Справа № 308/9801/23
Суддя: Фазикош О. В.
Дата ухвалення: 2023-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.07.2023 місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Департамента патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції про скасування постанови серії БАВ № 294795 від 03.06.2023 року як незаконну,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області до з позовною заявою до Департамента патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції про скасування постанови серії БАВ № 294795 від 03.06.2023 року як незаконну.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду від 16.06.2023 року вказану позовну заяву залишено без руху у зв`язку з тим, що вона подана без додержання вимог, установлених статтями 160, 161, ч.1 ст. 123 КАС України, та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Зокрема було вказано на те, що: працівники органів і підрозділів Національної поліції (поліцейські) при розгляді справи про адміністративне правопорушення діють від імені органів Національної поліції.

Відповідно до п.9 розділу V Положення про Департамент патрульної поліції затвердженого наказом Національної поліції 06 листопада 2015 року №73 (у редакції наказу Національної поліції 31 жовтня 2016 року №1114) Департамент патрульної поліції є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс і згідно зіст.80 ЦК України може виступати від власного імені в суді.

Згідно позовної заяви відповідачем по справі вказано «Департамент патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції адреса 88006, м. Ужгород, вул. О.Кошового, 2 посада інспектор роти»

Разом із тим, Управління патрульної поліції у Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, не є відповідним органом, на який, зокрема положеннями КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, за відповідні правопорушення.

Згідно вимог п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України, позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Однак відомостей щодо поштового індексу ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України , офіційної електронної адреси відповідача позовна заява не містить.

Окрім того, в ухвалі було вказано на те, що в порушення вимог ч.3 ст. 161 КАС України, до позовної заяви, позивачем не додано підтвердження про сплату ним судового збору за подання до суду вказаного позову. Клопотання про звільнення його від сплати судового збору позовна заява не містить. При цьому в ухвалі від 16.06.2023, вказано суму судового збору, та зазначено реквізити для його сплати.

Також в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, вказано на те. що відповідно до ч. 1 ст. 161 КАС України, до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Водночас до позовної заяви не додано копій доданих до позовної заяви документів для відповідача. До позовної заяви як доказ направлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів також не додана квитанція про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету користувача ЄСІТС - відповідача.

Вказана ухвала про залишення позовної заяви без руху була надіслана позивачу на вказану ним електронну адресу, та ним отримано 19.06.2023.

Окрім того, згідно відомостей з автоматизованої системи документообігу суду Д-3, ухвалу користувач ЕС отримав 19.06.2023 року.

Ухвалою про залишення позовної заяви без руху позивачу було встановлено строк для усунення недоліків, а саме 10 днів з моменту отримання копії ухвали.

03.07.2023 від позивача по справі надійшла заява про усунення недоліків. Так, позивач зазначає, що йому стало відомо 03.07.2023 року про ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 16.06.2023 року по справі № 308/9801/23.

При цьому позивач вказує на те, що в період часу з 15.06 по 03.07.2023 року він знаходився у відрядженні у м. Києві. Та у заяві вказано на те, що на виконання ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 16.06.2023 року по справі № 308/9801/23 позивач направляє копію позовної заяви та квитанцію про сплату судового збору.

Враховуючи вищенаведене, позивач просить суд: поновити позивачу термін виконання заяви про виконання ухвали суду, пропущений з поважних підстав; прийняти до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Департамента патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департамента патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення; Витребувати в Департамента патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департамента патрульної поліції матеріали на підставі яких було винесено постанову БАВ № 294795 від 03.06.2023 для їх огляду в судовому засіданні для повного та всебічного розгляду справи; Скасувати як протиправну постанову БАВ № 294795 від 03.06.2023 року про адміністративне правопорушення щодо позивача; Повідомити його про день, час та місце розгляду скарги на постанову в розгляді якої брати бажає та надасть додаткові докази; Листи, повідомлення та відповіді просить направляти на електронну пошту @mail.gov.ua в день їх розгляду та підписання. Додається: Квитанція про сплату судового збору; Копія позовної заяви з додатками для відповідача; Наказ № 23-06-14-1 від 14.06.2023 року.

Згідно вказаної заяви позивач зазначає, що до неї додається: 1. Квитанція про сплату судового збору; 2. Копія позовної заяви з додатками для відповідача; 3.Наказ № 23-06-14-1 від 14.06.2023 року.

Разом із тим, як вбачається із долучених до вказаної заяви додатків: до заяви позивачем долучено копію наказу № 23-06-14-1 від 14.06.2023 року, квитанції про сплату судового збору, однак позовної заяви не долучено.

04.07.2023 від позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків аналогічного змісту, з додатками. Так, до поданої заяви 04.07.2023 позивачем додано копію квитанції про сплату судового збору, фото позовної заяви, копію наказу №23-06-14-в від 14.06.2023 , супровідний лист УПП в Закарпатській області яким позивачу було направлено постанову що є предметом оскарження та копію постанови БАВ №294795 від 03.06.2023 року.

У заяві про усунення недоліків позивач просить поновити йому термін виконання заяви про усунення недоліків позовної заяви на виконання ухвали суду, вказуючи що строк пропущений з поважних причин, вказуючи на те, що перебував у відрядженні.

Приписами ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Позивачем було подано клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, в якому позивач зазначив, що строк звернення до суду з даною заявою закінчився, проте з 15.06 по 03.07.2023 року він знаходився у відрядженні у м. Києві, що підтверджується наказом № 23-06-14-1 від 14.06.2023 року.

Вирішуючи вказану заяву по суті, суд зазначає наступне.

Ухвалу суду про залишення позовної заяви без руху позивач отримав 19.06.2023 (17 год. 07 хв.), останнім днем для усунення недоліків, зазначених у ній слід вважати 29.06.2023.

Відповідно до статті 121 Кодексу законів про працю України працівники мають право на відшкодування витрат та одержання інших компенсацій у зв`язку з службовими відрядженнями.

Працівникам, які направляються у відрядження, виплачуються: добові за час перебування у відрядженні, вартість проїзду до місця призначення і назад та витрати по найму жилого приміщення в порядку і розмірах, встановлюваних законодавством.

За відрядженими працівниками зберігаються протягом усього часу відрядження місце роботи (посада).

Працівникам, які направлені у службове відрядження, оплата праці за виконану роботу здійснюється відповідно до умов, визначених трудовим або колективним договором, і розмір такої оплати праці не може бути нижчим середнього заробітку.

Суд звертає увагу, що наказ № 23-06-14-1 від 14.06.2023 року є розпорядчим документом, в свою чергу, вказаний наказ не підтверджує фактичного перебування позивача у місті Києві.

Визначення службового відрядження містить Інструкція про службові відрядження в межах України та за кордон, затверджена наказом Мінфіну від 13.03.1998 р. № 59 (далі - Інструкція № 59). І хоча її норми обов`язкові для підприємств, установ й організацій, котрі повністю або частково утримуються за рахунок бюджетних коштів, все ж саме на неї посилаються контролюючі органи, а госпрозрахункові підприємства беруть за орієнтир при формуванні власних Положень про службові відрядження.

Під «службовим відрядженням» розуміють поїздку працівника за розпорядженням керівника підприємства на певний строк до іншого населеного пункту для виконання службового доручення поза місцем його постійної роботи (за наявності документів, що підтверджують зв`язок службового відрядження з основною діяльністю підприємства).

Слід зазначити, що відповідно до Закону №2888-IX п. 170.9 ПКУ, фактична кількість днів перебування у відрядженні визначається згідно з наказом про відрядження за наявності одного чи декількох документальних доказів перебування особи у відрядженні (відміток прикордонних служб про перетин кордону, проїзних документів, рахунків на проживання та/або будь-яких інших документів, що підтверджують фактичне перебування особи у відрядженні).

До підтвердних документів належать: транспортні квитки або транспортні рахунки та багажні квитанції (у тому числі електронні квитки); документи, отримані від осіб, які надають послуги з розміщення та проживання фізичної особи, страхові поліси; документи (виписки та/або відомості з рахунку), що містять визначену законом інформацію про виконані платіжні операції за рахунком, до якого емітовані платіжні інструменти; документи, що підтверджують виконання операції з використанням платіжних інструментів; інші документи, що засвідчують вартість витрат.

Позивачем не надано до суду жодного доказу, які підтверджують факт перебування позивача у відрядженні у місті Києві, зокрема, докази нарахування та виплати позивачу добових за час перебування у відрядженні, докази оплати проїзду до місця призначення і назад та витрати по найму жилого приміщення, а також інших доказів, визначених законодавством зазначеним вище.

Таким чином, позивачем не надано до суду жодного доказу, який підтверджує факт перебування позивача у місті Києві з 15.06.2023 по 03.07.2023 року, в свою чергу, обставини, наведені позивачем в заяві від 03.07.2023, та 04.07.2023 року, не можуть слугувати поважними підставами для поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку про відмову в задоволенні клопотання позивача про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

Крім цього, додана в додатку до заяви про усунення недоліків позовна заява подана в одному екземплярі у редакції від 12.06.2023, та виготовлена шляхом фотографуванням монітору комп`ютера, знімок якої не містить частини тексту самої заяви.

При цьому, у такій позовній заяві позивач вказує відповідачем: Департамент патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, при цьому зазначає адресу відповідача, м.Ужгород, вул .Кошевого, 2. Юридичну особу не вказує.

Таким чином позивачем не виконано вимог ухвали від 16.06.2023 року, не усунуто недоліків, які стали підставою для залишення позовної заяви без руху, у строк наданий судом.

Відповідно до ч.3 ст.169 КАС України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.

В той же час, відповідно до п.1 ч. 4 вказаної норми позовна заява повертається позивачеві, якщо: позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк;

Згідно ч.2 ст.123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до п.9 ч.4 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Отже, суд дійшов висновку, що позивачем не виконано вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху та не усунено, зазначені в даній ухвалі суду недоліки позовної заяви.

Слід зазначити, що із заявою про продовження процесуальних строків для усунення недоліків позовної заяви позивач до суду не звертався.

Рішення Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13.12.2011 року визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

При вирішенні питання про повернення позивачеві його заяви, судом враховується, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Зважаючи на вище викладене, суд вважає за необхідне повернути адміністративний позов позивачеві.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє позивача права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 122, 123, 169, 248, 256, 294, пп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департамента патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції про скасування постанови серії БАВ № 294795 від 03.06.2023 року як незаконну - повернути позивачу.

Роз`яснити позивачеві, що відповідно до ч. 8 ст. 169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош