Справа № 160/3618/23
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2023-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 липня 2023 року м. Дніпросправа № 160/3618/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),

суддів: Дурасової Ю.В., Юрко І.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.05.2023 року (суддя Юрков Е.О., м. Дніпро, повний текст рішення виготовлено 01.05.2023 року) у адміністративній справі №160/3618/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у поновленні виплати пенсії за віком, зобов`язання поновити виплату пенсії, здійснити нарахування та поновити виплату пенсії з осучасненням таких виплат, з індексацією та надбавками, суд

в с т а н о в и в:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі по тексту відповідач), в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №28915-21660/В-01/8-0400/22 від 23.09.2022 року про відмову у поновленні виплати пенсії за віком громадянину України ОСОБА_1 ; зобов`язати відповідача поновити виплати пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 07.10.2009 року, з урахуванням норм законодавства, які діють на час поновлення виплати пенсії, а, також, здійснювати нарахування та виплату пенсії з осучасненням таких виплат, у розмірі, передбаченому законодавством, з усіма індексаціями, перерахунками та надбавками, на визначений пенсіонером банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.05.2023 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

З рішення суду першої інстанції не погодився ОСОБА_1 та подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Свої вимоги обґрунтував тим, що рішення суперечить нормам законодавства; суд неповно з`ясував обставини, які мають значення для справи. Апелянт зазначив, що з моменту прийняття 07.10.2009 року Конституційним Судом України рішення №25-рп/2009 у нього є беззаперечне законне право на отримування пенсії, оскільки норма законодавства, на підставі якої пенсіонера було позбавлено права на виплату належної йому пенсії, втратила чинність відповідно до цього рішення та відповідно до ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Апелянт зазначав, що судом не врахована судова практика, викладена у постанові Верховного Суду від 01.10.2019 року у справі №804/3646/18. На думку апелянта, суд невірно застосував Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, згідно якого заява про поновлення пенсії подається за місцем фактичного проживання, оскільки місцем фактичного проживання ОСОБА_1 є не АДРЕСА_1 , а країна Ізраїль. Апелянт звернувся із заявою про поновлення пенсії встановленої форми та додав необхідні документи, до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відповідно до п.1.8 Порядку, як особа, яка виїхала з України в державу Ізраїль. Апелянт посилаючись на ч.2 ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не може бут и умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставами для їх обмеження. Апелянт, посилаючись на статті 3, 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зазначав, що Пенсійний фонд є суб`єктом системи пенсійного забезпечення України в солідарній системі; відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 року №280 та Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.07.2015 року №13-1, кожна особа, яка має право на поновлення пенсійних виплат, може звертатись до будь-якого територіального органу Пенсійного фонду України, враховуючи місцезнаходження позивача та відсутність у нього місця реєстрації на території України, таке звернення не може визначатися за конкретним територіальним органом Пенсійного фонду України.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 з 05.10.1994 року була призначена пенсія за віком; перебував на обліку в Ленінградському районному соціальному захисту населення м.Києва що підтверджено посвідченням № НОМЕР_1 від 21.11.1994 року. ОСОБА_1 виїхав на постійне місце проживання до Ізраїлю, у зв`язку з чим виплату пенсії було припинено. ОСОБА_1 по пошті 26.08.2022 року направив до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заяву від 24.08.2022 року про поновлення виплати пенсії та заяву від 28.12.2022 року про виплату пенсії на банківський рахунок з наданням заяви про виплату пенсії із зазначенням реквізитів для виплати. Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №28915-21660/В-01/8-0400/22 від 23.09.2022 року повідомлено ОСОБА_1 , що для вирішення питання поновлення виплати пенсії необхідно надати до органу, що призначає пенсію, заяву встановленої форми та відповідні документи особисто, згідно наданого пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 , яке видане Ленінградським районним соціальним захистом населення (нині Святошинським) м.Києва від 21.11.1994, з 05.10.1994 року було призначено пенсію за віком в Святошинському районі м. Києва. Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції керувався Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; суд зазначав, що міжнародні договори між Україною та Ізраїлем стосовно призначення та виплати пенсії не укладалися. Суд керувався рішенням Конституційного Суду України від 07.10.2009 року № 25-рп/2009, яким визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) п.2 ч.1 ст.49, друге речення ст.51 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» щодо припинення виплати пенсії на весь час проживання (перебування) пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Суд зазначив, що з дня набрання чинності рішенням №25-рп/2009 всі пенсіонери громадяни України, які виїхали до інших країн на постійне місце проживання мають такі ж самі конституційні права, як і громадяни Україні, які проживають на території України, однак, суд зазначив, що відповідно до ч.2 ст.49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому ч.3 ст.35 та ст.46 цього Закону. Відповідним територіальним органом Пенсійного фонду в даному випадку є Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві, оскільки ОСОБА_1 перебував на обліку саме в м.Києві та проживав до постійного виїзду до Ізраїлю саме у місті Києві. Відповідно, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області дії з припинення виплати ОСОБА_1 не вчиняло. Суд керувався Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, згідно якого заява про поновлення пенсії подається за місцем фактичного проживання; фактичним місцем проживання ОСОБА_1 є країна Ізраїль, про що міститься відповідна відмітка в паспорті громадянина України для виїзду за кордон серія НОМЕР_2 ; до виїзду фактичним місцем проживання було місто Київ.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1994 року була призначена пенсія за віком, що підтверджується посвідченням № НОМЕР_1 від 21.11.1994 року, та він перебував на обліку в Ленінградському районному соціальному захисту населення м. Києва до 1998 року (нині Святошинський район).

Встановлено, що у 1998 році ОСОБА_1 виїхав на постійне місце проживання до Ізраїлю, у зв`язку з чим виплату пенсії було припинено. До виїзду в Ізраїль проживав у АДРЕСА_2 .

Встановлено, що ОСОБА_1 24.08.2022 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою встановленої форми про поновлення виплати пенсії та подав заяву до Кам`янського відділу обслуговування (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про витребування пенсійної справи з останнього місця реєстрації: АДРЕСА_2 , за яким він перебував на обліку, як одержувач пенсії, до 1998 року, надалі виїхав до держави Ізраїль, де перебуває на консульському обліку в посольстві України.

Встановлено, що ОСОБА_1 28.12.2022 року подав до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заяву про виплату пенсії на банківський рахунок з наданням заяви про виплату пенсії із зазначенням реквізитів для виплати.

Встановлено, що Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області своїм листом від 23.09.2022 року №28915-21660/В-01/8-0400/22 надало роз`яснення ОСОБА_1 про застосування пунктів 1.1, 2.8, 2.9, 2.22 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 та необхідності надання до органу, що призначив пенсію (Ленінградський районний відділ соціального захисту населення (нині Святошинський район м. Києва)), заяву встановленої форми та відповідних документів.

Отже, відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у поновленні пенсії ОСОБА_1 мотивована тим, що ОСОБА_1 не перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, а саме Кам`янському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області як одержувач пенсії. Посилаючись на Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затверджений постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області роз`яснило, що заява для призначення пенсії непрацюючим громадянам і членам їх сімей подається заявником особисто безпосередньо до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації) відповідно до законодавства за місцем проживання заявника. Відповідно до наданих для поновлення пенсії копій документів не підтверджено місце проживання (реєстрації) на території України в м. Кам`янське ОСОБА_1 . Останнє місце реєстрації АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст.44, ч.5 ст.45, 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заява про призначення (перерахунок) пенсії або про її відстрочення та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики. Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду України та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Обов`язковою умовою для поновлення виплати пенсії є наявність у пенсійного органу пенсійної справи особи.

Відповідно до пунктів 1, 1.5, 2.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правлення Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, заява про призначення пенсії непрацюючим громадянам і членам їх сімей подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації), або законним представником відповідно до законодавства за місцем проживання (реєстрації) заявника. Заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України. Поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

З системного аналізу вище приведеного законодавства вбачається, що така заява, зокрема, подається за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, у цьому випадку, до виїзду за кордон. Отже, ОСОБА_1 до виїзду на постійне місце проживання до Ізраїлю не перебував на обліку як одержувач пенсії у Кам`янському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, останнім місцем його реєстрації було АДРЕСА_2 . У Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області пенсійна справа ОСОБА_1 відсутня.

Отже, ОСОБА_1 звернувся за поновленням пенсії до територіального органу Пенсійного фонду з порушенням п.1.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правлення Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, оскільки ОСОБА_1 не перебував на обліку саме в Кам`янському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області (правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області).

Суд апеляційної інстанції критично відноситься до твердження ОСОБА_1 про обмеження права на поновлення його пенсії, гарантоване йому законодавством, оскільки у даному випадку йде мова не про позбавлення його пенсії взагалі, а лише про те, який територіальний орган Пенсійного фонду України має поновити ОСОБА_1 пенсійні виплати.

Аналізуючи докази у справі та законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції.

При вирішенні спору, суд апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, керується судовою практикою, викладеною у постановах Верховного Суду від 19.08.2021 року у справі №208/4623/17(2-а/208/272/17) та від 14.03.2023 року у справі №280/3644/22.

Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.05.2023 року у адміністративній справі №160/3618/23 залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку статей 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя Ю. В. Дурасова

суддя І.В. Юрко