Справа № 300/4965/22
Суддя: Біньковська Н.В.
Дата ухвалення: 2023-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" липня 2023 р. справа № 300/4965/22
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
судді Біньковської Н.В.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення від 25.08.2022 та зобов`язання до вчинення дій,-
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Головне управління Пенсійного фонду в Івано-Франківській області скористалося правом подання відзиву на позовну заяву, в якому стосовно заявлених позовних вимог заперечує. Зазначає, що страховий стаж позивача становить 20 років 9 місяців 25 днів. До страхового стажу ОСОБА_1 не зараховано періоди роботи з 01.08.1983 по 16.12.1988, оскільки записи не придатні для сприйняття змісту, а в довідці від 28.06.2022 №07/29/373 відсутні накази про призначення та звільнення роботи, не зазначено підстави видачі довідки. Зауважує, що для підтвердження вказаного періоду роботи позивачу пропонувалося надати нову уточнюючу довідку (а.с.75).
Головне управління Пенсійного фонду в м. Києві також скористалося правом подання відзиву на позовну заяву, в якому просить в задоволенні позову відмовити. Зазначає, що за наданими позивачем документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи з 01.08.1983 по 16.12.1988 згідно із записами у трудовій книжці серії НОМЕР_1 , оскільки вона містить нечіткі записи, а довідка №07/29/373 від 28.06.2022 не містить наказів та видана на підставі особових рахунків. Довідка про суми заробітної плати позивачем не пред`явлена (а.с.84).
Позивач скористалася правом подання відповіді на відзиви, в якій не погоджується з доводами відповідачів з підстав, аналогічних позовній заяві (а.с.95).
Заяв про розгляд справи з викликом сторін суду не надходило. У відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними в справі матеріалами.
18.08.2022 ОСОБА_1 у віці 60 років звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення пенсії за віком (а.с.64).
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 25.08.2022 №19 у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відмовлено. Зазначено, що страховий стаж заявника становить 20 років 3 місяці 25 днів. За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу не враховано період роботи з 01.08.1983 по 16.12.1988 згідно із записами трудової книжки серії НОМЕР_1 , оскільки трудова книжка містить нечіткі записи, а довідка №07/29/373 від 28.06.2022 не містить наказів та видана на підставі рахунків по заробітній платі. Довідку про суми заробітної плати не пред`явлено (а.с.79).

Згідно із наданим відповідачем 1 розрахунком стажу ОСОБА_1 її страховий стаж становить 20 років 3 місяці 25 днів, а саме враховано такі періоди: з 01.09.1979 по 30.09.1983, з 19.12.1988 по 19.02.1990, з 01.11.1997 по 08.09.1998, з 01.02.2000 по 08.04.2000, з 08.01.2001 по 28.03.2002, з 13.03.2007 по 21.07.2008, з 23.07.2008 по 01.06.2018, з 11.07.2018 по 05.07.2019 (а.с.80).

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві листом від 06.09.2022 повідомило ОСОБА_1 про прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області рішення від 25.08.2022 №19 про відмову у призначенні пенсії за віком (а.с.65).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно із статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (надалі також - Закон №1058-IV, в редакції станом на час спірних правовідносин).

Статтею 1 зазначеного Закону визначено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом. Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

За змістом частин 1, 2 статті 26 Закону 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

У разі відсутності починаючи з 1 січня 2018 року страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - від 22 до 32 років.

Відповідно до частини 4 статті 26 Закону 1058-IV у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, необхідного страхового стажу на дату досягнення віку, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, пенсію за віком може бути призначено після набуття особою страхового стажу, визначеного частинами першою - третьою цієї статті на дату досягнення відповідного віку. Наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.

Пенсійний орган зазначає про наявність у позивача на час звернення із заявою про призначення пенсії 20 років 9 місяців 5 днів страхового стажу.

За змістом абзацу 1 частини 2 статті 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч.4 ст.24 Закону №1058-IV).

Відповідно до частин 1, 2 статті 56 Закону України Про пенсійне забезпечення (надалі також - Закон №1788-XII) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Згідно із статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2.1 розділу II постанови правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в редакції, станом на час спірних правовідносин, до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення (далі - індивідуальні відомості про застраховану особу).

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (надалі також - Порядок №637, в редакції, станом на час виникнення спірних правовідносин) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 3 вказаного Порядку визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Таким чином, коли в трудовій книжці містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи для підтвердження трудового стажу можуть прийматися, зокрема, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Підставою для відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до страхового стажу роботи позивача період з 01.08.1983 по 16.12.1988 стало те, що трудова книжка ОСОБА_1 містить нечіткі записи, а довідка №07/29/373 від 28.06.2022 не містить наказів та видана на підставі рахунків по заробітній платі, довідку про суми заробітної плати позивачем не пред`явлено.

До матеріалів справи позивачем долучено довідку ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» від 28.06.2022 №07/29/373, в якій зазначено, що ОСОБА_1 працювала в ПАТ «Промінвестбанк»:

- з 01.08.1983 по 16.12.1998 на підставі особових рахунків по заробітній платі за період з 01.08.1983 по 16.12.1988;

- з 19.12.1988 по 20.02.1990 на підставі наказів від 19.02.1990 №17 та від 19.12.1988 №104 (а.с.42).

Суд погоджується із твердженнями відповідачів про те, що записи у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 за спірний період є нечіткими, непридатними для сприйняття змісту (а.с.25).

Суд зазначає, що довідка ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» №07/29/373 від 28.06.2022 містить відомості про період роботи позивача у ПАТ «Промінвестбанк» з 01.08.1983 по 16.12.1988.

Той факт, що інформація про спірний період роботи позивача зазначена у довідці на підставі особових рахунків по заробітній платі з 01.08.1983 по 16.12.1988 не суперечить приписам Порядку №637.

Слід зауважити, що період з 19.12.1988 по 20.02.1990 зарахований до страхового стажу позивача на підставі цієї ж довідки №07/29/373 від 28.06.2022, що підтверджується розрахунком стажу (а.с.80).

Більше того, відповідно до ч.3 ст.44 Закону № 1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Згідно з частиною 4 пункту 1.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (надалі також Порядок №22-1) у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу або засобами Порталу Дія). Якщо документи будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата реєстрації заяви на вебпорталі або засобами Порталу Дія.

Таким чином, якщо поданих позивачем разом із заявою про призначення пенсії документів було не достатньо, то пенсійний орган був зобов`язаний повідомити позивача про те, які документи необхідно подати додатково.

Окрім цього, відповідач не був позбавлений права у разі наявності в нього сумнівів в достовірності чи повноті записів в трудовій книжці позивача звертатись із відповідними листами, запитами до підприємств, установ, організацій, з метою отримання інформації, в тому числі, документів, які містять відомості про періоди роботи, характер праці, умов атестації робочого місця, провести відповідні зустрічні звірки тощо.

В цьому випадку пенсійний орган не надав суду доказів вчинення таких дій.

Позивачем до матеріалів справи долучено висновок експерта за результатами проведення технічного дослідження документів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 02.11.2022 №27515/22-3 (а.с.43).

У цьому висновку зазначено, що в наданій на дослідження трудовій книжці серії НОМЕР_2 виписаної на ім`я ОСОБА_2 , 1962 року народження «розмиті» записи на сторінці 1 мають наступний зміст, зокрема: дата заповнення 5 серпня 1983 року. «Розмиті» записи на сторінці 2-3, 4-5, 6-7 мають наступний зміст:

- 01.08.1983 прийнята на посаду старшого економіста відділу фінансування та кредитування будівництва, на підставі наказу №55 від 01.08.1983 до Жовтневого відділення Сторойбанку СРСР;

- 31.12.1987 на основі постанови ЦК КПСС і Ради Міністрів СРСР від 17.0.7.1987 №821 і постанови Ради Міністрів СРСР окт. 06.10.1987 №1118 «Про реорганізацію системи банків в СРСР» звільнена шляхом переведення (п.5 ст.36 КЗпП УРСР) до московського відділення Промстройбанка СРСР на підставі наказу №84 л/с від 31.12.1987;

- 01.01.1988 прийнята на роботу до московського відділення Промстройбанка СРСР шляхом переведення на посаду старшого економіста відділу фінансування і кредитування підприємств будівельного комплексу, згідно наказу №3 л/с від 01.01.1988;

- 16.12.1988 звільнена з роботи у зв`язку із переведенням (п.5 ст.36 КЗпП УРСР) до ленінського відділення Промстройбанка СРСР на підставі наказу №101 л/с від 15.12.1988.

Суд зауважує, що відзиви на позов не містять заперечень відповідачів щодо результатів проведеного експертного дослідження, врахування/неврахування вказаного висновку експерта.

Відтак, висновок експерта за результатами проведення технічного дослідження документів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 02.11.2022 №27515/22-3 суд приймає до уваги як підтвердження періоду роботи позивача з 01.08.1983 по 16.12.1988.

За таких обставин, суд вважає, що пенсійним органом протиправно не зараховано до страхового стажу позивача період роботи з 01.08.1983 по 16.12.1988, відтак, слід визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 25.08.2022 №19 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Разом з цим, враховуючи, що суд не може підміняти державний орган та приймати замість нього рішення та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до дискреційних повноважень такого суб`єкта владних повноважень, зокрема й вираховувати страховий стаж, який дає право на пенсію, суд виснує, що позовна вимога про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити позивачу пенсію за віком з 18.08.2022 задоволенню не підлягає.

При цьому суд вважає за необхідне зауважити, що період навчання ОСОБА_1 з 01.09.1979 по 30.06.1983 зараховано пенсійним органом до страхового стажу позивача, що підтверджується розрахунком її страхового стажу (а.с.80).

Відповідно до пунктів 4.1, 4.2, абзацу 3 пункту 4.3 і пункту 4.10 Порядку 22-1, заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Після призначення пенсії електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Із вказаного слідує, що після реєстрації Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві 18.08.2022 заяви ОСОБА_1 , органом пенсійного забезпечення, який її розглядав і вирішував за принципом екстериторіальності питання про наявність чи відсутність права на пенсію, в розумінні Порядку №22-1 є Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області. При цьому, органом, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання позивача є Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Отже, належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.08.2022 про призначення пенсії за віком, зарахувавши до її страхового стажу період роботи з 01.08.1983 по 16.12.1988, із врахуванням встановлених обставин та викладених судом висновків у цій справі.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд зазначає, що відповідно до частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволення позовних вимог.

Позивачем згідно квитанції від 01.12.2022 №40 підтверджено сплату судового збору на суму 1985,00 гривень (а.с.1).

Враховуючи, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення частково, суд дійшов до висновку, що підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів сплачений судовий збір в сумі 1389,50 грн. (70% задоволених позовних вимог). Доказів понесення інших судових витрат суду не надано.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківської області від 25.08.2022 №19.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві () повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) від 18.08.2022 про призначення пенсії за віком, зарахувавши до її страхового стажу період роботи в ПАТ «Промінвестбанк» з 01.08.1983 по 16.12.1988, із врахуванням встановлених обставин та викладених судом висновків у цій справі.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір в розмірі 694,75 грн. (шістсот дев`яносто чотири гривні 75 копійок).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір в розмірі 694,75 грн. (шістсот дев`яносто чотири гривні 75 копійок).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ),

відповідач 1 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. С.Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018).

відповідач 2 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ, 03151).

Суддя /підпис/ Біньковська Н.В.