Справа № 160/4535/21
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2023-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2023 року

м. Київ

справа № 160/4535/21

адміністративне провадження № К/990/23835/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Мельник-Томенко Ж.М.,

суддів - Жука А.В.,

Соколова В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за касаційною скаргою Запорізької обласної прокуратури

на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 02.08.2022 (головуючий суддя - Д.В. Чепурнов, судді - Т.І. Ясенова, С.В. Сафронова)

у справі № 160/4535/21

за позовом ОСОБА_1

до Дніпропетровської обласної прокуратури,

Запорізької обласної прокуратури

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування

1. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Дніпропетровської обласної прокуратури (далі - відповідач-1), Запорізької обласної прокуратури (далі - відповідач-2), в якому, з урахуванням заяви про зміну предмету позову шляхом уточнення формулювання позовних вимог та про зменшення розміру позовних вимог, просив:

- визнати протиправними дії Дніпропетровської обласної прокуратури, які полягають у застосуванні до відносин оплати праці (заробітної плати) ОСОБА_1 у зв`язку із його публічною службою у період з 01.07.2015 по 14.12.2015 на посаді заступника прокурора Баглійського району м. Дніпродзержинська, у період з 15.12.2015 по 02.02.2017 на посаді прокурора Криничанського відділу Дніпродзержинської місцевої прокуратури, у період з 03.02.2017 по 28.03.2017 на посаді начальника Криничанського відділу Дніпродзержинської місцевої прокуратури пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України від 08.07.2010 № 2456-VI та Постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» в частині визначення посадового окладу ОСОБА_1 ;

- визнати протиправними дії Запорізької обласної прокуратури, які полягають у застосуванні до відносин оплати праці (заробітної плати) ОСОБА_1 у зв`язку із його публічною службою у період з 29.03.2017 по 12.12.2019 на посаді начальника відділу нагляду за додержанням законів органами Служби безпеки України та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Запорізької області та з 13.12.2019 по 30.04.2020 на посаді начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Служби безпеки України та Державної прикордонної служби прокуратури Запорізької області пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України від 08.07.2010 № 2456-VI та Постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» в частині визначення посадового окладу ОСОБА_1 ;

- визнати протиправною бездіяльність Дніпропетровської обласної прокуратури, яка полягає у незастосуванні до відносин оплати праці (заробітної плати) ОСОБА_1 у зв`язку із його публічною службою у період з 01.07.2015 по 14.12.2015 на посаді заступника прокурора Баглійського району м. Дніпродзержинська, у період з 15.12.2015 по 02.02.2017 на посаді прокурора Криничанського відділу Дніпродзержинської місцевої прокуратури, у період з 03.02.2017 по 28.03.2017 на посаді начальника Криничанського відділу Дніпродзержинської місцевої прокуратури статті 81 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII в частині визначення посадового окладу ОСОБА_1 ;

- визнати протиправною бездіяльність Запорізької обласної прокуратури, яка полягає у незастосуванні до відносин оплати праці (заробітної плати) ОСОБА_1 у зв`язку із його публічною службою у період з 29.03.2017 по 12.12.2019 на посаді начальника відділу нагляду за додержанням законів органами Служби безпеки України та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Запорізької області та з 13.12.2019 по 30.04.2020 на посаді начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Служби безпеки України та Державної прикордонної служби прокуратури Запорізької області статті 81 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII в частині визначення посадового окладу ОСОБА_1 ;

- визнати бездіяльність Дніпропетровської обласної прокуратури, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 за час його публічної служби у період з 01.07.2015 по 14.12.2015 на посаді заступника прокурора Баглійського району м. Дніпродзержинська, у період з 15.12.2015 по 02.02.2017 на посаді прокурора Криничанського відділу Дніпродзержинської місцевої прокуратури, у період з 03.02.2017 по 28.03.2017 на посаді начальника Криничанського відділу Дніпродзержинської місцевої прокуратури заробітної плати прокурора в загальному розмірі 499 474, 61 грн., в тому числі: посадового окладу - 242 258, 95 грн.; надбавки за вислугу років - 41 791, 25грн. надбавки за виконання особливо важливої роботи - 199 701, 86 грн.; надбавки за роботу в умовах режимних обмежень - 15 722, 55 грн.;

- визнати протиправною бездіяльність Запорізької обласної прокуратури, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 за час його публічної служби у період з 29.03.2017 по 12.12.2019 на посаді начальника відділу нагляду за додержанням законів органами Служби безпеки України та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Запорізької області та з 13.12.2019 по 30.04.2020 на посаді начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Служби безпеки України та Державної прикордонної служби прокуратури Запорізької області заробітної плати прокурора в загальному розмірі 1 781 498, 98 грн., в тому числі: посадового окладу - 786 506, 90 грн.; надбавки за вислугу років - 195 687, 54 грн.; надбавки за виконання особливо важливої роботи - 687 323, 15 грн.; надбавки за роботу в умовах режимних обмежень - 111 981, 39 грн.;

- стягнути з Дніпропетровської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 протиправно ненараховану та невиплачену заробітну плату за час його публічної служби у період з 01.07.2015 по 14.12.2015 на посаді заступника прокурора Баглійського району м. Дніпродзержинська, у період з 15.12.2015 по 02.02.2017 на посаді прокурора Криничанського відділу Дніпродзержинської місцевої прокуратури, у період з 03.02.2017 по 28.03.2017 на посаді начальника Криничанського відділу Дніпродзержинської місцевої прокуратури в загальному розмірі 499 474, 61 грн., в тому числі: посадового окладу - 242 258, 95 грн.; надбавки за вислугу років - 41 791, 25 грн.; надбавки за виконання особливо важливої роботи - 199 701, 86 грн.; надбавки за роботу в умовах режимних обмежень - 15 722, 55 грн.;

- стягнути з Запорізької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 протиправно ненараховану та невиплачену заробітну плату за час його публічної служби у період з 29.03.2017 по 12.12.2019 на посаді начальника відділу нагляду за додержанням законів органами Служби безпеки України та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Запорізької області та з 13.12.2019 по 30.04.2020 на посаді начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Служби безпеки України та Державної прикордонної служби прокуратури Запорізької області в загальному розмірі 1 781 498, 98 грн., в тому числі: посадового окладу -786 506, 90 грн.; надбавки за вислугу років - 195 687, 54 грн.; надбавки за виконання особливо важливої роботи - 687 323, 15 грн.; надбавки за роботу в умовах режимних обмежень - 111 981, 39 грн.

2. В обґрунтування позовних вимог вказує про протиправність дій відповідачів з приводу здійснення нарахування та виплати позивачу заробітної плати у спірний період не на підставі вимог Закону України «Про прокуратуру», а на підставі та у розмірах, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури». Вказує, що рішенням Конституційного Суду України № 6-р/2020 від 26.03.2020 у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремого положення пункту 26 розділу VІ «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України, у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VІІ від 14.10.2014 із змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційними). Зазначає, що вказане рішення підтверджує протиправність дій відповідачів щодо здійснення нарахування та виплати позивачу заробітної плати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури».

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

3. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.06.2021 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

4. При ухваленні рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що Дніпропетровською обласною прокуратурою та Запорізькою обласною прокуратурою не було допущено бездіяльності щодо неналежного розрахунку з позивачем, з огляду на відсутність у відповідачів права на здійснення перерахунку та виплату посадового окладу позивачу самостійно без правого врегулювання та фінансової можливості щодо збільшення видатків з Державного бюджету України у розмірі, іншому ніж встановлений постановою Кабінету Міністрів України № 505. Крім того, суд першої інстанції вказав, що рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 № 6-р/2020 на спірні правовідносини за період з 01.07.2015 по 26.03.2020 не може впливати, оскільки такі виникли до прийняття вказаного рішення Конституційного Суду України, а останнє не містить положень, які б поширювали його дію на правовідносини, що виникли до набрання ним чинності. Щодо правовідносин між сторонами, які виникли після рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 № 6-р/2020 щодо нарахування та виплати заборгованості по заробітній платі позивачу за період з 27.03.2020 по 30.04.2020, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки у вказаний період позивач перебував на етапі проходження атестації, у зв`язку із відсутністю рішення про її успішне проходження не переведений до Офісу Генерального прокурора, обласної прокуратури, окружної прокуратури, та був звільнений 30.04.2020, тому у вказаний період позивачу правомірно нараховано заробітну плату згідно приписів абзацу 3 пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури», а саме: відповідно до постанови Кабінету Міністрів України, яка встановлює оплату праці працівників органів прокуратури.

5. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 02.08.2022 апеляційну ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.06.2021 скасовано та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги задоволено частково. Визнано неправомірними дії Запорізької обласної прокуратури щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 заробітної плати у період з 26.03.2020 по 30.04.2020 виходячи із розміру, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури». Зобов`язано Запорізьку обласну прокуратуру нарахувати за час перебування на посаді начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Служби безпеки України та Державної прикордонної служби прокуратури Запорізької області ОСОБА_1 заробітну плату за період з 26.03.2020 по 30.04.2020, виходячи із розміру заробітної плати, встановленої статтею 81 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, що діяла станом на 24.09.2019 до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» 19.09.2019 № 113-IX, з урахуванням усіх встановлених у цей період надбавок і премій та інших виплат, передбачених законодавством, та виплати вказаної заробітної плати з урахуванням фактично виплаченої суми за вказаний період. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

6. При ухваленні постанови суд апеляційної інстанції виходив з того, що з прийняттям Конституційним Судом України рішення від 26.03.2020 № 6-р/2020, з 26.03.2020 прокурори мають право на заробітну плату у розмірах, яка визначена статтею 81 Закону України «Про прокуратуру», а не постановою Кабінету Міністрів України. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у період з 26.03.2020 по 30.04.2020 до оплати праці позивача застосуванню підлягала редакція статті 81 Закону України «Про прокуратуру», що діяла до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» 19.09.2019 № 113-IX.

Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги

7. Не погодившись із рішенням суду апеляційної інстанції, Запорізькою обласною прокуратурою подано до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального права, скаржник просить рішення суду апеляційної інстанції скасувати, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

8. Підстави, на яких подана касаційна скарга відповідач-2 вказує пункт 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

9. Обґрунтовуючи посилання на пункт 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України заявник вказує, що суд апеляційної інстанції при прийнятті рішення застосував абзац 3 пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 540/1268/21, від 30.06.2021 у справі № 826/17798/14, від 01.12.2021 у справі № 640/26041/19, від 18.08.2022 у справі № 200/2499/21-а, від 11.08.2022 у справі № 120/3931/21-а, від 21.07.2022 у справі № 280/1992/21.

10. В обґрунтування вимог касаційної скарги відповідач-2 наголошує, що при наданні правової оцінки правовідносинам між сторонами, які виникли після прийняття рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 № 6-р/2020 щодо нарахування та виплати заробітної плати позивачу за період з 26.03.2020 по 30.04.2020 відповідно до положень статті 81 Закону України «Про прокуратуру», судом апеляційної інстанції не враховано, що позивач не був переведений до обласної прокуратури.

11. Зауважує, що судом апеляційної інстанції не взято до уваги, що Законом України «Про прокуратуру» (зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури») та Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» передбачено оплату праці працівників Генеральної прокуратури, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур, які не пройшли атестацію, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури», а тому будь-яка протиправність дій або бездіяльність з боку Запорізької обласної прокуратури щодо позивача відсутня.

Позиція інших учасників справи

12. Позивач правом на подання відзиву на касаційну скаргу не скористався, відсутність якого, згідно приписів частини четвертої статті 338 Кодексу адміністративного судочинства України, не перешкоджає перегляду рішення суду апеляційної інстанції.

Рух касаційної скарги

13. Ухвалою Верховного Суду від 20.10.2022 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Запорізької обласної прокуратури.

14. Ухвалою Верховного Суду від 05.07.2023 адміністративну справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи

15. ОСОБА_1 , згідно з записами трудової книжки:

11.02.2015 призначений на посаду заступника прокурора Баглійського району м. Дніпродзержинська, наказ від 11.02.2015 № 351к;

15.12.2015 призначений на посаду прокурора Криничанського відділу Дніпродзержинської місцевої прокуратури, наказ від 14.12.2015 № 2410к;

03.02.2017 призначений начальником Криничанського відділу Дніпродзержинської місцевої прокуратури, наказ від 03.02.2017;

28.03.2017 звільнений в порядку переведення до органів прокуратури Запорізької області (пункт 2 частини першої статті 41 Закону України «Про прокуратуру»), наказ від 28.03.2017 № 345к;

29.03.2017 призначений на посаду начальника відділу нагляду за додержанням законів органами Служби безпеки України та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Запорізької області в порядку переведення з органів прокуратури Дніпропетровської області, наказ від 28.03.2017 № 1649к;

13.12.2019 у зв`язку зі зміною структури та штатного розпису прокуратури області призначений на посаду начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Служби безпеки України та Державної прикордонної служби прокуратури області, наказ від 13.12.2019 № 2283к;

30.04.2020 звільнений із займаної посади та з органів прокуратури Запорізької області на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру», наказ від 29.04.2020 № 728к.

16. Листом Дніпропетровської обласної прокуратури від 28.01.2021 № 21-83вих.21 на запит представника позивача - адвоката Чабаненко А.Л. від 25.01.2021 надано відомості щодо заробітної плати ОСОБА_1 , у тому числі із помісячною деталізацією нарахувань за період з 01.07.2015 по 28.03.2017:

з 01.07.2015 по 14.12.2015 позивач працював на посаді заступника прокурора Баглійського району м. Дніпродзержинська та його заробітна плата складалась з: посадового окладу 1 994, 00 грн. (відповідно до штатного розпису прокуратури Дніпропетровської області та на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 505 від 31.05.2012 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури»); надбавки до посадового окладу за класний чин (молодший радник юстиції) 125, 00 грн. (підстава - постанова Кабінету Міністрів України № 268 від 09.03.2006 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів»; надбавки за вислугу років (понад 5 років) 15% посадового окладу (підстава - постанова Кабінету Міністрів України № 425 від 07.05.2008 «Про затвердження Порядку виплати надбавки за вислугу років працівникам органів прокуратури та про їх медичне обслуговування»); надбавки до посадового окладу за виконання особливо важливої роботи 70% (підстава - постанова Кабінету Міністрів України № 505 від 31.05.2012 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» та наказ прокурора області); надбавки до посадового окладу особі, яка працює в умовах режимних обмежень 10% (підстава - постанова Кабінету Міністрів України № 414 від 15.06.1994 «Про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці», наказ прокурора області); місячної премії по плану (підстава - постанова Кабінету Міністрів України № 505 від 31.05.2012 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» та накази прокурора області); матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та допомоги для оздоровлення під час щорічної відпустки у розмірі середньомісячної заробітної плати працівника (підстава - постанова Кабінету Міністрів України № 505 від 31.05.2012 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» та накази прокурора області);

з 15.12.2015 по 02.02.2017 позивач працював на посаді прокурора Криничанського відділу Дніпродзержинської місцевої прокуратури та його заробітна плата складалась з: посадового окладу 2 048, 00 грн. (відповідно до штатного розпису прокуратури Дніпропетровської області та на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 763 від 30.09.2015 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 30.05.2012 № 505»); надбавки до посадового окладу за класний чин (молодший радник юстиції) 125, 00 грн. (підстава - постанова Кабінету Міністрів України № 268 від 09.03.2006 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів»; надбавки за вислугу років (понад 5 років) 18% посадового окладу (підстава - постанова Кабінету Міністрів України № 1090 від 09.12.2015 «Про затвердження Порядку виплати щомісячної надбавки за вислугу років прокурорам та іншим працівникам прокуратури» та частини сьомої статті 81 Закону України «Про прокуратуру»); надбавки до посадового окладу за виконання особливо важливої роботи 70% (підстава - постанова Кабінету Міністрів України № 505 від 31.05.2012 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» та наказ прокурора області); надбавки до посадового окладу особі, яка працює в умовах режимних обмежень 10% (підстава - постанова Кабінету Міністрів України № 414 від 15.06.1994 «Про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці», наказ прокурора області); місячної премії по плану (підстава - постанова Кабінету Міністрів України № 505 від 31.05.2012 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» та накази прокурора області); матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та допомоги для оздоровлення під час щорічної відпустки у розмірі середньомісячної заробітної плати працівника (підстава - постанова Кабінету Міністрів України № 505 від 31.05.2012 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» та накази прокурора області, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових потреб в 2016 році нараховувалась у розмірі місячної заробітної плати (без премії) з урахуванням рекомендацій, викладених в листі Генеральної прокуратури України від 20.01.2016 № 18-94-27окв-вих16);

з 03.02.2017 по 28.03.3017 позивач працював на посаді начальника Криничанського відділу Дніпродзержинської місцевої прокуратури та його заробітна плата складалась з: посадового окладу 2 263, 00 грн. (відповідно до штатного розпису прокуратури Дніпропетровської області та на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 763 від 30.09.2015 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 30.05.2012 № 505»); надбавки до посадового окладу за класний чин (молодший радник юстиції) 125,00 грн. (підстава - постанова Кабінету Міністрів України № 268 від 09.03.2006 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів»; надбавки за вислугу років (понад 5 років) 18% посадового окладу (підстава - постанова Кабінету Міністрів України № 1090 від 09.12.2015 «Про затвердження Порядку виплати щомісячної надбавки за вислугу років прокурорам та іншим працівникам прокуратури» та частини сьомої статті 81 Закону України «Про прокуратуру»); надбавки до посадового окладу за виконання особливо важливої роботи 70% (підстава - постанова Кабінету Міністрів України № 505 від 31.05.2012 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» та наказ прокурора області); надбавки до посадового окладу особі, яка працює в умовах режимних обмежень 10% (підстава - постанова Кабінету Міністрів України № 414 від 15.06.1994 «Про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці», наказ прокурора області); місячної премії по плану (підстава - постанова Кабінету Міністрів України № 505 від 31.05.2012 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» та накази прокурора області); матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та допомоги для оздоровлення під час щорічної відпустки у розмірі середньомісячної заробітної плати працівника (підстава - постанова Кабінету Міністрів України № 505 від 31.05.2012 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» та накази прокурора області).

17. Листами Запорізької обласної прокуратури від 10.03.2021 № 21-232вих.-21, № 21-233вих.-21, № 21-234вих.-21, № 21-235вих.-21 надано інформацію про нараховану заробітну плату ОСОБА_1 з помісячною деталізацією нарахувань за період з 2017-2020 роки та розрахункові листи за цей період:

з 29.03.2017 по 31.08.2017 позивач працював на посаді начальника відділу нагляду за додержанням законів органами Служби безпеки України та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Запорізької області та його заробітна плата складалась з: посадового окладу 3 148, 00 грн.; надбавки за виконання особливо важливої роботи за 2017 рік 70% від окладу та класного чину; доплати за роботу в умовах режимної секретності 15 % від посадового окладу; щомісячної премії: березень-червень - 230%, липень - 115%, серпень - 350%; премія до свята у розмірі 40% фонду оплати праці без врахування премії; матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових, розрахованої відповідно до пункту 8 розділу ІV постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100;

з 01.09.2017 по 30.04.2020 позивач працював на посаді начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Служби безпеки України та Державної прикордонної служби прокуратури Запорізької області та його заробітна плата складалась з: посадового окладу 7 750, 00 грн.; надбавки за виконання особливо важливої роботи за 2017-2020 рік 70% від окладу та класного чину; доплати за роботу в умовах режимної секретності січень 2018 - 50%, лютий-березень 2018 - 55%, квітень-травень 2018 - 60%, червень 2018 - 54%, липень 2018 - 40%, серпень 2018 - 60%, вересень 2018 - 80%, жовтень-грудень 2018 - 60%, у 2019 році - 15%, січень 2020 - 15%, лютий-квітень 2020 - 10% від посадового окладу; щомісячної премії: січень-вересень 2019 - 55%, жовтень 2019 - 85%, листопад 2019 - 75%, грудень 2019 - 72 %, січень-квітень 2020 - 75%; премії до свята у розмірі 40% фонду оплати праці без врахування премії (2018); премії до свята у розмірі 15% фонду оплати праці без врахування премії (серпень 2019); премії до свята у розмірі 60% фонду оплати праці без врахування премії (листопад 2019); премії до свята у розмірі 240% фонду оплати праці без врахування премії (грудень 2019); матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових, розрахованої відповідно до пункту 8 розділу ІV постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100.

18. Позивач не погодившись із діями Дніпропетровської обласної прокуратури та Запорізької обласної прокуратури щодо нарахування та виплати йому заробітної плати у період з 01.07.2015 по 30.04.2020 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» звернувся до суду з позовом.

Оцінка Верховного Суду

19. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перегляд судових рішень здійснюється в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевірка правильності застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права - на підставі встановлених фактичних обставин справи (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).

20. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).

21. Спірні правовідносини в цій справі склались з приводу ненарахування та невиплати позивачу заробітної плати за період з 01.07.2015 по 30.04.2020 у порядку та розмірі, передбаченому статтею 81 Закону України «Про прокуратуру».

22. Спірним питанням у межах цього касаційного провадження є застосування частини третьої статті 81 Закону України «Про прокуратуру» з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 № 6-р/2020 до прокурорів, які не пройшли атестацію у період заходів реформування прокуратури.

23. Так, Верховним Судом сформовано правову позицію з приводу застосування у подібних правовідносинах частини третьої статті 81 Закону України «Про прокуратуру» з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 № 6-р/2020 до прокурорів, які не пройшли атестацію у період заходів реформування прокуратури, зокрема у постановах від 26.05.2022 у справі № 540/1268/21, від 14.07.2022 у справах № 160/13767/20, № 240/1984/21, які у подальшому підтримані у постановах від 21.07.2022 у справі № 280/1992/21, від 28.07.2022 у справі № 620/1338/21, від 09.08.2022 у справі № 240/15182/21, від 11.08.2022 у справі № 120/3931/21-а, від 18.08.2022 у справі № 200/2499/21-а, від 08.09.2022 у справі № 360/931/21, від 29.09.2022 у справі № 160/3129/21.

24. Практика Верховного Суду щодо застосування вказаних норм права є сталою та послідовною, а висновки, наведені у вищевказаних постановах, є релевантними до обставин цієї справи, а тому колегія суддів не бачить підстав для відступу від цих висновків і надалі зауважує таке.

25. Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів визначаються Законом України «Про прокуратуру», який набрав чинності 15.07.2015.

26. Частиною першою статті 81 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що заробітна плата прокурора регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

27. Заробітна плата прокурора складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) виконання обов`язків на адміністративній посаді та інших виплат, передбачених законодавством (частина друга статті 81 Закону України «Про прокуратуру»).

28. Посадовий оклад прокурора місцевої прокуратури встановлюється у розмірі 12 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно: з 1 липня 2015 року - 10 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2016 року - 11 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2017 року - 12 мінімальних заробітних плат (частина третя статті 81 Закону України «Про прокуратуру»).

29. Посадові оклади інших прокурорів установлюються пропорційно до посадового окладу прокурора місцевої прокуратури з коефіцієнтом: 1) прокурора регіональної прокуратури - 1,2; 2) прокурора Генеральної прокуратури України - 1,3 (частина четверта статті 81 Закону України «Про прокуратуру»).

30. Фінансування оплати праці прокурорів здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України (частина сьома статті 81 Закону України «Про прокуратуру»).

31. Пунктом 5 Розділу XIII «Перехідні положення» Закону України «Про прокуратуру» визначено, що положення цього Закону, в тому числі статті 86, що регулює пенсійне забезпечення працівників органів прокуратури, поширюється на слідчих органів прокуратури до початку діяльності державного бюро розслідувань.

32. Водночас підпунктом 5 пункту 63 Розділу І Закону України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28.12.2014 № 79-VIII розділ VI «Прикінцеві та перехідні положення» Кодексу доповнено, зокрема, пунктом 26, яким, серед іншого, визначено, що стаття 81 Закону України «Про прокуратуру» застосовується у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

33. На підставі цієї норми оплата праці працівників Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур здійснювалася відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» (далі - Постанова № 505), яка була чинною в оспорюваному позивачем періоді.

34. Згідно з пунктами 1, 2, 6 Постанови № 505 затверджено схеми посадових окладів працівників органів прокуратури згідно з додатками 1-5; надано право керівникам органів прокуратури у межах затвердженого фонду оплати праці: 1) установлювати: працівникам органів прокуратури посадові оклади відповідно до затверджених цією постановою схем посадових окладів, а також зазначено, що видатки, пов`язані з реалізацією цієї постанови, здійснюються в межах асигнувань на оплату праці, затверджених у кошторисах на утримання органів прокуратури. Упорядкування посадових окладів окремих працівників органів прокуратури здійснюється в межах затвердженого фонду оплати праці.

35. Законом України від 19.09.2019 № 113-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури», що набрав чинності 25.09.2019, запроваджено реформування системи органів прокуратури.

36. Цим Законом до статті 81 внесені зміни, зокрема частини третю, четверту викладено в такій редакції:

«Посадовий оклад прокурора окружної прокуратури становить 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

З 1 січня 2021 року посадовий оклад прокурора окружної прокуратури становить 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, а з 1 січня 2022 року - 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Посадові оклади інших прокурорів установлюються пропорційно до посадового окладу прокурора окружної прокуратури з коефіцієнтом: 1) прокурора обласної прокуратури - 1,2; 2) прокурора Офісу Генерального прокурора - 1,3.

37. Рішенням Конституційного Суду України від 26.03.2020 № 6-р/2020 справа № 1-223/2018 (2840/18) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону України «Про прокуратуру» зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування. Визначено, що це положення втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

38. За приписами частини другої статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

39. Аналогічне положення міститься у статті 91 Закону України «Про Конституційний Суд України». Окрім цього у статті 97 цього Закону визначено, що Конституційний Суд України у рішенні, висновку може встановити порядок і строки їх виконання.

40. У Рішенні від 26.03.2020 № 6-р/2020 Конституційний Суд України визначив, що положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, визнаній неконституційною, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

41. У постанові від 14.07.2022 у справі № 160/13767/20, Верховний Суд наголосив, що принцип законності вимагає, щоб органи державної влади мали дозвіл на вчинення певних дій та в наступному діяли виключно в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України.

42. У цьому зв`язку Верховний Суд підкреслив, що правове регулювання оспорюваних позивачем питань щодо виплати заробітної плати, визначено спеціальним законодавчим актом - Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури», яким передбачена переатестація прокурорів. Отже, на момент виникнення спірних правовідносин у цій справі, діяла нова редакція статті 81 Закону України «Про прокуратуру».

43. Сам Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» визначає умови переведення прокурорів, процедуру проходження атестації і відповідно порядок оплати праці прокурорів на період проведення їх атестації.

44. Згідно з пунктом 3 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» до дня початку роботи Офісу Генерального прокурора, обласних прокуратур, окружних прокуратур їх повноваження здійснюють відповідно Генеральна прокуратура України, регіональні прокуратури, місцеві прокуратури.

За прокурорами та керівниками регіональних, місцевих і військових прокуратур, прокурорами і керівниками структурних підрозділів Генеральної прокуратури України зберігається відповідний правовий статус, який вони мали до набрання чинності цим Законом при реалізації функцій прокуратури до дня їх звільнення або переведення до Офісу Генерального прокурора, обласної прокуратури, окружної прокуратури. На зазначений період оплата праці працівників Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України, яка встановлює оплату праці працівників органів прокуратури.

45. Отже, правовий статус зазначених вище прокурорів, який вони мали до набрання чинності цим Законом, характеризується і державними гарантіями щодо виплати заробітної плати з відповідних джерел фінансування. Тобто правове регулювання оплати праці, яке існувало до прийняття спеціального Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури», здійснювалося у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

46. Системний аналіз приписів Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» дозволяє зробити висновок, що на зазначений період (тобто до дня звільнення або переведення до Офісу Генерального прокурора, обласної прокуратури, окружної прокуратури) оплата праці працівників Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур здійснюється відповідно до Постанови № 505, яка була чинною у спірному періоді.

47. Водночас, ті прокурори, які переведені на посаду прокурора в обласні прокуратури, отримують заробітну плату згідно зі статтею 81 Закону України «Про прокуратуру» зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури».

48. Верховний Суд звертає увагу, що положеннями пункту 3 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» запроваджено різні підходи до оплати праці прокурорів залежно від проходження чи непроходження атестації.

49. Тому прирівняння посадового окладу позивача до посадових окладів прокурорів Офісу Генерального прокурора, обласної прокуратури, окружної прокуратури за відсутності факту переведення його на посаду прокурора в ці установи, суперечить вимогам Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури».

50. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 26.05.2022 у справі № 540/1268/21 та від 14.07.2022 у справі № 240/1984/21 та ін.

51. Стосовно застосування рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 у справі № 6-р/2020, яким було визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону України «Про прокуратуру» зі змінами, застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, Верховний Суд у наведених справах зазначив таке.

52. Відповідно до юридичної позиції Конституційного Суду України, сформульованої у цьому рішенні (абзаці одинадцятий підпункту 2.2 пункту 2), заробітна плата прокурорів, як елемент організації та порядку діяльності прокуратури в розумінні статті 131-1 Основного Закону України, має визначатися виключно законом.

53. Таким чином, Конституційний Суд України дав тлумачення статті 81 Закону України «Про прокуратуру» зі змінами в розумінні статті 131-1 Основного Закону України, яка водночас відповідно до іншого рішення Конституційного Суду України від 18.06.2020 №5-р (II)/2020 вказує на те, що за новим конституційним правопорядком прокуратуру як інститут, що виконує функцію кримінального переслідування, структурно вмонтовано в загальну систему правосуддя.

54. Конституція України, як неодноразово зазначив Верховний Суд у своїх постановах від 21.09.2021 у справі № 160/6204/20, від 13.10.2021 у справі № 560/4176/19, від 26.11.2021 у справі № 200/14545/19-а, віднесла прокурорів у розділ правосуддя, змінила характер їх діяльності з загального нагляду на основну функцію кримінального обвинувачення та запровадила нові принципи в проведенні оцінювання прокурорів. Таке оцінювання було визначено на законодавчому рівні і стосувалось без винятку усіх прокурорів, які мали бажання продовжувати працювати у органах прокуратури.

55. Тобто Рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 у справі № 6-р/2020 стосується приписів статті 81 Закону України «Про прокуратуру» зі змінами, офіційне тлумачення яких здійснено в розумінні статті 131-1 Основного Закону України і пов`язане з організацією і порядком діяльності прокуратури нової якості - функцією кримінального обвинувачення та проведення кадрового перезавантаження через оцінювання прокурорів. А тому застосування статті 81 Закону України «Про прокуратуру» зі змінами в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» без обмежень у цій справі, пов`язується із фактом переведення прокурорів (після їхньої атестації) на посади в «новоутворені»/»оновлені» прокуратури (відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури»).

56. Тож за висновком Верховного Суду у вказаних справах, до прокурора, який не пройшов успішно атестацію та не переведений за її наслідками на посаду в Офіс Генерального прокурора, обласну чи окружну прокуратури, застосуванню підлягають приписи абзацу 3 пункту 3 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури», зі змісту якого слідує, що на період до дня звільнення або переведення до Офісу Генерального прокурора, обласної прокуратури, окружної прокуратури оплата праці прокурорів, які не завершили процедуру атестації, здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України, яка встановлює оплату праці працівників органів прокуратури, а саме Постанови № 505.

57. Судами попередніх інстанцій у цій справі встановлено, що ОСОБА_1 на підставі рішення Другої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур № 179 від 02.04.2020 про неуспішне проходження атестації, наказом прокурора Запорізької обласної прокуратури № 728-к від 29.04.2020 звільнений з посади начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Служби безпеки України та Державної прикордонної служби прокуратури області та органів прокуратури на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру».

58. Тому, в період з 26.03.2020 по 30.04.2020, позивач не був прокурором, який успішно пройшов атестацію, а тому правильним є висновок суду першої інстанції, що у спірний період застосуванню підлягали приписи абзацу 3 пункту 3 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури», зі змісту яких слідує, що на період до дня звільнення або переведення до Офісу Генерального прокурора, обласної прокуратури, окружної прокуратури оплата праці прокурорів, які не завершили процедуру атестації, здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України, яка встановлює оплату праці працівників органів прокуратури, а саме: Постанови № 505.

59. З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що суд апеляційної інстанції помилково скасував законне рішення суду першої інстанції, який дійшов правильного висновку по суті спору в цій справі в означеній частині.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

60. Відповідно до статті 352 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

61. За вказаних обставин, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції та залишення в силі рішення суду першої інстанції.

Висновки щодо розподілу судових витрат

62. З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати не розподіляються.

Керуючись статтями 327, 341, 345, 349, 352, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

постановив:

1. Касаційну скаргу Запорізької обласної прокуратури задовольнити.

2. Постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 02.08.2022 у справі № 160/4535/21 скасувати, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.06.2021 залишити в силі.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Ж.М. Мельник-Томенко

Судді А.В. Жук

В.М. Соколов