірі.

- надіслати на адресу представника довідку про розмір нарахованої та виплаченої пенсії за віком ОСОБА_1 за період з липня 2021р. по квітень 2023р. та виписку з протоколу про призначення (перерахунок) пенсії з інформацією про періоди страхового стажу та заробітної плати (доходу), яка врахована при розрахунку пенсії.

- повідомити дату та спосіб виплати.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 10.05.2023 року №21438-16524/А-01/8-0400/23 повідомлено, що на виконання рішення від 24.02.2020 по справі № 160/9328/19 ОСОБА_1 з 07.10.2019 поновлено виплату пенсії та перераховано розмір пенсії згідно чинного на дату поновлення законодавства за нормами Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Виплата пенсії ОСОБА_1 здійснювалася через підприємство поштового зв`язку № 51931 (дата виплати 18 число). Відповідно до частини першої статті 49 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 01.12.2022

виплату пенсії припинено в зв`язку з тривалою неоплатою.

Вказані обставини слугували для звернення до суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

При вирішенні спору суд виходить з того, що відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1,2 ст.49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV) виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

Поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Суд зазначає, що стаття 49 Закону №1058-ІV передбачає припинення виплати пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду.

В даному випадку, в матеріалах справи відсутнє відповідне рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про припинення виплати пенсії позивача з 01.05.2022 року.

В той час, матеріали справи містять довідку про розмір призначеної та фактично виплаченої пенсії, згідно якої пенсійні виплати поновлено з жовтня 2009р., проте з жовтня 2009р. по червень 2021р. не виплачено.

Згідно листа від 10.05.2023 року №21438-16524/А-01/8-0400/23 з липня 2021р. по квітень 2022р. включно пенсійні виплати були нараховані та виплачені в розмірі 1261,56 грн., з травня 2022р. виплату пенсії припинено. Додатково повідомлено, що пенсійні виплати здійснювалися через підприємство поштового зв`язку № 51931.

Суд звертає увагу, що в рішенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.02.2020р. у справі № 160/9328/19 вже надавалась судом оцінка правовідносинам стосовно припинення виплати пенсії позивача.

Таким чином, відповідач припинивши виплату пенсії позивача фактично обумовлює виникнення обставин, які слугували для звернення до суду в рамках адміністративної справи №160/9328/19.

З огляду на зазначене, з метою відновлення порушених прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з дати припинення такої виплати, тобто з 01.05.2022 року.

Щодо позовної вимоги про виплату пенсії на визначений пенсіонером банківський рахунок за заявою поданою представником, суд зазначає про таке.

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями Конституції України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV, Порядком виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 №1596.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на отримання пенсій мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку.

Згідно із ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV (далі Закон №1058-ІV) визначено, що пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» загальнообов`язкове державне пенсійне страхування здійснюється, зокрема, за «принципом рівноправності застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат та виконання обов`язків стосовно сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Після того, як рішенням Конституційного суду України №25-рп/2009 від 07.10.2009 (далі - Рішення КСУ) із Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» були виключені норми п. 2 ч. 1 ст. 49 та друге речення ст. 51, які забороняли виплату пенсій особам, що виїхали на місце постійного проживання за кордон, в Законі України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не міститься жодної норми, яка б скасовувала право пенсіонера на отримання ним пенсії в результаті того, що він проживає не в Україні.

Порядком виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 №1596 (далі Порядок №1596), визначено механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам управліннями Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, об`єднаними управліннями (далі - органи Пенсійного фонду), головними управліннями Пенсійного фонду України в областях, м. Києві та структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення), а також інших грошових виплат, що фінансуються органами соціального захисту населення за рахунок відповідних бюджетів (далі - пенсія та грошова допомога), шляхом зарахування на поточні рахунки одержувачів пенсії та грошової допомоги (далі - одержувачі) в уповноважених банках.

Згідно п. 4 Порядку №1596, виплата пенсій та грошової допомоги відповідно до цього Порядку здійснюється за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувачів в населених пунктах у межах України, в яких функціонують вибрані одержувачами уповноважені банки, їх відокремлені підрозділи (філії, відділення, представництва тощо) (далі - установи уповноважених банків).

Проте, оскільки місцем фактичного проживання позивача є країна Ізраїль, пункт 4 Порядку №1596 до цих правовідносин не застосовується, оскільки його положення стосуються осіб, котрі мають фактичне місце проживання в Україні. Відсутність у позивача фактичного місця проживання в Україні не може бути підставою для фактичної відмови виплачувати йому нараховану пенсію на відкритий ним рахунок в уповноваженому банку.

Відповідно до п. 6 Порядку №1596, одержувачі самостійно вибирають уповноважений банк для відкриття поточного рахунка.

За п.8, п.9 Порядку №1596 поточні рахунки одержувачам відкриваються уповноваженими банками згідно з вимогами, встановленими нормативно-правовими актами Національного банку, що регулюють порядок відкриття рахунків у національній та іноземній валюті. Між уповноваженим банком і одержувачем укладається договір банківського рахунка. Положеннями договору не можуть погіршуватися умови виплати пенсій та грошової допомоги, встановлені цим Порядком. Умови договору повинні передбачати можливість його розірвання за ініціативою однієї із сторін.

Згідно із п.10 Порядку №1596 заява про виплату пенсії або грошової допомоги подається одержувачем особисто до органу Пенсійного фонду чи органу соціального захисту населення за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті у межах України або приймається органом Пенсійного фонду чи органом соціального захисту населення від установи уповноваженого банку. Заяви приймаються за умови пред`явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу і підтверджує її вік, та документа, визначеного законодавством, для з`ясування місця її проживання, і реєструються в установленому порядку.

За змістом приписів п.12, п.13 Порядку №1596 органи Пенсійного фонду та органи соціального захисту населення на підставі заяв, передбачених пунктом 10 цього Порядку, складають:

- списки на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки у двох примірниках;

- опис списків на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки у трьох примірниках.

Списки та описи складаються окремо за пенсіями та грошовою допомогою, що фінансуються за рахунок коштів Пенсійного фонду України, і за грошовою допомогою та іншими грошовими виплатами, що фінансуються органами соціального захисту населення за рахунок відповідних бюджетів. Перший примірник списків формується за датою виплати в порядку зростання номерів поточних рахунків, другий - за датою виплати в порядку зростання номерів пенсійних (особових) справ. Дати і виплатний період визначаються органами Пенсійного фонду та органами соціального захисту населення. Списки у двох примірниках за один день до початку кожного виплатного періоду, за який виплачується пенсія та грошова допомога, подаються органами Пенсійного фонду та органами соціального захисту населення відповідним установам уповноважених банків разом з двома примірниками описів.

З аналізу викладеного вбачається, що підставою для виплати пенсії через поточні рахунки в банках є заява про виплату пенсії або грошової допомоги, яка може бути подана пенсійному органу відповідно до п.10 Порядку №1596 двома шляхами, а саме:

- особисто пенсіонером до органу Пенсійного фонду;

- від установи уповноваженого банку.

Аналогічні положення закріплені у п. 4.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (далі Порядок №22-1), яким передбачено, що заяви про виплату пенсії реєструються в журналі вхідної кореспонденції. Заява про виплату пенсії через банківський рахунок подається заявником згідно з Порядком виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їхні поточні рахунки у банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 року №1596 (зі змінами).

Під час розгляду справи судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача із заявою від 04.04.2023р. про призначення/перерахунок пенсії, в якій, серед іншого, зазначила про виплату пенсії на рахунок в банку АТ «ОТП БАНК».

Відмовляючи перераховувати позивачу пенсію на визначений нею банківський рахунок, відповідач посилається на те, що останньою не була дотримана вимога особистого звернення із заявою про поновлення виплати пенсії та надання паспорту, або інший документ, що засвідчує особу та місце проживання в Україні.

Проте, суд вважає такі доводи відповідача помилковими з огляду на те, що під «особистим зверненням пенсіонера», про що йде мова у п. 10 Порядку №1596, необхідно розуміти особисте підписання пенсіонером заяви про виплату пенсії, а не фізичне переміщення цієї особистої заяви пенсіонером до відповідача.

Доводи відповідача про те, що особисто підписана заява пенсіонера та надання паспорту, або інший документ, що засвідчує особу може бути передана в пенсійний фонд тільки ним особисто не просто звужує конституційне право на звернення за допомогою через уповноваженого представника відповідно до Закону України «Про звернення громадян», а й взагалі унеможливлює право пенсіонера, який проживає за кордоном, на отримання пенсії.

Вказані норми Порядку №1596 звужують право позивача на пенсію у порівнянні з нормами, викладеними у спеціальному Законі України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що має вищу юридичну силу.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 14.07.2015 року у справі К/800/19411/1412, в якій зазначено, що «безпідставним є посилання УПФ на Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846, оскільки Закон має вищу юридичну силу і ним не встановлено обов`язку подання заяви для виплати пенсії особисто».

Крім того, відповідно до ухвали Вищого адміністративного суду України від 16.06.2016 року у справі №К/800/6581/1613 визначено, що пенсія повинна бути виплачена на банківський рахунок, який було вказано пенсіонером, зокрема: «...виплата пенсії повинна проводитися незалежно від місця проживання пенсіонера».

Таким чином, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем була дотримана вимога щодо особистої подачі заяви про виплату пенсії на банківський рахунок.

А відтак позовні вимоги в цій частині слід задовольнити.

Стосовно позовних вимог щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок розміру пенсії з 07.10.2009р. з компенсацією втрати частини доходів, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом, 04.04.2023р. представником позивача була подана до пенсійного органу заява про перерахунок розміру, поновлення виплати пенсії з дати припинення з компенсацією втрати частини доходів, виплачувати пенсію на визначений пенсіонером банківський рахунок.

В той час, у відповідності до довідки про розмір призначеної та фактично виплаченої пенсії позивачу у період з жовтня 2019р. по червень 2021р. призначена та нарахована пенсії в розмірі 1612,32 грн., а у період з липня 2021р. по жовтень 2022р. сума нарахованої пенсії становить 1261,56 грн.

Стеттею 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено мінімальний розмір пенсії за віком, серед іншого вказано, що мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Так, у відповідності до Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум осіб, які втратили працездатність становить - 2093 гривні.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум осіб, які втратили працездатність, зокрема, з 1 січня становить - 1934 гривні.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум осіб, які втратили працездатність, зокрема, з 1 січня становить - 1934 гривні.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум осіб, які втратили працездатність, зокрема, з 1 січня становить - 1769 гривень.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум осіб, які втратили працездатність, зокрема, з 1 січня 2020 року становить - 1638 гривень.

Очевидним є те, що позивачу у період з жовтня 2009р. по жовтень 2022р. була нарахована пенсії у розмірі нижчому ніж прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність.

В той час, представником позивача на обґрунтування позовних вимог щодо здійснення перерахунку пенсії позивача з компенсацією втрати частини доходів, не наведено жодних доводів, на підставі чого повинен бути здійснений такий перерахунок, не зазначено якими положеннями законодавства керувався представник позивача, коли дійшов до висновку, що пенсійним органом не був проведений перерахунок пенсії ОСОБА_1 , у зв`язку з чим суд позбавлений можливості надати повноцінну оцінку обставинам щодо порушення права позивача на отримання пенсійних виплат в належному розмірі.

У зв`язку з наведеним, суд вважає за можливе зобов`язати відповідача здійснити перерахунок розміру пенсії ОСОБА_1 з 07.10.2009р. з урахуванням висновків суду , наведених в даному рішенні.

Вирішуючи питання компенсації втрати частини доходів, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 49 Закону №1058-ІV передбачено поновлення виплати пенсії в порядку, передбаченому статтею 46 цього Закону.

Відповідно до статті 46 Закону №1058-ІV нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Оскільки відповідачем протиправно припинено виплату пенсії позивача з травня 2022 року, а у випадку поновлення виплати пенсії підлягає застосуванню стаття 46 Закону №1058-ІV, яка, зокрема, передбачає, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, суд дійшов висновку про зобов`язання відповідача поновити виплату пенсії позивача з 01.05.2022 року, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78цього Кодексу.

Згідно ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство України, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовної заяви.

На підставі ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за необхідне присудити на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області понесені судові витрати у розмірі 536,80 грн.

Керуючись ст. 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву позовом ОСОБА_1 (адреса представника АДРЕСА_1 , рнокпп позивача - НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул.. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, і.к. 21910427) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не поновлення виплати пенсії за віком ОСОБА_1 на визначений пенсіонером банківський рахунок.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з дати припинення та виплатити пенсію на визначений пенсіонером банківський рахунок за заявою поданою представником.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок ОСОБА_1 пенсії з 07.10.2009р. з урахуванням висновків суду, наведених в даному рішенні, з компенсацією втрати частини доходу.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору у розмірі 536,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Златін