Справа № 679/1215/22
Суддя: Томілін О. М.
Дата ухвалення: 2023-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/679/5/2023
Справа № 679/1215/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2023 року місто Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі головуючого судді Томіліна О.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора сектора реагування патрульної поліції Відділу поліцейської діяльності №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області Тіщенка Сергія Ігоровича, Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до інспектора СРПП ВПД №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області Тіщенка С.І., ГУНП в Хмельницькій області про скасування постанови серії ЕАР № 6110207 від 02.11.2022 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху стосовно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

На обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 02.11.2022 інспектором СРПП ВПД №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області Тіщенком С.І. винесено постанову серії ЕАР № 6110207 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху стосовно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Позивач зазначає, що він 02.11.2022 о 01:30 йшов з вул. Промислової в м. Нетішин в с. Старий Кривин, в руках вів несправний мопед Honda Dio. В цей час до нього під`їхали працівники воєнізованої хорони ВП «ХАЕС», та повідомили позивачу, що він порушує комендантську годину, а тому вони викличуть працівників поліції. В подальшому приїхали працівники поліції, які почали вимагати, щоб позивач пред`явив посвідчення водія та звинувачували його у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного або наркотичного сп`яніння. Позивач повідомив працівникам поліції, що він не керував транспортним засобом, а лише вів його в руках бо він несправний, відповідно він не є водієм і не повинен мати посвідчення водія. Проте працівники поліції його доводи не врахували та винесли стосовно позивача вказану постанову. Позивач, посилаючись на порушення порядку розгляду справи відповідачем, а також ту обставину, що він не є суб`єктом вчинення адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 126 КУпАП, оскільки не був водієм транспортного засобу, вважає постанову протиправною, необґрунтованою та просить її скасувати.

Ухвалою суду від 28.11.2022 позовну заяву залишено без руху, надано час позивачу для усунення недоліків.

30.11.2022 до суду надійшла заява позивача про усунення недоліків.

01.12.2022 ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Роз`яснено відповідачам право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив.

Від відповідача - представника Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області надійшов письмовий відзив, у якому позовні вимоги останній не визнав, просив відмовити у задоволенні позовних вимог, вважає постанову правомірною та такою, що не підлягає скасуванню. Працівниками поліції при винесенні постанови були дотримані всі вимоги законодавства, ЗУ "Про національну поліцію", ЗУ "Про дорожній рух", КУпАП тощо, встановлено факт керування позивачем мопедом Honda Dio, не маючи права керування даним транспортним засобом, що є порушенням п.2.1а ПДР, та має наслідком адміністративну відповідальність за ч.2 ст.126 КУпАП. До відзиву надані відеозапис, письмові пояснення свідка.

У зв`язку із розглядом справи без повідомлення (виклику) сторін у спрощеному порядку, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом досліджуються саме представлені сторонами письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилається кожна з них, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань.

Відповідно до статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 9, 244 КАС України, виходить з такого.

Оцінивши обставини, повідомлені позивачем у позовній заяві, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 02.11.2022 інспектором сектора реагування патрульної поліції Відділу поліцейської діяльності № 1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області Тіщенком С.І. винесено постанову серії ЕАР № 6110207 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху стосовно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП за керування ним 02.11.2022 о 01:29 в м. Нетішин по вул. Промисловій, 6, мопедом Honda Dio, не маючи при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, що є порушенням п. 2.1а ПДР.

Порядок дорожнього руху на території України визначається Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Відповідно до п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух» учасникам дорожнього руху ставиться в обов`язок знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За приписами пункту 2.1а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 2 статті 126 КУпАП регламентовано, що керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто, положення цього Закону надають право поліції використовувати інформацію отриману за допомогою лазерного вимірювача та інформацію відеозапису в якості речових доказів наявності факту правопорушення.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Позивач, оскаржуючи постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення заперечує факт керування ним мопедом Honda Dio та посилається при цьому на процесуальні порушення, допущені працівниками поліції.

Проте, з дослідженого судом відеозапису з бодікамери поліцейського, який було надано відповідачем, вбачається, що позивач під час винесення стосовно нього оскаржуваної постанови визнав факт керування ним мопедом Honda Dio, оскільки відповідаючи на запитання поліцейського: «Звідки Ви їхали?» позивач сказав: «З гаража я їхав.»

Окрім цього, факт керування позивачем 02.11.2022 о 01:29 підтверджено письмовими поясненнями свідка, які було надано відповідачем. Так, відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2 , останній зазначив, що 02.11.202 близько 01:15 він перебуваючи в добовому наряді по автопатрулюванню ВП «ХАЕС», рухаючись по вул. Промисловій, помітив, що невідома особа рухаючись на мопеді, їхала зі сторони в сторону, потім почав падати. В подальшому він з напарником викликали працівників поліції, перебуваючи поряд із водієм мопеду до приїзду поліції.

Факт виклику поліції працівниками воєнізованої хорони ВП «ХАЕС» у зв`язку із подією викладеною у письмових поясненнях свідка, підтверджується відеозаписом з бодікамери поліцейських. Позивач також не спростовує той факт, що працівники поліції були викликані працівниками охорони ВП «ХАЕС».

Відповідно до вимог ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису). Особливості накладення стягнення при розгляді справ без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

З огляду на вказане, суд не приймає до уваги доводи позивача у позові, оскільки вони не підтверджені жодними доказами, спростовуються дослідженими доказами, та вважає їх способом захисту, спрямованим на уникнення адміністративної відповідальності за вчинений проступок.

Відповідно до розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Аналіз матеріалів справи та вищенаведених норм свідчить про дотримання поліцейським порядку прийняття постанови.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Приведені норми чинного законодавства України та конкретні обставини справи дають підстави обґрунтовано вважати про те, що відповідач діяв у межах та у спосіб, передбачені чинним законодавством України, а оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення. При цьому жодного доказу, який би спростував факти, викладені в постанові, в ході судового розгляду справи суду не надано, при цьому наявність події та складу адміністративного правопорушення була підтверджена, а тому підстав для скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не встановлено, тож суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 73, 77, 132, 134, 139, 242, 244-246, 250, 286 КАС України, КУпАП, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора сектора реагування патрульної поліції Відділу поліцейської діяльності №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області Тіщенка Сергія Ігоровича, Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови серії ЕАР № 6110207 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду безпосередньо або шляхом подачі апеляційної скарги через Нетішинський міський суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М.Томілін