Справа № 420/13399/20
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2023-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про самовідвід судді

05 липня 2023 року №420/13399/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., розглянувши заяву про самовідвід в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністра соціальної політики України Лазебної Марини Володимирівни, Кабінету Міністрів України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Міністра соціальної політики України Лазебної Марини Володимирівни, Кабінету Міністрів України, в якому, з урахуванням уточненого адміністративного позову, просить суд:

- визнати дії Міністра соціальної політики України Лазебної Марини Володимирівни, які полягають у зволіканні власними посадовими обов`язками, які полягають "У наданні субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, компенсації додаткових витрат на оплату комунальних послуг в умовах підвищення цін і тарифів на послуги", натомість у дійсності незважаючи на "підвищення цін і тарифів на послуги" відбувається постійне зменшення розміру призначеної субсидії, всупереч постанові і меті її призначення, незаконними;

- визнати дії Кабінету Міністрів України, які полягають у ганебно - зухвалому зменшенні соціального нормативу на теплову енергію для централізованого опалення незаконними та такими що суперечать здоровому глузду, внаслідок того що ані позивач, ані інші громадяни, які отримують такі послуги не мають можливості впливати на їх шалений розмір;

- зобов`язати Кабінет Міністрів України встановити соціальний норматив для централізованого опалення таким, щоб розмір плати за комунальні послуги з урахуванням отриманої субсидії не перевищував встановлений законодавством 15 - 20 відсотковий розмір доходів;

- визнати, що встановлені Кабінетом Міністрів України коригуючи коефіцієнти з розрахунку розміру витрат теплової енергії є необґрунтованими та такими що суперечать здоровому глузду, тому що встановлені по областям, а мають встановлюватися з на підставі кліматичної зони регіону, у порівнянні з його місцезнаходженням відносно іншого та насамперед, з урахуванням на якій відстані від північного чи південного кордону України знаходиться один регіон у порівнянні з іншим;

- зобов`язати Кабінет Міністрів України негайно переглянути коригуючи коефіцієнти і на підставі того, що причиною боргу у переважній кількості боржників та постачальника послуг, були необґрунтовані коефіцієнти, зробити перерахунок боргів як постачальника послуг, насамперед "Подільськтеплокомуненерго", так і отримувачів цих послуг, насамперед мешканців м. Подільськ Одеської області та інших громадян України;

- стягнути з Міністра соціальної політики України Лазебної Марини Володимирівни, нанесену позивачу її незаконними діями моральну і матеріальну шкоду у розмірі 1500000,00 гривень за завдання позивачу значної моральної та матеріальної шкоди та вчинення зухвало - ганебного знущання над позивачем, шляхом надання у якості відповідей на обґрунтовані скарги позивача зухвало - ганебних відписок.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 16.12.2020 адміністративну справу №420/13399/20 передано на розгляд за підсудністю до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва Шейко Т.І. від 21.01.2021 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва Шейко Т.І. від 02.02.2021 заяву позивача задоволено та вирішено підготовче судове засідання провести 23.02.2021 за участю позивача у режимі відеоконференції, забезпечення проведення якої доручено Котовському міськрайонному суду Одеської області.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва Шейко Т.І. від 23.02.2021 закрито підготовче провадження по справі №420/13399/20 та призначено судове засідання для розгляду справи по суті колегією суддів на 31.03.2021 та викликано у судове засідання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Ухвалою колегії суддів Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.07.2021 заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у справі №420/13399/20 визнано необґрунтованою та передано заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у справі №420/13399/20 для вирішення питання про відвід до автоматичного розподілу для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу щодо розгляду заяви про відвід.

При цьому, ухвалою колегії суддів Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.07.2021 заяву про самовідвід головуючого судді Шейко Т.І. та судді Чудак О.М. у справі №420/13399/20 задоволено, справу передано для здійснення повторного розподілу між суддями в порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України).

Протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 08.07.2021 справу №420/13399/20 розподілено на колегією суддів: під головуванням судді Скочок Т.О., суддів Кармазіна О.А. та Донець В.А.

Разом з тим, відповідно до службової записки начальника відділу документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярія) ОСОБА_4 з метою належного виконання вимог ухвали від 07.07.2021 по справі №420/13399/20 в частині здійснення повторного автоматизованого розподілу, просить керівника апарату суду дозволу на здійснення коригувань щодо відновлення попереднього складу колегії суддів по справі №420/13399/20 (головуючий суддя Шейко Т.І., члени колегії Чудак О.М., Донець В.А.).

Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 14.07.2021 дану справу для вирішення питання щодо відводу колегії суддів розподілено на суддю Аблова Є.В.

Натомість службовою запискою помічник судді Аблова Є.В. повідомила керівника апарату про перебування судді Аблова Є.В. у відпустці, у зв`язку з чим, розгляд заяви по відвід суддів в адміністративній справі №420/13399/20 є неможливим.

Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 21.07.2021 вказану справу для вирішення питання щодо відводу складу колегії суддів розподілено на суддю Клочкову Н.В.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва Клочкової Н.В. від 22.07.2021 у задоволенні заяви позивача про відвід колегії суддів в адміністративній справі - відмовлено.

Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 29.07.2021 вказану справу повернуто на розгляд судді Шейко Т.І.

Натомість протоколом повторного автоматичного розподілу справ між суддями від 29.07.2021 дану справу розподілено на суддю Вєкуа Н.Г.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва Вєкуа Н.Г. від 03.08.2021 вказану справу прийнято до провадження та призначено підготовче засідання в режимі відеоконференції на 05.10.2021.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва Вєкуа Н.Г. від 16.08.2021 заяву позивача про відвід судді Вєкуа Н.Г. у справі №420/13399/20 визнано необґрунтованою та передано матеріали справи №420/13399/20 для вирішення питання про відвід судді Вєкуа Н.Г. суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу та визначений відповідно до статті 31 КАС України.

Згідно витягу з протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 28.08.2021 заяву про відвід судді передано для вирішення судді Шулежку В.П.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва Шулежка В.П. від 31.08.2021 у задоволенні заяви позивача про відвід судді Вєкуа Н.Г. від розгляду адміністративної справи №420/13399/21 відмовлено.

Разом з тим, 07.09.2021 суддею Окружного адміністративного суду міста Києва Вєкуа Н.Г. прийнято ухвалу про самовідвід, якою задоволено заяву головуючого судді Вєкуа Н.Г. про самовідвід, адміністративну справу №420/13399/20 передано для визначення складу суду згідно з ч. 1 ст. 31 КАС України.

Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 14.09.2021 вказану справу розподілено на суддю Окружного адміністративного суду міста Києва Кармазіна О.А.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва Кармазіна О.А. від 17.09.2021 справу №420/13399/20 прийнято до провадження та визначено, що вона буде розглядатись за правилами загального позовного провадження зі стадії проведення підготовчого провадження.

Крім того, ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва Кармазіна О.А. від 17.09.2021, зокрема, визнано зловживанням процесуальними правами та такими, що суперечать завданню адміністративного судочинства умисні дії ОСОБА_1 щодо подання завідомо безпідставних відводів, які, в свою чергу, містять зневажливу, образливу та принизливу форму вираження позивачем своїх тверджень на адресу суду та учасників процесу, що також є і проявом явної неповаги до суду, наслідком чого у сукупності є перешкоджання здійсненню судочинства; накладено на ОСОБА_1 штраф у розмірі 1000,00 гривень (одна тисяча гривень) за умисне зловживання процесуальними правами та перешкоджання правосуддю, стягнувши штраф в дохід Державного бюджету України у встановленому законодавством порядку; позовну заяву №420/13399/201 ОСОБА_1 до Міністра соціальної політики України Лазебної Марини Володимирівни та Кабінету Міністрів України про визнання протиправними та скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії - залишено без розгляду як наслідок реагування на зловживання процесуальними правами.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2021 ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.09.2021 змінено шляхом викладення зменшення розміру штрафу з 1000,00 грн. на 681,00 грн.

Постановою Верховного Суду від 28.04.2022 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, скасовано ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.09.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2021 в оскаржуваній частині (залишення без розгляду), а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

05.05.2022 адміністративна справа №420/13399/20 надійшла до Окружного адміністративного суду міста Києва та протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду була передана судді Кармазіну О.А.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва Кармазіна О.А. від 12.05.2022 продовжено розгляд справи відповідно до чинних процесуальних рішень.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва Кармазіна О.А. від 12.05.2022 задоволено заяву судді Кармазіна О.А. від 12.05.2022 про самовідвід від розгляду справи №420/13399/20. Справу передано для визначення складу суду згідно положень статті 31 КАС України.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вказану справу розподілено на суддю Окружного адміністративного суду міста Києва Вовка П.В.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва Вовка П.В. від 20.05.2022 прийнято адміністративну справу №420/13399/20 до провадження та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження зі стадії розгляду справи по суті в колегіальному складі.

Ухвалою колегії суддів Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.07.2022 у задоволенні заяви позивача про відвід суддів Окружного адміністративного суду міста Києва Вовка П.В., Арсірія І.О. та Іщука І.О. відмовлено.

Ухвалою колегії суддів Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.07.2022:

- визнано зловживання процесуальними правами та такими, що суперечать завданню адміністративного судочинства умисні дії ОСОБА_1 щодо подання завідомо безпідставних відводів, які, в свою чергу, містять зневажливу, образливу та принизливу форму вираження позивачем своїх тверджень на адресу суду та учасників процесу, що також є і проявом явної неповаги до суду, наслідком чого у сукупності є перешкоджання здійсненню судочинства;

- накладено на ОСОБА_1 штраф у розмірі 681,00 грн. за умисне зловживання процесуальними правами та перешкоджання правосуддю, стягнувши штраф в дохід Державного бюджету України у встановленому законодавством порядку;

- позовну заяву ОСОБА_1 до Міністра соціальної політики України Лазебної Марини Володимирівни, Кабінету Міністрів України про визнання протиправними та скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії залишено без розгляду як наслідок реагування на зловживання процесуальними правами.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.11.2022 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.07.2022 скасовано, а справу передано на розгляд до суду першої інстанції.

14.12.2022 адміністративна справа №420/13399/20 надійшла до Окружного адміністративного суду міста Києва.

13.12.2022 Верховною Радою України було прийнято Закон України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" №2825-IX, статтею 1 якого ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва.

Пунктом 1 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" вказаного Закону визначено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

14.12.2022 вказаний Закон був опублікований в газеті "Голос України" №254 та набрав чинності 15.12.2022.

23.01.2023 на адресу Київського окружного адміністративного суду від Окружного адміністративного суду міста Києва надійшли матеріали адміністративної справи №420/13399/20, які за результатами автоматизованого розподілу були передані на розгляд судді Балаклицькому А.І.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30.01.2023 прийнято адміністративну справу №420/13399/20 до провадження судді Київського окружного адміністративного суду Балаклицького А.І.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 31.01.2023 позов ОСОБА_1 до Міністра соціальної політики України Лазебної Марини Володимирівни, Кабінету Міністрів України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, - залишено без розгляду.

Вищевказану ухвалу було оскаржено позивачем до суду апеляційної інстанції.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.04.2023 ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 31.01.2023 скасовано, а справу направлено до Київського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

11.05.2023 матеріали адміністративної справи №420/13399/20 надійшли на адресу суду та внаслідок автоматизованого розподілу були передані для розгляду судді Балаклицькому А.І.

19.05.2023 суддя Балаклицький А.І. подав заяву про самовідвід.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.05.2023 заяву судді Київського окружного адміністративного суду Балаклицького А.І. про самовідвід у справі №420/13399/20 задоволено, матеріали адміністративної справи №420/13399/20 передані до відділу документального забезпечення і контролю (канцелярії) Київського окружного адміністративного суду для визначення складу суду у відповідності до вимог частини 1 статті 31 КАС України.

Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 29.05.2023 вказану справу розподілено на суддю Київського окружного адміністративного суду Щавінського В.Р.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.06.2023 прийнято до провадження матеріали адміністративної справи №420/13399/20, вирішено, що справа буде розглядатися за правилами загального позовного провадження, розпочати підготовку справи до судового розгляду та призначено підготовче засідання на 13.07.2023 о 11:30 год.

Також, зазначеною ухвалою суд викликав для участі в підготовчому засіданні учасників справи (їх представників), яке відбуватиметься в приміщенні Київського окружного адміністративного суду (адреса: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, 2-й під`їзд, 10-й поверх).

До суду 13.06.2023 від позивача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21.06.2023 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, з підстав не надання позивачем доказів надіслання копії такої заяви учасникам справи у визначений КАС України строк.

29.06.2023 від позивача надійшла заява про відвід судді, яка мотивована тим, що суддя Київського окружного адміністративного суду Щавінський В.Р. не може брати участь у розгляді цієї справи і підлягає відводу, оскільки ухвалою від 21.06.2023 по справі №420/13399/21 суддею протиправно відмовлено позивачеві у задоволенні його заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. На думку позивача, викладені обставини викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді, а відтак просить задовольнити його заяву про відвід. Також позивачем були поданні ще дві аналогічні та тотожні за змістом заяви про відвід судді через систему «Електронний суд».

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30.06.2023 (суддя Щавінський В.Р.) визнано заяву ОСОБА_1 про відвід судді Щавінського В.Р. у справі №420/13399/20 необґрунтованою та передано матеріали справи №420/13399/20 для вирішення питання про відвід судді Щавінського В.Р. суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу та визначений відповідно до статті 31 КАС України.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.07.2023 (суддя Журавель В.О.) у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Київського окружного адміністративного суду Щавінського В.Р. в адміністративній справі № 420/13399/20 відмовлено.

05.07.2023 суддя Щавінський В.Р. подав заяву про самовідвід, яка обґрунтувана тим, що зокрема, із заяв ОСОБА_1 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції та про відвід судді Щавінського В.Р. вбачається, що вони містить некоректні, образливі вислови в сторону головуючого судді Щавінського В.Р., які принижують його честь та гідність як судді.

При вирішенні питання про наявність підстав для самовідводу судді, суд виходить з наступного.

Згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 39 КАС України, за наявності підстав, зазначених у статтях 36 - 38 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Згідно з ч. 1 ст. 40 КАС України питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Як вбачається зі змісту заяв позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції та про відвід судді Щавінського В.Р., вона містить відверті образи на адресу головуючого судді, окремі частини та фрагменти заяви викладені в умисно принизливій, образливій формі, містять безпідставні звинувачення, які мають на меті заподіяння головуючому судді образи, приниження його честі, гідності та професійної репутації.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює право на справедливий судовий розгляд. Кожна людина при визначенні її громадських прав та обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого обвинувачення, має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відтак, ЄСПЛ розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді, та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах Piersac vs Belgium, Grieves vs UK).

Крім того, згідно принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні ЄСПЛ у справі Le , Van Leuveni De Meyere vs Belgium, суд має бути неупередженим і безстороннім.

У справі «П`єрсак проти Бельгії» (Piersac vs Belgium) ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, її відсутність або, навпаки, наявність може бути перевірено різноманітними способами.

У даному контексті можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Стосовно об`єктивної неупередженості у справі «Фей проти Австрії» ЄСПЛ вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні апріорі викликати в учасників процесу.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини при вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі "Ферантелі та Сантанжело проти Італії" (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7 серпня 1996 року, п. 58).

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п. 26).

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" (Castillo Algar v. Spain), від 28 жовтня 1998 року, п. 45).

Такі ж самі висновки містяться в рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі "Білуха проти України" (заява №33949/02).

Зокрема у рішенні у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства", яким Європейський суд з прав людини вказав те, що у кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

Вимога "безсторонності", згідно з прецедентною судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Білуха проти України", "Салов проти України", "Мироненко проти України", "Фельдман проти України") характеризується двома критеріями: по-перше, суд (суддя) повинні бути суб`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи; по-друге, бути об`єктивно безстороннім тобто, суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності.

Пунктом 2 Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року зазначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігачів могли б виникнути сумніви в його неупередженості.

Виходячи з цих принципів, суддя зобов`язаний заявити самовідвід для забезпечення принципу безсторонності судді, а не сприяти складенню протоколу про адміністративне правопорушення щодо заявника за неповагу до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону.

Отже, право на подання заяви про відвід (самовідвід) судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки ст.6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатись особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Так як позивачем у справі №420/13399/20 ОСОБА_1 умисно створені підстави та обставини за яких, у випадку продовження розгляду справи головуючим суддею Щавінським В.Р., може виникнути обґрунтований сумнів у безсторонності та неупередженості судді при розгляді вказаної справи, зокрема, що суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р. за створених позивачем ОСОБА_1 обставин, зможе ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення у даній справі, хоча і не існує доказів в упередженості та зацікавленості судді, а тому, задля виключення сумнівів, суд дійшов висновку про задоволення самовідводу головуючого судді у даній справі.

Керуючись статтями 36, 39-41, 241-243, 248, 256, 294 КАС України, суд

у х в а л и в:

Заяву судді Київського окружного адміністративного суду Щавінського В.Р. про самовідвід у справі №420/13390/20 - задовольнити.

Матеріали адміністративної справи №420/13390/20 за позовом ОСОБА_1 до Міністра соціальної політики України Лазебної Марини Володимирівни, Кабінету Міністрів України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, - передати до відділу документального забезпечення і контролю (канцелярії) Київського окружного адміністративного суду для визначення складу суду у відповідності до вимог частини 1 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Щавінський В.Р.