Справа № 200/658/21-а
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2023-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відкриття апеляційного провадження в адміністративній справі

05 липня 2023 року справа №200/658/21-а

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді доповідача Казначеєв Е.Г., суддів Гайдара А.В., Блохіна А.А., розглянувши апеляційну скаргу Міністерство внутрішніх справ України на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 04 лютого 2022 р. у справі № 200/658/21-а (головуючий І інстанції Хохленков О.В.) за позовом ОСОБА_1 до Міністерство внутрішніх справ України , Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

До Першого апеляційного адміністративного суду надійшла вищезазначена адміністративна справа разом з апеляційною скаргою Міністерство внутрішніх справ України

З пояснень апелянта вбачається, що ухвала Донецького окружного адміністративного суду від 04 лютого 2022 р. отримана апелянтом 15.02.2022.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду 20.10.2022 року поновлено строк на апеляційне оскарження ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 04 лютого 2022 р. у справі № 200/658/21-а. Суд в ухвалі зазначив, що апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в обґрунтування якого зазначено, що загальновідомим фактом є спроба армії російської федерації на початку військової агресії захопити владу в місті Києві, внаслідок чого у передмісті столиці та навіть у межах міста точилися запеклі бойові дії. Зважаючи на викладене, у зв`язку з переформатуванням роботи працівників апарату МВС України в умовах дії режиму воєнного стану, зазначені обставини унеможливили направлення апеляційної скарги на оскаржену ухвалу суду від 04.02.2022 року у строки визначені ст. 295 КАС України.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду 01 червня 2023 року задоволено клопотання ОСОБА_1 про закриття апеляційного провадження, закрито апеляційне провадженні за апеляційною скаргою Міністерства внутрішніх справ України на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 04 лютого 2022 р. у справі № 200/658/21-а, у зв`язку з тим, що апеляційну скаргу підписано особою, право якої на вчинення таких дій не підтверджено у встановленому законом порядку. Доказів отримання ухвали суду апелентом матеріали справи не містять.

16.06.2023 апелянтом вдруге засобами поштового зв`язку направлено скаргу до суду.

Разом з апеляційною скаргою подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Також, від позивача надійшло клопотання про повернення скарги в якому заявник просив повернути скаргу, оскільки вона підписнаа особою, право якої на вчинення таких дій не підтверджено у встановленому законом порядку, або відмовити у відкритті, оскілки скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

Вирішуючи питання щодо повернення скарги суд зазначає наступне.

Згідно ч. 3 ст. 3 КАС України, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.293 КАС України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.1 ч.4 статті 298 КАС України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Відповідно до частини 1 статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Частиною 3 статті 55 КАС України встановлено, що юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.

Згідно із частиною 1 статті 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Суд зазначає, що 29 грудня 2019 року набрав чинності Закон України від 18 грудня 2019 року № 390-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення можливостей самопредставництва в суді органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб незалежно від порядку їх створення» (далі - Закон № 390-IX). Відповідно до цього Закону правила самопредставництва юридичної особи були поширені не тільки на її керівника та членів виконавчого органу, але й на будь-кого іншого, хто уповноважений діяти від імені юридичної особи відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту).

Отже, суд наголошує, що приписи частини 3 статті 55 КАС України передбачають можливість здійснення самопредставництва юридичної особи або суб`єкта владних повноважень особою, яка є керівником, членом виконавчого органу, іншою особою, уповноваженою діяти від імені юридичної особи або суб`єкта владних повноважень відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), а не працівником структурного підрозділу такої юридичної особи або суб`єкта владних повноважень.

Апеляційну скаргу від імені Міністерства внутрішніх справ України підписано її представником Щепенським А.М. .

На підтвердження повноважень представник відповідача, додав витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - Витяг).

Відповідно до Витягу Щепанський А.М. має повноваження вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори тощо (діє виключно в судах України без окремого доручення керівника з правом посвідчення копій документів щодо повноважень; без права: відмови, зміни, відкликання, визнання позову, відмови від апеляційних, касаційних скарг, укладення мирової угоди) - представник.

Також на підтвердження повноважень додає: службове посвідчення; витяг з наказу № 87 о/с від 07.02.2020 про переведення ОСОБА_2 на посаду головного спеціаліста відділу судово-претензійної роботи; посадову інструкцію за посадою головного спеціаліста відділу судово-претензійної роботи Департаменту юридичного забезпечення МВС від 10.02.2020 в якій зокрема визначені основні посадові обов`язки Здійснення самопредставництво МВС у судах України всіх юрисдикцій та інстанцій під час розгляду судових справ, учасником яких є МВС, ведення справ у судах; наказ Міністерства внутрішніх справ України від 15.03.2018 № 206 яким затверджено Положення про Департамент юридичного забезпечення Міністерства внутрішніх справ України; наказ Міністерства внутрішніх справ України від 04.02.2020 № 94 яким внесені зміни до Положення про Департамент юридичного забезпечення Міністерства внутрішніх справ України, та зокрема визначено Здійснення самопредставництва МВС (самопредставництва органу державної влади, юридичної особи) у судах України всіх юрисдикцій та інстанцій під час розгляду судових справ, учасником яких є МВС, ведення справ у судах.

Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 08 червня 2022 року справа № 303/4297/20 зауважила, що з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві - також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень. Наявність або відсутність у ЄДР даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень (п.25 Ухвали).

З урахуванням вищевказаних висновків Великої Палати Верховного Суду, положення процесуального законодавства передбачає за правилами самопредставництва можливість участі особи у справі через її працівника. Однак він має бути уповноваженим діяти від імені цієї особи або за законом, або за статутом чи положенням, посадовою інструкцією, або за трудовим договором (контрактом), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень. Отже, за висновків Великої Палати Верховного Суду, передбачаються наявність обмежень відповідних повноважень особи за правилами самопредставництва, однак це не позбавляє право особи бути представником з правами визначеними законом та підзаконними актами.

За таких обставин, враховуючи подані апелянтом документи в підтвердження повноважень за правилами самопредставництва, суд вважає їх належними та підтверджуючими повноваження представника, що спростовує доводи позивача про наявність підстав для повернення скарги.

Суд не приймає посилання заявника на ухвалу Першого апеляційного адміністративного суду 01 червня 2023 року та висновки Верховного Суду викладеним в ухвалах від 09 лютого 2022 року у справі №826/18492/14, від 13 липня 2021 року у справі №420/7407/20, від 12 січня 2022 року №160/10938/20, у справі №280/797/20 від 28 грудня 2021 року, в ухвалі від 23 грудня 2021 року у справі №480/507/21, від 21 грудня 2021 року у справі №320/7683/20, в ухвалі від 07 лютого 2022 року у справі №520/5993/21, оскільки обставини та підставі у вказаному рішеннях є відмінними від спірних правовідносин, а саме у зазанчених випадках заявником до скарги подано лише витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, без надання інших доказів які б підтверджували повноваження.

Вирішуючи питання щодо відмови у відкриті апеляційного провадження, суд зазначає наступне.

Згідно частини 1 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до частини 2 статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга прокурора, суб`єкта владних повноважень подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків подання апеляційної скарги суб`єктом владних повноважень у справі, про розгляд якої він не був повідомлений або до участі в якій не був залучений, якщо суд ухвалив рішення про його права та (або) обов`язки.

Тобто, зазначена норма є імперативною і не встановлює будь-яких винятків щодо можливості поновлення строку на апеляційне оскарження після спливу річного строку з дати оголошення рішення суду для суб`єкта владних повноважень.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 25.05.2022 у справі № 160/2192/19 та від 20.10.2021 у справі № 160/9107/18.

Як вбачається з матеріалів справи, апелянт вдруге звернувся з апеляційною скарго через рік з дати проголошення, складення повного тексту оскаржуваного рішення суду та отримання копії рішення.

Разом з цим, згідно з частиною 1 статті 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому норми Кодексу адміністративного судочинства України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з врахуванням обставин у справі.

Отже, процесуальний строк звернення до суду покликаний забезпечувати принцип правової визначеності і є гарантією захисту прав сторін спору. Вирішуючи питання про поновлення процесуального строку, зокрема на апеляційне оскарження, суди повинні надавати оцінку причинам, що зумовили пропуск строку.

У постанові від 28.11.2022 у справі №140/11951/21 Верховний Суд також виснував, що при оцінці поважності причин пропуску процесуального строку з причини введення воєнного стану в Україні додатково слід брати до уваги, зокрема: територіальне місцезнаходження суду, порядок його функціонування; місце проживання (місцезнаходження) заявника; ведення на відповідній території бойових дій або розташування у безпосередній близькості до такої території, посилення ракетних обстрілів у відповідний проміжок часу, що об`єктивно створювало реальну небезпеку для життя учасників процесу; тривалість самого процесуального строку та часу, який минув із дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали конкретній особі реалізувати своє право (повноваження) у межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску), та інші доречні обставини.

Водночас, ст. 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Наведеною процесуальною нормою чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку апеляційного оскарження, а також належного оформлення апеляційної скарги. Для цього особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Таким чином відповідач, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на апеляційний перегляд справи, та як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинен був забезпечити неухильне і своєчасне виконання вимог процесуального закону і суду, зокрема, стосовно форми та змісту апеляційної скарги й вчинити залежні від нього дії з використанням усіх наявних засобів та можливостей, передбачених законодавством.

На думку колегії суддів, сам по собі факт закриття апеляційного провадження, не є поважною причиною пропуску строку, тому при вирішенні питання про поважність наведених скаржником причин, суд має враховувати також і ті обставини, які стали підставою для закриття, а також період часу, який сплинув з моменту, коли особа дізналась про відповідне рішення суду, яким чином діяла ця особа протягом зазначеного часу. Суди мають враховувати, чи вчинялись особою, яка має намір подати апеляційну скаргу, усіх можливих та залежних від неї дій у розумні строки, без невиправданих зволікань з метою виконання процесуального обов`язку щодо дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень.

З матеріалів справи вбачається, що закриття апеляційного провадження було зумовлене тим, що апеляційну скаргу підписано особою, право якої на вчинення таких дій не підтверджено у встановленому законом порядку

Після отримання вказаної ухвали, скаржник без зволікання звернувся із скаргою до суду.

Також, судом встановлено, що після відкриття провадження суд апеляційної інстанції не вчиняв дій щодо встановлення повноважень особи яка підписала скаргу подану вперше.

Отже, у цьому випадку апелянт не допустив необ`єктивного зволікання з поданням другої апеляційної скарги. При цьому пропуск строку на апеляційне оскарження з урахуванням вищезазначених обставин, був незначним і перегляд судового рішення суду першої інстанції не порушив би принципу res judicata.

У справі "Іліан проти Туреччини" Європейський суд з прав людини зазначив, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Колегія суддів зазначає, що при вирішенні питання про поважність наведених скаржником причин, суд мав враховувати також і ті обставини, які стали підставою для закриття, а також період часу, який сплинув з моменту, коли особа дізналась про відповідне рішення суду.

Ураховуючи повторне подання відповідачем апеляційної скарги у стислі строки після отримання ухвали про закриття, усунення виявлених недоліків апеляційної скарги, добросовісну процесуальну поведінку відповідача, а також враховуючи обов`язок суду сприяти учасникам справи у реалізації їх процесуальних прав з додержанням принципу розумності та пропорційності, висновок заявника про відсутність підстав для задоволення заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у цій конкретній справі не можна вважати таким, що прийнятий із додержанням балансу між метою забезпеченням належної процесуальної поведінки сторони та забезпеченням її права на апеляційне оскарження судового рішення.

Указані обставини та докази у їх сукупності свідчать, що в цьому випадку в діях апелянта не вбачається ознак невиправданої бездіяльності чи зловживання процесуальними правами та обов`язками.

Отже, суд вважає, що апелянтом строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин, а тому він підлягає поновленню.

Таким чином, апеляційна скарга відповідає вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, підстави для залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги чи відмови у відкритті апеляційного провадження відсутні.

Відповідно до частини 2 статті 309 Кодексу адміністративного судочинства України, у виняткових випадках апеляційний суд за клопотанням сторони та з урахуванням особливостей розгляду справи може продовжити строк розгляду справи, але не більш як на п`ятнадцять днів, про що постановляє ухвалу.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022. Суд, з урахуванням ст. 309 КАС України, вважає за необхідне продовжити строк розгляду апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись частиною 1 статті 300 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В :

Поновити Міністерству внутрішніх справ України строк на апеляційне оскарження.

Продовжити термін розгляду справи

Відкрити апеляційне провадження в адміністративній справі № 200/658/21-а.

Розпочати підготовку справи до апеляційного розгляду.

Відзиви на апеляційну скаргу (відповідно до ст. 304 КАС України) можуть бути подані до Першого апеляційного адміністративного суду в строк до 02.08.2023

Сторони та учасники апеляційного розгляду мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань до 02.08.2023

Колегія суддів Е.Г. Казначеєв

А.В. Гайдар

А.А. Блохін