Справа № 280/7501/21
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2023-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 липня 2023 року м. Дніпросправа № 280/7501/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Дурасової Ю.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Дніпро апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 15.03.2023 року (суддя Стрельнікова Н.В., м. Запоріжжя, повний текст ухвали складено 15.03.2023 року) в справі №280/7501/21 за позовом Головного управління ДПС у Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

в с т а н о в и в:

19.08.2021 року Головне управління ДПС у Тернопільській області (далі по тексту позивач) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі по тексту відповідач), в якому просило стягнути податковий борг по платежу податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в сумі 11103,77 грн.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 15.03.2023 року закрито провадження в справі №280/7501/21 за позовом Головного управління ДПС у Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

Головне управління ДПС у Тернопільській області, не погодившись з ухвалою суду, подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Свої вимоги обґрунтувало тим, що відповідно до положень статті 7 Кодексу України з процедур Банкрутства, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Апелянт вказував, що розгляд усіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і лише господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи. Юрисдикційність майнових спорів належить господарському суду, який порушив справу про банкрутство, це має на меті як усунення правової невизначеності, так і захист прав кредитора, який може за умови своєчасного звернення реалізувати свої права й отримати задоволення своїх вимог. У даній справі, правовідносини виникли внаслідок несплати узгодженого грошового зобов`язання по платежу податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, порядок справляння якого регламентований Податковим Кодексом. В рамках даних правовідносин підсудність даного спору Господарському суду Запорізької області обумовлена настанням певних умов, зокрема, це наявність ухвали Господарського суду Запорізької області від 04.08.2020 року у справі №908/1718/20 якою відкрито провадження про несплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 . Апелянт вказував, що КУзПБ та КАС України є нормативними актами рівної юридичної сили процесуальними законами, які мають визначену законодавцем сферу правового регулювання. У випадку колізії норм між статтями КУзПБ та КАС України, повинні застосовуватися ті процесуальні норми, які прийняті пізніше. Апелянт вказував, що у правовідносинах щодо стягнення коштів з рахунків у банках боржника справі про банкрутство з 21 жовтня 2019 року підлягають застосуванню положення статті КУзПБ, які визначають процесуальні наслідки щодо необхідності надіслання до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство та який розглядає спір по суті, матеріалів справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорі з вимогами до боржника та його майна. Позивач має право на направлення його справі за встановленою юрисдикцією для розгляду в межах справи про банкрутство. Мотивами та обґрунтуванням апеляційної скарги Головне управління ДПС у Тернопільській області погоджується з закриттям провадження у справі та вважає, що спір про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу дійсно варто розглядати у межах справи про банкрутство у порядку господарського судочинства.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, закриваючи провадження у справі виходив з того, що з моменту винесення судом ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство платника податків порядок погашення грошових зобов`язань, які включені до конкурсних кредиторських вимог контролюючих органів до такого боржника, визначається згідно з Кодексом України з процедур банкрутства. До визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються в межах справи про банкрутство шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення. З моменту порушення провадження у справі про банкрутство відповідача спірні правовідносини набувають ознак, не притаманних адміністративним, та з урахуванням предмету судового розгляду підлягають вирішенню у господарському суді. Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 04.08.2020 року в справі №908/1718/20 було відкрито провадження у справі про банкрутство про неплатоспроможність в порядку, передбаченому ст. 113 Кодексу України з процедур банкрутства ОСОБА_1 . Суд першої інстанції вказував, що вимога щодо стягнення заборгованості з відповідача, підлягає розгляду в порядку господарського судочинства Господарським судом Запорізької області, у провадженні якого знаходиться справа № 908/1718/20 про банкрутство ОСОБА_1 , що згідно з пункту 1 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для закриття провадження у справі

Відповідно до матеріалів справи, Головне управління ДПС у Тернопільській області просить суд стягнути з ОСОБА_1 податковий борг по платежу податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в сумі 11103,77 грн. Зазначає, що податковий борг підтверджується довідкою про наявність податкового боргу перед бюджетами та виник як несплачна сума податкових зобов`язань, що визначена згідно податкових повідомлень-рішень від 01.08.2018 року № 0-0826 на суму 3202,24 грн., від 27.05.2019 року № 0-0826 на суму 4175,92 грн., від 14.05.2020 року № 0-0826 на суму 4175,92 грн.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 04.08.2020 року в справі №908/1718/20 було відкрито провадження у справі про банкрутство про неплатоспроможність в порядку, передбаченому ст. 113 Кодексу України з процедур банкрутства ОСОБА_1 .

З заявою про закриття провадження у справі звернувся до суду ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що у провадженні Господарського суду Запорізької області перебуває справа №908/1718/20 про визнання неплатоспоможним ОСОБА_1 , кредитори: Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК»; Акціонерне товариство «Укрсиббанк»; Фізична особа ОСОБА_2 ; Головне управління ДПС у Запорізькій області.

Встановлено, що ухвалою Господарського суду Запорізької області від 18.05.2023 року прийнято до розгляду звіт керуючого реалізацією про хід процедури погашення боргів ОСОБА_1 та клопотання про продовження строку процедури погашення боргів.

Отже, у провадженні Господарського суду Запорізької області перебуває справ про визнання неплатоспоможним ОСОБА_1 , справа перебуває у провадженні та не розглянута.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 19, ч. 1 ст. 20 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; 2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом; 6) спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; 8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності; 9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб; 10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб; 11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони», за винятком спорів, пов`язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю; 12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень»; 13) спорах щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років».

Колегія суддів вказує, що до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Відповідно п. 87.10 ст. 87 Податкового кодексу України з моменту винесення судом ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство платника податків порядок погашення грошових зобов`язань, які включені до конкурсних кредиторських вимог контролюючих органів до такого боржника, визначається згідно з Кодексом України з процедур банкрутства без застосування норм цього Кодексу.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, до юрисдикції господарських судів відносяться справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ч. 8 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, до визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються в межах справи про банкрутство шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом.

Згідно частин 1, 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Колегія суддів зазначає, що судам у порядку господарського процесу підвідомчі справи у спорах про банкрутство (неплатоспроможність). Спір про погашення грошових зобов`язань податкового боргу також повинен вирішуватись у межах справи про визнання боржника неплатоспроможним.

У постанові від 13.04.2023 року у справі № 320/12137/20 Велика Палата Верховного Суду вказувала, що у справі № 905/2030/19 Великою Палатою Верховного Суду викладено висновок, що з прийняттям КУзПБ законодавець відніс до юрисдикції господарського суду у справі про банкрутство як розгляд спорів боржника з конкурсними кредиторами, так і розгляд його спорів з поточними кредиторами (частина друга статті 7, абзац третій частини восьмої статті 45 КУзПБ), на відміну від попереднього регулювання Законом № 2343-XII та процесуальними кодексами. З огляду на здійснення щодо позивача платника податків провадження у справі про банкрутство, підвідомчість цього спору, який виник після 21 жовтня 2019 року, слід визначати із застосуванням приписів статті 7 КУзПБ як закону, що прийнятий пізніше, та якими розгляд такого спору віднесено до юрисдикції господарського суду. Велика Палата Верховного Суду звертала увагу, що визначення юрисдикційності усіх майнових спорів господарському суду, який порушив справу про банкрутство, має на меті як усунення правової невизначеності, так і захист прав кредитора, який може, за умови своєчасного звернення у справу про банкрутство, реалізувати свої права та отримати задоволення своїх вимог.

Особливістю провадження у справі про банкрутство є те, що врегулювання правовідносин неплатоспроможності боржника вимагає поєднання в одній процедурі як цивільних, так і адміністративних правовідносин щодо його майна (майнових прав) з метою як найповнішого задоволення в ній вимог кредиторів приватних осіб та контролюючих органів з грошовими вимогами до боржника у черговості, визначеній КУзПБ.

Кодекс України з процедур банкрутства, який є спеціальним щодо регулювання правовідносин у зв`язку з порушенням справи про банкрутство позивача, до грошових зобов`язань відносить і зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, тому в разі наявності заборгованості в боржника перед контролюючим органом, останній уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу, такий орган набуває статусу кредитора. Для таких грошових зобов`язань передбачений окремий порядок їх пред`явлення до боржника, а саме: щодо поточних вимог кредиторів - шляхом розгляду спору щодо таких вимог у позовному провадженні господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство. При цьому законодавство з питань банкрутства не розрізняє кредиторські вимоги за суб`єктом їх пред`явлення - кредитором - особою публічного права чи кредитором - особою приватного права, винятком є лише спори, пов`язані з визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України.

Наявність позивачем у справі суб`єкта владних повноважень, що здійснює управлінську функцію у сфері стягнення податків та до компетенції якого відноситься звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу, не є безумовною підставою розгляду спору у порядку адміністративного судочинства. Варто враховувати предмет позову та підставу звернення до суду.

Верховний Суд у постанові від 30.01.2023 року у справі № 815/6486/17 прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги про стягнення з заборгованості підсудні господарському суду і не підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства. Слід зважати на час звернення з позовом про стягнення податкового боргу, оскільки на час звернення позивача до суду з позовом, в провадженні господарського суду перебувала справа про банкрутство відповідача, отже й заявлені позовні вимоги про стягнення заборгованості підсудні господарському суду і не підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, у постановах від 27.02.2019 року у справі №826/1866/17 від 23.09.2020 року у справі №826/16976/16, від 21.09.2021 року у справі №905/2030/19 (905/1159/20), та Верховним Судом, зокрема у постановах від 11.02.2021 року у справі №560/2855/20, від 28.04.2022 року у справі № 300/2043/19, висловлено правову позицію щодо належності справ в процедурі банкрутства до юрисдикції господарського суду.

У рішенні від 20.07.2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви № 29458/04 та № 29465/04, пункт 24) Європейський суд з прав людини закріпив поняття «суд, встановлений законом», яке стосується не лише правової основи існування суду, але й дотримання ним норм, які регулюють його діяльність. Фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Згідно з п.1 ч.1 ст.238 ч.1 ст.239 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства. Якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої п.1 ч.1 ст.238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін, як таку, що прийнята з додержанням вимог процесуального права.

Керуючись ст. 312, п. 1 ч. 1 ст. 315, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області - залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 15.03.2023 року в справі №280/7501/21 залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у порядку ст.ст. 328 329 КАС України.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя С.В. Білак

суддя Ю. В. Дурасова