Справа № 120/6541/23
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

06 липня 2023 р. Справа № 120/6541/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитришеної Р.М., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправнимрішення та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправнимрішення та зобов`язання вчинити певні дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на протиправність рішення №23 від 27.02.2023 щодо відмови в призначені пільгової пенсії за віком. Тому, з метою зобов`язання відповідача призначити та виплачувати пенсію з 18.02.2023, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Ухвалою від 18.05.2023 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Установлено строк для подання відзиву на позовну заяву.

05.06.2023 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Обґрунтовуючи відзив відповідач зазначає, згідно із Законом №1058 у п. 8 ч. 2 ст. 114 визначено правові підстави для призначення пенсії за віком на пільгових умовах водіям пасажирського транспорту та великовагових автомобілів, зайнятим у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв.

Зокрема, передбачено, що водіям міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятим у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу: для жінок - не менше 25 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацами другим - третім цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту і абзацами третім - тринадцятим пункту 2 частини другої цієї статті, страхового стажу, встановленого абзацами п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 2 частини другої цієї статті (з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 24 років у жінок).

Позивачка у своїй позовній заяві наполягає на визнанні протиправним рішення Головного управління у призначенні пенсії згідно статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та на зобов`язанні призначити пенсію на цій же підставі.

Проте, на думку відповідача, такі позовні вимоги є некоректними та не відповідають чинному законодавству, оскільки відповідно до визначених вище норм, Закон України «Про пенсійне забезпечення» застосовується лише у частині, що не суперечить Закону №1058, зокрема, для визначення правових підстав для призначення пенсії за вислугу років.

Питання призначення пенсії на пільгових умовах водіям міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятим у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв врегульовані відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 114 Закону №1058.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 18.02.2023 звернулася до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком за п.8 ч. 2 ст.114 Закону №1058.

За принципом екстериторіальності заява Позивачки розглянута Головним управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області. За результатами розгляду заяви, встановлено, що вік заявниці на момент звернення - 52 роки 9 місяців 20 днів, в той час, як пенсійний вік, що визначений п. 8 ч. 2 ст. 114 Закону №1058 передбачено 55 років.

Страховий стаж позивачки склав 36 років 2місяці 1 день. Пільговий стаж - 25 років 3 місяці 13 днів. До страхового та пільгового стажу зараховано всі періоди трудової діяльності.

Однак, у зв`язку з недосягненням пенсійного віку позивачки, територіальний орган Пенсійного фонду України прийняв рішення №23 від 27.02.2023 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.8 ч.2 ст.114 Закону №1058, оскільки особа право на пенсійну виплату набуває з 29.04.2025

Відповідач вважає, що рішення є правомірним, а позов - безпідставним.

Посилання Позивачки на рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020 (Справа № 1-5/2018(746/15) як на підставу виникнення у неї права на призначення пільгової пенсії у віці 50 років не є достатньо обгрунтованим, адже у наведеному рішенні від 23.01.2020 №1-р/2020 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти "б"-"г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XП зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-УШ. Стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б"-"г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-УШ, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Проте положення п. 8 ч.2 ст. 114 Закону №1058 є чинними, та не визнавалися неконституційними, а відтак підлягають застосуванню до правовідносин, які виникають з приводу призначення пенсій за віком на пільгових умовах водіям пасажирського транспорту та великовагових автомобілів, зайнятим у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наведені сторонами доводи, встановив наступне.

Позивач, 18.02.2023 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових згідно п. "з" ст. 13 ЗУ "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до рішення Пенсійного органу загальний стаж роботи позивача складає 36р. 09міс. 20дн., пільговий стаж роботи складає 25р. 03міс. 13дн.

ГУ ПФУ у Вінницькій області рішенням від 27.02.2023 року відмовило позивачу в призначенні пенсії за віком згідно з статтею 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у зв`язку з тим, що заявниця не досягла пенсійного віку.

Позивач вважає вказане рішення відповідача протиправним і таким, що підлягає скасуванню.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з пунктами 1, 6 частини першої статті 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

У преамбулі Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року №1788-XII зазначено, що цей Закон відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Згідно із статтею 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за цим Законом призначаються трудові пенсії: до яких відносяться пенсії за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Відповідно до статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" було передбачено зменшення пенсійного віку для чоловіків і жінок відносно загального пенсійного віку (60 років для чоловіків і 55 років для жінок) з урахуванням різниці між пенсійним віком у чоловіків і жінок на 10 років для працівників, зайнятих повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, та на 5 років для працівників, зайнятих повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці; зменшення пенсійного віку та стажу для чоловіків і жінок стосовно загального пенсійного віку з урахуванням різниці між пенсійним віком у чоловіків і жінок на 5 років.

Отже, за змістом вищенаведеної норми пенсія за віком на пільгових умовах є особливим видом пенсії, яка призначається конкретній особі на підставі наявного страхового стажу, залежить від праці такої особи в особливих умовах, певно визначений час, призначення якої має відбуватись при досягненні нижчого пенсійного віку.

Відповідно до пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

У вказаній редакції пункт 2 розділу XV Закону № 1058-IV був викладений на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 3 жовтня 2017 року № 2148-VIII (далі - Закон № 2148-VIII), який набрав чинності 11.10.2017 та є чинним на сьогодні.

Окрім внесенних змін до Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, Законом № 2148-VIII також внесено низку інших істотних змін до Закону № 1058-IV, зокрема доповнено його окремим розділом XIV1 під назвою "Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян" (статті 114-115).

Отже, з набранням чинності Закону № 2148-VIII питання, пов`язані з призначенням пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників, в тому числі по Списках № 1 та № 2, регулюються положеннями Закону № 1058-IV.

Таким чином, у попередній редакції пункт 2 Прикінцевих положень допускав можливість призначення пільгових пенсій по Списках № 1 та № 2 за нормами Закону № 1058-IV, але при цьому діяли вимоги щодо віку та стажу, передбачені Законом України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-XII).

З прийняттям Закону № 2148-VIII відповідне питання врегульовано інакше, а саме призначення пільгових пенсій здійснюється виключно за нормами Закону № 1058-IV.

Тобто при вирішенні питання про наявність у позивача відповідного права на пільгову пенсію підлягають застосуванню положення ст. 114 Закону № 1058-IV.

Відповідно до позовної заяви та заявлених позовних вимог, позивач обґрунтовує незаконність відмови відповідача у призначенні пільгової пенсії за наявністю в неї достатнього стажу для призначення пільгової пенсії за віком по Списку № 2.

Відтак суд застосовує норми чинного законодавства та надає оцінку спірним правовідносинам з урахуванням того, що позивач звернулася до суду за захистом права на призначення пенсії на пільгових умовах саме за Списком № 2.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Також Законом України від 03.10.2017 року № 2148-VII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" внесено зміни у п. 2 розділу XV "Прикінцеві положення" та викладено їх в такій редакції:

"Пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону"

З аналізу наведених норм вбачається, що у зв`язку із зверненням позивача щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах Пенсійний фонд зобов`язаний перевірити:

- чи відноситься та чи підтверджується пільговий стаж позивача на посаді, яка визначена Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, який затверджений Кабінетом Міністрів України;

- чи підтверджується зайнятість позивача повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Відповідачем не заперечується віднесення посади ОСОБА_1 до Списку № 2 виробництв, робіт, професій і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та зайнятість позивача повний робочий день на підземних роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України.

При цьому відповідачем підтверджено всі періоди роботи позивача, та враховано, загальний стаж роботи, який складає складає 36р. 09міс. 20дн., пільговий стаж роботи складає 25р. 03міс. 13дн.

Разом з тим, відмовляючи ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, відповідач у рішенні від 27.02.2023 за № 23 зіслався на те що позивач на час звернення про призначення пенсії не досягла пенсійного віку.

Тобто, підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах є недосягнення позивачем необхідного віку, а саме 55 років

Щодо посилань відповідача на те, що положення п. 8 ч.2 ст. 114 Закону №1058 є чинними, та не визнавалися неконституційними, а отже, вони підлягають застосуванню до правовідносин, які виникають з приводу призначення пенсій за віком на пільгових умовах водіям пасажирського транспорту та великовагових автомобілів, зайнятим у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, а відтак, право на призначення пенсії у ОСОБА_1 виникне з 29.04.2025, суд зазначає наступне.

Посилання відповідача на норми ч.1 п.2 ст.114 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у редакції законів України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року № 213VIII є такими, що суперечать рішенню Конституційного суду.

Ухвалюючи Рішення № 1-5/2018 (746/15) від 23.01.2020р. Конституційний Суд України визнав "такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти "б"-"г" статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року № 213-VIII.

Стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б"-"г" статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року № 213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б"-"г" статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме:

"На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

з) водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців; для жінок - не менше 25 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років.

Позиція Конституційного Суду України, викладена в цьому Рішенні, полягає в тому, "Згідно зі статтею 13, частиною другою статті 14, пунктами "б"-"г" статті 54 Закону № 1788 у редакції до внесення змін Законом № 213 у осіб, які належать до категорій працівників, вказаних у цих нормах, виникли легітимні очікування щодо реалізації права виходу на пенсію. Однак оспорюваними положеннями Закону № 213 змінено нормативне регулювання призначення пенсій таким особам.

Конституційний Суд України, дослідивши правовідносини, пов`язані зі змінами підстав реалізації права на пенсію на пільгових умовах з урахуванням відповідного стажу роботи та на пенсію за вислугу років, зазначає, що ці зміни вплинули на очікування осіб стосовно настання юридичних наслідків, пов`язаних із реалізацією права виходу на пенсію.

Отже, особи, що належать до певної категорії працівників, були учасниками правовідносин, у яких вони об`єктивно передбачали настання відповідних наслідків, а саме призначення пенсій, тобто їх легітимні очікування були пов`язані саме з положеннями Закону № 1788 у редакції до внесення змін Законом № 213.

Відтак, зміна умов призначення пенсій особам, які належать до певної категорії працівників, з урахуванням наявності відповідного стажу роботи, призвела до такого нормативного регулювання призначення пенсій, яке суттєво вплинуло на очікування вказаних осіб, погіршило їх юридичне становище стосовно права на призначення пенсій, що має реалізовуватися при зміні нормативного регулювання лише у разі справедливого поліпшення умов праці та впевненості у настанні відповідних юридичних наслідків, пов`язаних із реалізацією права виходу на пенсію.

Таким чином, стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б"-"г" статті 54 Закону № 1788 зі змінами, внесеними Законом № 213, якими передбачено поетапне підвищення на 5 років віку виходу на пенсію на пільгових умовах з урахуванням відповідного стажу роботи та на пенсію за вислугу років для працівників, визначених у вказаних нормах, порушують легітимні очікування таких осіб, а отже, суперечать частині першій статті 8 Конституції України, тобто порушують принцип верховенства права, складовою якого є юридична визначеність."

Конституційний Суд України приймаючи рішення по справі № 1-5/2018 (746/15) від 23.01.2020р. виходив з того, що встановлення як додаткової умови для призначення пільгової пенсії досягнення збільшеного пенсійного віку для працівників, зазначених у пункті "а" статті 13 Закону № 1788 нівелюють сутність права на соціальний захист, не відповідають конституційним принципам соціальної держави та суперечать положенням статей 1, 3, частини третьої статті 22, статті 46 Основного Закону України.

Відтак, Конституційний Суд України визнав зазначені зміни неконституційними.

Вказані зміни, щодо збільшення пенсійного віку втратили чинність з дня ухвалення КСУ Рішення № 1-5/2018 (746/15) від 23.01.2020р.

Таким чином, на день звернення позивача до відповідача ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що право на пільгову пенсію по Списку №2 мають жінки після досягнення 50 років, при наявності спеціального стажу роботи.

У контексті предмету спору юридична позиція, викладена в Рішенні Конституційного Суду України від 23.01.2020 року у справі №1-р/2020, застосовується також при оцінці змін до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", які регламентують спірні правовідносини та рішення відповідача.

З огляду на юридичну позицію Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 року у справі №1-р/2020, суд вважає, що ідентична правова норма, яка міститься в Законі України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" №2148-VIII від 03.10.2017 року, теж не відповідає Конституції України, а тому не підлягає застосуванню.

З позиції Конституційного Суду України та практики Європейського суду з прав людини беззастережно вбачається, що збільшення пенсійного віку для отримання пенсії на пільгових умовах для осіб, які відпрацювали в особливих умовах, набули на момент підвищення пенсійного віку необхідний стаж, який передбачав право на пільгову пенсію, є звуженням цього права, а неправомірне позбавлення особи пенсії не узгоджується з принципом правової визначеності.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Суд вважає, що відповідач не застосував більш сприятливий закон, який передбачає право позивача на обумовлену попередньою роботою пільгову пенсію, проте застосував закон, який позбавляє зазначеного права, отже діяв всупереч вимог верховенства права.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що спірне рішення №23 від 27.02.2023, яким позивачу відмовлено у призначені пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з недосягненням пенсійного віку є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання ГУ ПФУ у Вінницькій області призначити та виплачувати пенсію позивачу за віком на пільгових умовах відповідно до п. "з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 18.02.2023, то суд керується наступним.

Аналіз положень статті 114 Закону № 1058-IV дає підстави для висновку, що жінки, народженні після які народилися з 1 жовтня 1969 року по 31 грудня 1970 року, мають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2 в період з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року за наявності страхового стажу не менше 24 років у жінок, з яких не менше 10 років на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2.

Як видно з матеріалів справи і не заперечується відповідачем, позивачка має достатній страховий стаж. Так, відповідно до матеріалів справи, зокрема, наданих документів до пенсійного фонду та індивідуальних відомостей про застраховану особу страховий стаж позивача становить 36 років 2 місяці 1 день.

Відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії (а.с. 22-23), форма, зміст, якої відповідачем не заперечується, установлено, що позивач має стаж роботи на підприємстві "Вінницька транспортна компанія" 25 років 01 місяць 18 днів, де працювала за посадою, яка відноситься до Списку 2, а відтак має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Щодо періоду, з якого необхідно призначити пенсію позивачу, то в силу ст. 45 Закону 1058, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до положень ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із обставин, встановлених судом у цій справі, а також враховуючи те, що відповідачем не було доведено правомірності свого рішення у правовідносинах, з приводу яких подано позов, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №23 від 27.02.2023р. про відмову ОСОБА_1 в призначенні пільгової пенсії за віком за п. "з" згідно ст. 13 ЗУ "Про пенсійне забезпечення".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити з 18.02.2023 та виплачувати пенсію ОСОБА_1 згідно з п. "з" ст. 13 ЗУ "Про пенсійне забезпечення" з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (код ЄДРПОУ - 13322403, вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21000)

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна