Справа № 200/658/21-а
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2023-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

05 липня 2023 року справа №200/658/21-а

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді доповідача Казначеєв Е.Г., суддів Гайдара А.В., Блохіна А.А., розглянувши апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2022 р. у справі № 200/658/21-а (головуючий І інстанції Арестова Л.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області , Міністерства внутрішніх справ України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

До Першого апеляційного адміністративного суду надійшла вищезазначена адміністративна справа разом з апеляційною скаргою Міністерство внутрішніх справ України

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду 01 червня 2023 року задоволено клопотання ОСОБА_1 про закриття апеляційного провадження, закрито апеляційне провадженні за апеляційною скаргою Міністерства внутрішніх справ України на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2022 р. у справі № 200/658/21-а за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Ліквідаційної комісії Головного управління МВС в Донецькій області , Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

13.06.2023 апелянтом вдруге засобами поштового зв`язку направлено скаргу до суду.

Разом з апеляційною скаргою подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Також, від позивача надійшло клопотання про повернення скарги в якому заявник просив повернути скаргу, оскільки вона підписна особою, право якої на вчинення таких дій не підтверджено у встановленому законом порядку.

Вирішуючи питання щодо повернення скарги суд зазначає наступне.

Згідно ч. 3 ст. 3 КАС України, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.293 КАС України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.1 ч.4 статті 298 КАС України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Відповідно до частини 1 статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Частиною 3 статті 55 КАС України встановлено, що юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.

Згідно із частиною 1 статті 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Суд зазначає, що 29 грудня 2019 року набрав чинності Закон України від 18 грудня 2019 року № 390-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення можливостей самопредставництва в суді органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб незалежно від порядку їх створення» (далі - Закон № 390-IX). Відповідно до цього Закону правила самопредставництва юридичної особи були поширені не тільки на її керівника та членів виконавчого органу, але й на будь-кого іншого, хто уповноважений діяти від імені юридичної особи відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту).

Отже, суд наголошує, що приписи частини 3 статті 55 КАС України передбачають можливість здійснення самопредставництва юридичної особи або суб`єкта владних повноважень особою, яка є керівником, членом виконавчого органу, іншою особою, уповноваженою діяти від імені юридичної особи або суб`єкта владних повноважень відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), а не працівником структурного підрозділу такої юридичної особи або суб`єкта владних повноважень.

Апеляційну скаргу від імені Міністерства внутрішніх справ України підписано її представником Щепенським А.М. .

На підтвердження повноважень представник відповідача, додав витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - Витяг).

Відповідно до Витягу Щепанський А.М. має повноваження вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори тощо (діє виключно в судах України без окремого доручення керівника з правом посвідчення копій документів щодо повноважень; без права: відмови, зміни, відкликання, визнання позову, відмови від апеляційних, касаційних скарг, укладення мирової угоди) - представник.

Також на підтвердження повноважень додає: службове посвідчення; витяг з наказу № 87 о/с від 07.02.2020 про переведення ОСОБА_2 на посаду головного спеціаліста відділу судово-претензійної роботи; посадову інструкцію за посадою головного спеціаліста відділу судово-претензійної роботи Департаменту юридичного забезпечення МВС від 10.02.2020 в якій зокрема визначені основні посадові обов`язки Здійснення самопредставництво МВС у судах України всіх юрисдикцій та інстанцій під час розгляду судових справ, учасником яких є МВС, ведення справ у судах; наказ Міністерства внутрішніх справ України від 15.03.2018 № 206 яким затверджено Положення про Департамент юридичного забезпечення Міністерства внутрішніх справ України; наказ Міністерства внутрішніх справ України від 04.02.2020 № 94 яким внесені зміни до Положення про Департамент юридичного забезпечення Міністерства внутрішніх справ України, та зокрема визначено Здійснення самопредставництва МВС (самопредставництва органу державної влади, юридичної особи) у судах України всіх юрисдикцій та інстанцій під час розгляду судових справ, учасником яких є МВС, ведення справ у судах.

Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 08 червня 2022 року справа № 303/4297/20 зауважила, що з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві - також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень. Наявність або відсутність у ЄДР даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень (п.25 Ухвали).

З урахуванням вищевказаних висновків Великої Палати Верховного Суду, положення процесуального законодавства передбачає за правилами самопредставництва можливість участі особи у справі через її працівника. Однак він має бути уповноваженим діяти від імені цієї особи або за законом, або за статутом чи положенням, посадовою інструкцією, або за трудовим договором (контрактом), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень. Отже, за висновків Великої Палати Верховного Суду, передбачаються наявність обмежень відповідних повноважень особи за правилами самопредставництва, однак це не позбавляє право особи бути представником з правами визначеними законом та підзаконними актами.

За таких обставин, враховуючи подані апелянтом документи в підтвердження повноважень за правилами самопредставництва, суд вважає їх належними та підтверджуючими повноваження представника, що спростовує доводи позивача про наявність підстав для повернення скарги.

Суд не приймає посилання заявника на ухвалу Першого апеляційного адміністративного суду 01 червня 2023 року та висновки Верховного Суду викладеним в ухвалах від 09 лютого 2022 року у справі №826/18492/14, від 13 липня 2021 року у справі №420/7407/20, від 12 січня 2022 року №160/10938/20, у справі №280/797/20 від 28 грудня 2021 року, в ухвалі від 23 грудня 2021 року у справі №480/507/21, від 21 грудня 2021 року у справі №320/7683/20, в ухвалі від 07 лютого 2022 року у справі №520/5993/21, оскільки обставини та підставі у вказаному рішеннях є відмінними від спірних правовідносин, а саме у зазанчених випадках заявником до скарги подано лише витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, без надання інших доказів які б підтверджували повноваження.

Згідно частини 1 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що закриття апеляційного провадження було зумовлене тим, що апеляційну скаргу підписано особою, право якої на вчинення таких дій не підтверджено у встановленому законом порядку

Після отримання вказаної ухвали, скаржник без зволікання звернувся із скаргою до суду.

Також, судом встановлено, що після відкриття провадження суд апеляційної інстанції не вчиняв дій щодо встановлення повноважень особи яка підписала скаргу подану вперше.

Отже, у цьому випадку апелянт не допустив необ`єктивного зволікання з поданням другої апеляційної скарги. При цьому пропуск строку на апеляційне оскарження з урахуванням вищезазначених обставин, був незначним і перегляд судового рішення суду першої інстанції не порушив би принципу res judicata.

Ураховуючи повторне подання відповідачем апеляційної скарги у стислі строки після отримання ухвали про закриття, усунення виявлених недоліків апеляційної скарги, добросовісну процесуальну поведінку відповідача, а також враховуючи обов`язок суду сприяти учасникам справи у реалізації їх процесуальних прав з додержанням принципу розумності та пропорційності, висновок заявника про відсутність підстав для задоволення заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у цій конкретній справі не можна вважати таким, що прийнятий із додержанням балансу між метою забезпеченням належної процесуальної поведінки сторони та забезпеченням її права на апеляційне оскарження судового рішення.

Указані обставини та докази у їх сукупності свідчать, що в цьому випадку в діях апелянта не вбачається ознак невиправданої бездіяльності чи зловживання процесуальними правами та обов`язками.

Отже, суд вважає, що апелянтом строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин, а тому він підлягає поновленню.

Таким чином, апеляційна скарга відповідає вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, підстави для залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги чи відмови у відкритті апеляційного провадження відсутні.

Відповідно до частини 2 статті 309 Кодексу адміністративного судочинства України, у виняткових випадках апеляційний суд за клопотанням сторони та з урахуванням особливостей розгляду справи може продовжити строк розгляду справи, але не більш як на п`ятнадцять днів, про що постановляє ухвалу.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022. Суд, з урахуванням ст. 309 КАС України, вважає за необхідне продовжити строк розгляду апеляційної скарги.

Керуючись частиною 1 статті 300 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Поновити Міністерству внутрішніх справ України строк на апеляційне оскарження.

Продовжити термін розгляду справи

Відкрити апеляційне провадження в адміністративній справі № 200/658/21-а.

Розпочати підготовку справи до апеляційного розгляду.

Відзиви на апеляційну скаргу (відповідно до ст. 304 КАС України) можуть бути подані до Першого апеляційного адміністративного суду в строк до 02.08.2023

Сторони та учасники апеляційного розгляду мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань до 02.08.2023

Колегія суддів Е.Г. Казначеєв

А.В. Гайдар

А.А. Блохін