Справа № 148/1040/23
Суддя: Дамчук О. О.
Дата ухвалення: 2023-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 148/1040/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2023 року Тульчинський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Дамчук О.О.,

при секретарі Носулько К.П.,

представника позивача Кравець В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом представника позивача адвоката Кревець Віти Анатоліївни, яка діє на підставі доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги від 01.06.2023 № 151 в інтересах ОСОБА_1 до Тульчинського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання дій протиправними, визнання незаконною, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та направлення справи на новий розгляд.

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернулась з позовом до Тульчинського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання дій протиправними, визнання незаконною, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та направлення справи на новий розгляд, посилаючись на те, що 17.05.2023 начальником Тульчинського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки підполковником Ліщиною Я.М. винесена постанова № 679 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210-1 КУпАП, як зазначено у постанові, за результатом розгляду протоколу № 371 від 08.03.2023 року і накладено штраф у розмірі 3400 грн.

Позивач вважає оскаржувану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, з огляду на таке. Йому не було повідомлено про місце, дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення завчасно, тобто за три доби до дати розгляду протоколу. Оскільки позивач не був проінформований про дату, час та місце розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП, відповідач порушив право позивача на особисту участь у розгляді справи та на захист, а тому постанова № 397 від 17.05.2023 за справою про адміністративне правопорушення є неправомірною.

В судовому засіданні представник позивача, адвокат Кравець В.А., позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Позивач у судове засідання не прибув, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи (а.с.40). Заяв та клопотань про відкладення судового засідання до суду не надав, причини неявки не повідомив.

На підставі п.4 ч.3 ст. 205 КАС України суд вважає за можливе проводити судовий розгляд у відсутності позивача.

Представник Тульчинського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с.39 зворот). 21.06.2023 на електронну адресу суду надійшло клопотання про перенесення справи призначеної на 21.06.2023 задля підготовки відзиву, оскільки у зв`язку з великим навантаженням вчасно відзив підготувати у відповідача не вистачило часу. Станом на 05.07.2023 відзив на адресу суду не надійшов.

У відповідності до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином про дату, час і місце цього засідання не перешкоджає розгляду справи по суті.

Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши представлені сторонами докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Положеннями ст. 159 КАС України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Однак відповідно до частини 4 вказаної статті неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом, як визнання позову.

Відповідач не скористався своїм правом, передбаченим ст.ст. 72-84, 159 та 162 КАС України та не подав до суду заперечень щодо вимог позивача та доказів на їх спростування.

За змістом частини 6 статті 162 КАС України вбачається, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Із аналізу зазначеного вище вбачається, що сторони у справі на власний розсуд розпорядились своїми правами щодо предмета спору, а тому несуть ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням ними відповідних процесуальних дій.

Як встановлено у судовому засіданні та підтверджується наданими до суду матеріалами, позивач являється придатним до військової служби та не має права на відстрочку відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», докази на спростування даного твердження матеріали справи не містять.

Із змісту Постанови № 679 від 17.05.2023 вбачається, що ОСОБА_1 було визнано винним за вказаним у протоколі № 371 від 08.03.2023 складом адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у розмірі 3400,00 грн та ОСОБА_1 17.05.2023 на розгляд справи до Тульчинського РТЦК та СП не з`явився. (а.с.8-9).

Із клопотання про відкладення розгляду справи (а.с.13-15) вбачається, що ОСОБА_1 надіслав зазначене на електрону адресу відповідача та підписав його кваліфікованим електронним підписом 17.05.2023 о 09:17 год.

Відповідно до копії повідомлення про виклик (а.с.16) вбачається, що розгляд справи відповідачем було призначено на 10:00 год. 17.05.2023.

19.05.2023 на адресу позивача надійшло поштове відправлення від Тульчинський РТЦК та СП (а.с.17-18) з повідомленням про виклик, тобто згідно роздруківки відстеження поштового відправлення № 486 встановлено, що повідомлення про виклик на 17.05.2023 датоване 06.05.2023, відправлено поштою 08.05.2023 та вручено особисто 19.05.2023.

27.05.2023 на адресу позивача надійшло поштове відправлення від Тульчинський РТЦК та СП (а.с.10-12) з постановою № 679 від 17.05.2023, згідно роздруківки відстеження поштового відправлення № 9912 встановлено, що постанову від 17.05.2023 згідно супровідного листа № 2273 відправлено 20.05.2023, поштою прийнято 25.05.2023 та вручено особисто адресату 27.05.2023.

Вирішуючи даний спір, суд виходить із такого.

Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 2 статті 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Частиною 3 статті 22 Закону України „Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" передбачено, що під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно статті 235 Кодексу України про адміністративні правопорушення Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

За приписами частини першої статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право:

знайомитися з матеріалами справи; давати пояснення, подавати докази; заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи; виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно до ч.1 ст. 277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи. Частиною 2 ст. 277 КУпАП не передбачені спеціальні строки розгляду справ про правопорушення передбачені ст. 210-1 КУпАП.

Пунктами 3 та 5 статті 278 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання, зокрема чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду та чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Аналіз наведених вище правових норм, дає можливість дійти висновку, що про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення за частиною 2статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа повідомляється не пізніше як за три доби до дати розгляду справи. У процесі розгляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право користуватися правами передбаченими статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При цьому, обов`язок повідомляти особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.

Суд враховує, що особі, до якої застосовується адміністративна санкція, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.

Із аналізу досліджених в ході судового розгляду доказів суд доходить висновку, що при притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності вказаних вище вимог закону дотримано не було. Так, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, суду беззаперечно не доведено, що позивач був завчасно повідомлений за три доби до дати розгляду справи відносно нього. Адже, як вбачається зі змісту постанови № 679 від 17.05.2023 про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 17.05.2023 на розгляд справи не з`явився, хоча 06.05.2023 останньому надіслано повідомлення про виклик. Однак як вбачається із наданих представником позивача доказів, остатній отримав дане повідомлення 19.05.2023, а із клопотання про відкладення розгляду справи позивач повідомляє про те, що про явку до відповідача взнав 15.05.2023. Однак, оскільки на руки повідомлення не отримав та в нього були відсутні підстави задля звернення до місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, тобто при винесенні постанови посадова особа відповідача не переконалась чи належним чином повідомлений позивач, чи надходили від останнього заяви та клопотання. На спростування даних доводів відповідачем доказів не надано, тому доводи позивача суд вважає обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, відповідачем на їх спростування не надано належних та допустимих доказів.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З огляду на зазначене, оскільки при винесені оскаржуваної постанови не виконано вимоги статей 268, 277-2 та 278 КУпАП, що порушує права позивача та враховуючи положення ст.77 КАС України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін а позовну заяву без задоволення, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення у межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладене вище у своїй сукупності, суд дійшов висновку про те, що оскаржувану постанову винесено з порушенням чинного законодавства та недотриманням процедури здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування відповідної постанови.

Також зважаючи на те, що станом на 05.07.2023 закінчились строки притягнення до адміністративної відповідальності передбачені ч.1 ст. 38 КУпАП, вимога представника позивача про надіслання справи на новий розгляд вважається судом недоцільною, оскільки закінчення строків притягнення до адміністративної відповідальності слугують підставою для закриття провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Згідно зі ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

В матеріалах справи міститься прохання про звільнення позивача від сплати судового збору. На підтвердження фінансового стану позивача надано довідки відповідно до яких вбачається, що ОСОБА_1 не перебуває на обліку і пенсію у Головному управлінні ПФУ не отримує (а.с.19), з І кварталу по 4 квартал 2022 року інформація про доходи останнього у ДПС України відсутня (а.с.20-21), у Тульчинській філії Вінницького обласного центру зайнятості не зареєстрований (а.с.22).

За змістом статті 244 КАС України вбачається, що під час ухвалення рішення суд вирішує питання розподілу судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Оскільки при подачі заяви позивачем судовий збір сплачений не був, тому на користь держави потрібно стягнути з відповідача судовий збір в сумі 536,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, який є суб`єктом владних повноважень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 77, 90, 139, 242-246, 286 КАС України, статтями 247, 268, 279 , 280, 293 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву представника позивача адвоката Кревець Віти Анатоліївни, яка діє на підставі доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги від 01.06.2023 № 151 в інтересах ОСОБА_1 до Тульчинського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання дій протиправними, визнання незаконною, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та направлення справи на новий розгляд, задовольнити частково.

Постанову № 679 від 17.05.2023, винесену начальником Тульчинського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки підполковником Ліщиною Я.М. про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.2 ст. 210-1 КУпАП скасувати, закривши провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В іншій частині позовної заяви відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тульчинського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на користь держави 536,80 грн судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлений 07.07.2023.

Суддя О.О. Дамчук