Справа № 380/9144/23
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2023-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 року

справа №380/9144/23

провадження № П/380/9224/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сподарик Наталії Іванівни розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області) (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) з вимогами:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, які полягають у зменшенні відсоткової складової суддівської винагороди ОСОБА_1 , що враховується при перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці;

- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України у Львівській області провести позивачу перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із врахуванням загального стажу роботи, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці 27 років 4 місяці 17 днів на підставі довідки ТУ ДСА у Львівській області від 03.03.200 №426, починаючи з 19.02.2020 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що при перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 380/7532/20, яке набрало законної сили, такий перерахунок проведено з розрахунку 24 роки суддівського стажу, що є помилковим, оскільки постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16.06.2016 року у справі №442/4004/16 встановлено стаж позивача на посаді судді 27 років 04 місяці 17 днів. Таким чином дії відповідача є протиправними та такими, що порушують вимоги Конституції України.

Ухвалою суду від 05.05.2023 відкрито провадження в адміністративній справі за цим позовом та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання. Копію ухвали про відкриття провадження у справі надіслано учасникам справи, відповідачу запропоновано у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання цієї ухвали подати суду відзив на позовну заяву, в якому вказати про визнання/заперечення позовних вимог.

Відповідач позов не визнав, 26.05.2023 за вх.№38667 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому просив у задоволенні позову відмовити з огляду на наступне. На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року у справі №380/7532/20, відповідачем проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації у Львівській області від 03.03.2020 №426, починаючи з 19.02.2020 року. Вказаний перерахунок проведено, починаючи з 19.02.2020 року, в розмірі 58% від суми суддівської винагороди, зазначеної у довідці Територіального управління Державної судової адміністрації у Львівській області №426 від 03.03.2020 року. Статтею 137 Закону України №1402 встановлено перелік посад, робота на яких зараховується до стажу роботи на посаді судді. Частиною 2 статті 137 вище вказаного Закону визначено, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж роботи, вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді. Отже, зазначеним вище нормативний актом не передбачено зарахування до стажу роботи на посаді судді період проходження строкової військової служби.

Ухвалою суду від 04.07.2023 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

Частиною 1 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до ч. 2 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 з 10.05.2010 перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні ПФУ у Львівській області та отримує довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

03.03.2020 Територіальним управлінням Державної судової адміністрації у Львівській області видано довідку № 426 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Згідно з вказаною довідкою, станом на 18.02.2020 суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці складає 107202,00 грн., у тому числі: посадовий оклад 63060,00 грн.; доплата за вислугу років (70%) - 44142,00 грн. Довідка видана на підставі п.4 ст.142 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів».

05.03.2020 року Позивач, у зв`язку із зміною розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, звернувся до Відповідача із заявою про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці, до якої долучив довідку № 426 від 03.03.2020 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, видану Територіальним управлінням Державної судової адміністрації у Львівській області .

За наслідками розгляду заяви, ГУ ПФ України у Львівській області листом №5993-6102/В-02/8-1300/20 від 03.09.2020 повідомило ОСОБА_1 про те, що Відділом з питань перерахунків пенсій № 1 Управління застосування пенсійного законодавства ГУ ПФ України у Львівській області прийнято рішення по п/с №23 від 10.03.2020 про відмову Позивачу у перерахунку довічного грошового утримання. Тому вважає, що на даний час не має підстав для здійснення перерахунку довічного грошового утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», згідно із довідкою від 03.03.2020 № 426 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці .

Не погоджуючись з рішенням Відповідача про відмову у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки ТУ ДСА у Львівській області від 03.03.2020 № 426, Позивач звернувся до суду за захистом свого права позовом.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 380/7532/20 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 5993-6102/В-02/8-1300/20 від 03.09.2020 про відмову в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 згідно з довідкою № 426 від 03.03.2020, виданою Територіальним управлінням Державної судової адміністрації у Львівській області; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації у Львівській області від 03.03.2020 №426, починаючи з 19.02.2020, з врахуванням раніше проведених виплат.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2021 року у справі №380/7532/20 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишено без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року у справі №380/7532/20 без змін.

На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року у справі №380/7532/20, відповідачем проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації у Львівській області від 03.03.2020 №426, починаючи з 19.02.2020 року в розмірі 58% від суми суддівської винагороди.

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці в розмірі 64% від суми суддівської винагороди, на яку було надано відповідь, викладену у листі від 03.03.2023 року №5218-4455/В-52/8-1300/23 про те, що відповідачем проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації у Львівській області від 03.03.2020 №426, починаючи з 19.02.2020 року в розмірі 58% від суми суддівської винагороди.

Не погодившись із вказаними діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 126 Конституції України незалежність і недоторканість судді гарантуються Конституцією і законами України.

У пункті 7 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.10.2005 № 8-рп/2005 суд зазначив, що конституційний статус судді передбачає надання йому в майбутньому статусу судді у відставці, що також є гарантією належного здійснення правосуддя, дає підстави ставити до суддів високі вимоги і зберігати довіру до їх компетентності та неупередженості. Аналіз норм Конституції України свідчить, що надання судді за рахунок держави матеріального і соціального захисту (заробітна плата, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо), що відповідає його високому статусу, є гарантією забезпечення незалежності.

У відповідності до пункту 8 частини п`ятої статті 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VІІІ (далі - Закон № 1402-VIII) незалежність судді забезпечується належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді.

У силу вимог частини 7 статті 48 Закону № 1402-VІІІ при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України та законом гарантій незалежності судді.

Умови призначення та перерахунку пенсії визначені частинами третьою, четвертою статті 142 Закону №1402-VIII. Так щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді (частина третя); у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання (частина четверта).

Відповідно до частини третьої статті 135 Закону №1402-VIII базовий розмір посадового окладу судді становить: судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Водночас, розділом ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII були передбачені певні особливості визначення розміру суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Так, пунктом 22 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII було визначено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом. Судді, які на день набрання чинності цим Законом пройшли кваліфікаційне оцінювання та підтвердили свою здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді, до 1 січня 2017 року отримують суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

До проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України від 07 липня 2010 року №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» (пункт 23 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII).

Пунктом 24 розділу ХІІ розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII було установлено, що розмір посадового окладу судді, крім зазначеного у пункті 23 цього розділу, становить з 1 січня 2020 року: для судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Разом з тим, Законом України від 16 жовтня 2019 року №193-IX «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів та деяких законів України» щодо діяльності органів суддівського врядування», який набрав чинності 07 листопада 2019 року, було виключено зазначені вище пункти 22, 23 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII.

Пунктом 25 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII встановлено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (Відомості Верховної Ради України, 2010 року, №№ 41-45, ст. 529; 2015 р., №№18-20, ст. 132 із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону

Відповідно до абзацу 4 пункту 34 Розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII, судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Таким чином, при обчисленні стажу роботи на посаді судді підлягають застосуванню норми законодавства, які були чинними на день призначення (обрання) відповідного судді.

Поряд з тим, рішенням Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року №2-р/2020 були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 25 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII зі змінами.

Конституційний Суд у вказаному рішенні зазначив, що право судді на відставку є конституційною гарантією незалежності суддів (пункт 4 частини шостої статті 126 Конституції України).

Відставка судді є особливою формою звільнення його з посади за власним бажанням та обумовлена наявністю в особи відповідного стажу роботи на посаді судді; наслідком відставки є, зокрема, припинення суддею своїх повноважень з одночасним збереженням за ним звання судді і гарантій недоторканності, а також набуття права на виплату вихідної допомоги та отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (абзац четвертий підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19 листопада 2013 року №10-рп/2013).

У зв`язку з викладеним, Конституційний Суд України вважає, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує діючий суддя. У разі збільшення розміру такої винагороди перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має здійснюватися автоматично. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності.

Статтею 152 Конституції України передбачено, що закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

З дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18 лютого 2020 року №2-р/2020 Закон №1402-VIII не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Аналогічна правова позиція викладена в рішенні Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 16 червня 2020 року у зразковій справі №620/1116/20.

З урахуванням висновків Верховного Суду з 19 лютого 2020 року при вирішенні питання розміру щомісячного довічного грошового утримання та, відповідно, здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (у тому числі і позивача) необхідно керуватися положеннями статті 142 Закону №1402-VIII, які визначають, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Крім того, згідно пункту 4 розділу 2 Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці територіальними органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління ПФУ 25.01.2008 № 3-1, перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з дня виникнення права на відповідний перерахунок.

Абзацом четвертим пункту 34 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Таким чином, при обчисленні стажу роботи на посаді судді підлягають застосуванню норми законодавства, які були чинними на день призначення (обрання) відповідного судді.

У відповідності до частини 1 статті 120 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 №2453-VІ (далі - Закон №2453) суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається статтею 135 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Згідно з вимогами ст.135 Закону №2453, до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу. До стажу роботи, що дає судді Конституційного Суду України право на відставку і виплату вихідної допомоги, зараховується також стаж іншої практичної, наукової, педагогічної роботи за фахом та стаж державної служби.

Відповідно до п.11 Перехідних положень Закону №2453 судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Закону №2453 зазначені правовідносини регулювались Законом України від 15.12.1992 №2862-ХІ «Про статус суддів» (далі - Закон №2862) .

На момент виходу позивача у відставку та призначення йому щомісячного довічного грошового утримання діяв.

Відповідно до частини першої статті 43 Закону України "Про статус суддів" №2862-ХІІ, кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов`язків за власним бажанням або у зв`язку з закінченням строку повноважень.

Абзацом другим частини четвертої цієї статті передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

На час набрання чинності Законом України "Про судоустрій і статус суддів" №2453-VІ (30.07.2010) діяла постанова Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 року №865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів".

Згідно з абзацом 2 пункту 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року №865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів" (яка діяла одночасно із Законом № 2862-ХІІ; втратила чинність 01 січня 2012 року), доповненим згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11 червня 2008 року № 545, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Відповідно до статті 1 Указу Президента України від 10.07.1995 №584/95 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів", до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Згідно частини першої статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Враховуючи викладене вище, суд зазначає, що законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Законом України "Про судоустрій і статус суддів" №2453-VI, було передбачено право судді на зарахування до стажу, який дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та періоду проходження строкової військової служби.

Як встановлено судом з матеріалів справи, постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16.06.2016 року у справі №442/4004/16 зобов`язано Дрогобицьке ОУПФУ Львівської області провести перерахунок стажу роботи ОСОБА_1 на посаді судді та встановлено його 27 років 04 місяці 17 днів.

Відповідно до ч.4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно принципу обов`язковості судових рішень вимогами статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України унормовано, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Таким чином, враховуючи положення частини третьої статті 142 Закону №1402-VIII та суддівський стаж ОСОБА_1 (27 років 04 місяці 17 днів), з 19 лютого 2020 року щомісячне довічне грошове утримання позивача, на думку суду, має бути розраховано, виходячи з розміру 64 відсотки суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді (50 відсотків за 20 років роботи + 14 відсотків за 7 повних років роботи на посаді судді понад 20 років).

Отже, на переконання суду, відповідачем неправомірно непроведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 19 лютого 2020 року в розмірі 64 відсотки суддівської винагороди.

Суд зауважує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Відтак, належним та ефективним способом захисту прав позивача буде зобов`язання відповідача здійснити з 19.02.2020 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації у Львівській області від 03.03.2020 № 426 в розмірі 64% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, виходячи із 27 років стажу роботи на посаді судді, та здійснити виплату щомісячного довічного грошового утримання з урахуванням раніше виплачених сум.

При розгляді даної справи судом враховано положення частин 1, 2 статті 77 КАС України, якою визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст. ст. 19-21, 72-77, 139, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області) (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії - задоволити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо перерахунку з 19.02.2020 року щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , виходячи зі стажу роботи на посаді судді 24 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 19.02.2020 року перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації у Львівській області від 03.03.2020 №426 в розмірі 64% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, виходячи стажу роботи на посаді судді із 27 років 04 місяці 17 днів, та здійснити виплату щомісячного довічного грошового утримання з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (сплачений судовий збір в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сподарик Н.І.