Справа № 524/3216/23
Суддя: Предоляк О. С.
Дата ухвалення: 2023-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/3216/23
Провадження №2-а/524/78/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2023 року суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Предоляк О.С., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до командира взводу № 2 роти № 4 батальйону УПП в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Козачука Валентина Миколайовича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

19.05.2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до командира взводу № 2 роти № 4 батальйону УПП в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Козачука Валентина Миколайовича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову зазначає, що 11.05.2023 року до командиром взводу № 2 роти № 4 батальйону УПП в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Козачуком В.М. винесено постанову серії ДПО18 № 692465, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачені ч. 1 ст.122, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 36 КУпАП та накладено штраф в сумі 425 грн.

Вважає вищевказану постанову по справі про адміністративне правопорушення незаконною та такою, що порушує його права та охоронювані законом інтереси, а тому просить її скасувати.

Ухвалою судді від 24.05.2023 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, витребувано документи та запропоновано відповідачу подати відзив на позов та докази.

20.06.2023 року від відповідача надійшов відзив на позов, в якому зазначено про незгоду з позовом з посиланням на факт вчинення позивачем правопорушення.

Будь-які клопотання від сторін у справі до суду не надходили.

Суд, дослідивши матеріали справи та письмові докази, приходить до наступних висновків.

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом.

Згідно із КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Судом встановлено, що постановою серії ДПО18 № 692465 від 11.05.2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.122, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 36 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. Підставою винесення постанови стало те, що водій ОСОБА_1 , 11.05.2023 року о 11 год. 24 хв. на а/д М-07 Київ-Ковель-Ягодин 151 км. + 350 м. м.Коростень, керував транспортним засобом BMW X3 н.з. НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 96 км/год. в зоні дії дорожнього знаку 5.49 «Коростень», чим перевищив максимально допустиму швидкість на 46 км км/год., чим порушив п. 12.9 б ПДР України. Швидкість руху вимірювалась приладом TruСam ТС 008459. Також не мав при собі посвідчення водія, реєстраційного документу на ТЗ та поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1.а, п. 2.1.б, п.2.1. ґ ПДПР України. У постанові зазначено, що до неї долучаються відеозаписи з бодікамери 476804 та приладу TruСam ТС 008459.

Провадження по справах про адміністративні правопорушення здійснюється на підставі суворого дотримання законності.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306.

Статтею 14 Закону № 3353 встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно вимог пп. «б» п.12.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6, 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

Відповідно до п. 12.4 Правил дорожнього руху у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Частина 1 ст.122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, в т.ч. за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, у вигляді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

На підтвердження вчинення позивачем порушення п.12.4 ПДР відповідачем надано до матеріалів справи відеозапис з нагрудної камери поліцейського, а також фотографії та відеозапис, зроблені за допомогою приладу лазерного вимірювача швидкості TruCam LTІ 20/20 (серійний номер ТС 008459).

Як вбачається з фотознімку, здійсненому приладом TruСam ТС 008459, автомобіль позивача рухався зі швидкістю 96 км/год. Крім того, на вказаній фотографії зафіксовано місцезнаходження транспортного засобу: М07 151км+350м, а також номерний знак автомобіля НОМЕР_1 . Вказана обставина також підтверджується і відповідним відеозаписом з приладу TruCAM.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/26544, виданого ДП "Укрметртестстандарт" лазерний вимірювач швидкості руху т/з TruCam LTI 20/20 № ТС 008459 відповідає вимогам технічної документації. Свідоцтво чинне до 24.11.2023 р.

Таким чином, лазерним вимірювачем швидкості TruCam серії ТС 008459 підтверджено перевищення позивачем швидкості руху транспортного засобу BMW X3 н.з. НОМЕР_1 у населеному пункті більш як на двадцять кілометрів на годину та вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Доводи позивача, щодо відсутності дорожніх знаків 5.49, 5.70 на ділянці дороги, де він був зупинений, не заслуговують на увагу, оскільки з фотокарток наданих до відзиву, вбачається встановлення, дорожніх знаків 5,49 «м.Коростень», 5.70 «Фото-, відеофіксувания порушень Правил дорожнього руху», які інформують про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів.

Стосовно правових підстав застосування лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 № UА-МІ/1-2903-2012.

На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam», який було зареєстровано в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ 197-12.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 №1362 пристрій TruCam був виключений з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки.

Однак, засоби вимірювальної техніки, які були введені в експлуатацію до моменту виключення їх з Державного реєстру, дозволяється застосовувати за умови позитивних результатів їх повірки, враховуючи що, нормами Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 01.01.2016, повторне внесення до Реєстру приладів, яким до набуття чинності цього закону, видано сертифікат, не передбачено.

Даний прилад, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшов повірку.

Міжповірочний інтервал для TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05.04.2012 № 437 і становить 1 рік.

Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08.02.2016 № 193.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/26544, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 24.11.2022, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTІ 20/20 за номером ТС 008459, яким зафіксовано перевищення ОСОБА_1 швидкості руху,- є придатним до застосування до 24.11.2023 р.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LT1 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

Отже, впровадження додаткових заходів для забезпечення достовірності інформації про порушення правил дорожнього руху та проведення їх експертиз не є обов`язковим.

Таким чином, лазерні вимірювачі швидкості TruCam, які були введені в експлуатацію до моменту виключення їх з Державного реєстру, дозволяється застосовувати за умови позитивних результатів їх повірки.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що лазерний вимірювач швидкості TruCам LTI 20/20 ТС 008459 може засвідчувати порушення позивачем швидкісного режиму, а тому може бути належним доказом по справі.

Крім того, оскаржуваною постановою визначено, що позивач перевищив дозволену швидкість рухаючись саме в населеному пункті, що є визначальним при застосуванні санкції передбаченої ч.1 ст. 122 КУпАП при порушенні п.12.4 ПДР України.

Таким чином факт адміністративного правопорушення підтверджено наявними у справі доказами, а тому ОСОБА_1 правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України від 02.07.2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Відповідно до статті 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати, зокрема при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 2.1ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п.2.4 «а» ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи зазначені в п. 2.1 цих Правил.

Як вбачається з відеозапису з нагрудної камери, наданого відповідачем, поліцейським зазначено причину зупинки транспортного засобу під керуванням позивача, а саме, перевищення встановленого обмеження швидкості.

Крім того, на цьому відеозаписі зафіксовано розмову з позивачем, в якій на вимогу поліцейського пред`явити посвідчення водія, реєстраційний документ на ТЗ та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, вказані документи не надав та процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Будь-яких доказів наявності у позивача посвідчення водія, реєстраційного документу на ТЗ та поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, як під час винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП, так і під час розгляду справи судом, останнім не надано.

Інспектор патрульної поліції мав обґрунтовані підстави зупинити автомобіль позивача і оскільки він дійшов висновку про наявність підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, то, відповідно, правомірно вимагав в позивача пред`явити документи, що посвідчують право керування та наявність договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Те, що позивач не погоджується з поставленими йому в провину порушеннями ПДР не звільняє його від обов`язку виконати вимоги посадової особи поліції щодо перевірки документів.

При розгляді справи суд враховує правові висновки Верховного Суду, що викладені в постанові від 21.11.2018 року у справі № 465/6677/16а, відповідно до яких, п. 2.4 ПДР зобов`язує водія на вимогу працівника поліції зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №464/1470/17 та від 24.01.2019 у справі № 201/6167/17.

Доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративних правопорушень, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем в межах розгляду даної справи надано не було. Відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з дотриманням вимог, передбачених ч. 3 ст. 2 КАС України.

За результатом розгляду справи, згідно з вимогами ст. 251, 252, 268, 278, 279, 280 КУпАП, інспектором установлений факт вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 КУпАП, ч.1 ст. 126 КУпАП, та із застосування ст. 36 КУпАП України винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 564850 від 06.04.2023.

За таких обставин,враховуючи, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень підтверджено наявними у справі доказами, відсутні підстави для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, а тому позов ОСОБА_1 є безпідставним.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 536,80 грн. необхідно віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 6, 10, 14, 241-246, 255, 286, 293 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до командира взводу № 2 роти № 4 батальйону УПП в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Козачука Валентина Миколайовича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення залишити без задоволення.

Судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 536,80 грн. віднести на рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.С. Предоляк