Справа № 160/10659/23
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2023-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
УСТАНОВИВ:
18.05.2023 року через підсистему Електронний суд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому позивач просить:
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу між суддями від 18.05.2023 року ця справа була розподілена судді Ількову В.В.
Ухвалою суду від 19.05.2023 року витребувано у відповідача 1,2 додаткові докази по справі, зокрема:
- пенсійної справи позивача;
- заяви позивача про призначення пенсії від 20.03.2023 року;
- рішення Головного управління
- відомості/інформацію щодо підстав відмови позивачеві у призначенні пенсії згідно поданої ним заяви від 20.03.2023 року та інші докази щодо суті спору.
29.05.2023 року відповідачем 1 до суду надані витребувані ухвалою суду додаткові докази по справі.
05.06.2023 року відповідачем 1 через підсистему Електронний суд надано відзив на позовну заяву позивача.
059.06.2023 року відповідачем 2 через підсистему Електронний суд надано відзив на позовну заяву позивача. Долучені витребувані ухвалою суду додаткові докази по справі.
У відповідності до приписів статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
У відповідності до вимог ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Отже, рішення у цій справі приймається судом 06.07.2023 року, тобто у межах строку встановленого ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що після отримання права на пенсію за віком на пільгових умовах звернувся 20.03.2023 року вперше з заявою про призначення пенсії до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомлено про прийняте Головними управліннями Пенсійного фонду України в Одеській області рішення від 28.03.2023 року про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.
Підставою для відмови у призначенні пільгової пенсії за віком стало незарахування періоду роботи з 21.10.2022 року по 31.12.2022 року, з 11.05.1994 року по 02.07.1996 року.
Позивач вказує, що при зверненні ним було подано всі довідки для підтвердження стажу роботи на пільгових умовах.
Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005р. № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи.
Та з огляду на викладене просить скасувати вказане рішення та призначити пенсію за віком на пільгових умовах.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА 1
Від відповідача 1 надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що підстави для задоволення позову відсутні з таких підстав.
Вказують, що обов`язковою умовою для призначення пенсії за віком, в тому числі на пільгових умовах, є достатня кількість пільгового стажу, що визначено в діючому законодавстві.
До пільгового стажу не зараховано період роботи з 21.10.2022 року по 31.12.2022 року, оскільки в довідці №143 дата народження заявника не відповідає паспортним даним, а період з 11.05.1994 року по 02.07.1996 року буде зараховано до пільгового стажу після розгляду комісією питань з підтвердження стажу.
За таких обставин вважає прийняте рішення вмотивованим та обґрунтованим та просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
ІV. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА 2
Від відповідача 2 надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що підстави для задоволення позову відсутні з таких підстав.
Вказують, що позивач звернувся до них із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 (далі також Закон №1058-IV) та надав необхідні документи.
На думку Пенсійного органу, згідно з наданими документами позивач не має права на призначення пенсії відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
V. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, суд встановив такі обставини.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 20.03.2023 позивач звернувся до Пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Підставою відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах зазначено, що «пільговий стаж особи становить 8 років 8 місяців 19 днів», внаслідок чого право на призначення пенсії у позивача відсутнє.
Таким чином, внаслідок незарахування відповідачем 1 до пільгового стажу окремих періодів трудової діяльності позивача, Пенсійним органом йому було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з підстав недостатнього пільгового стажу за Списком 1, визначеного пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
VІ. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно з абз. 1 п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 24 років у чоловіків (абз. 2 п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV).
Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.
Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону № 1058-IV, починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року не менше 29 років.
Рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII та вирішено, що застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах.

Так, відповідно до пункту «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці жінкам.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ від 05.11.1991 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18 листопада 2005 року № 383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за №1451/11731), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Відповідно до пункту 10 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявності трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 (далі також Порядок № 637), передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Суд звертає увагу, що період, який підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи із зазначенням відповідного Списку, до якого віднесено професію працівника, визначає саме підприємство шляхом надання уточнюючої довідки.

При цьому, уточнююча довідка підтверджує саме спеціальний стаж роботи та її характер, а не право особи на пільгову пенсію. Зазначена довідка необхідна для подальшого її надання відповідним органам Пенсійного фонду України, які в свою чергу визначають наявність підстав і права особи на пенсію на пільгових умовах.

У постановах від 07.03.2018 року у справі № 233/2084/17, від 16.05.2019 року у справі № 161/17658/16-а, від 27.02.2020 року у справі № 577/2688/17, від 31.03.2020 року у справі №446/656/17, від 21.05.2020 року у справі № 550/927/17 Верховний Суд дійшов висновку про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: 1) за відсутності трудової книжки як такої або 2) необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

VІІ. ОЦІНКА СУДУ

Згідно матеріалів справи, у спірному рішенні відповідача 1 про відмову в призначенні пенсії від 28.03.2023 року №66, зазначено що страховий стаж позивача становить 32 роки 6 місяців 20 днів, «за доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди», тобто відповідачем 1 фактично не заперечується весь наявний у позивача страховий стаж.

Натомість, спірним є питання зарахування до пільгового стажу періодів трудової діяльності позивача, зокрема з 21.10.2022 року по 31.12.2022 року, (2 місяці 11 днів) та з 11.05.1994 року по 02.07.1996 року (2 роки 1 місяць 22 дні).

Так, у спірному рішенні про відмову у призначенні пенсії позивачу від 28.03.2023 року №66, зазначено, що період роботи з 11.05.1994 року по 02.07.1996 оку, буде зараховано до пільгового стажу після розгляду комісією з питань підтвердження стажу роботи.

Отже, фактично відповідач 1 протиправно прийняв рішення про відмову в призначенні пенсії позивачу за віком на пільгових умовах без розгляду комісією з питань підтвердження стажу роботи питання віднесення його стажу з 11.05.1994 року по 02.07.1996 року до пільгового стажу за Списком 1, оскільки розглянутим по суті документам про призначення йому пенсії відповідачем 1 не було надано правову оцінку окремим періодам трудового стажу в частині наявності підстав для зарахування його на пільгових умовах.

Також, слід вказати, що правовими підставами для зарахування трудової діяльності позивача з 11.05.1994 року по 02.07.1996 року до пільгового стажу за Списком 1 є записи, зокрема №8,9,10 його трудової книжки НОМЕР_1 (відомості надаються на мові оригіналу трудової книжки):

8) 11.05.1994 Акционерное общество «Предприятие Кокс» Принят в ремонтно- монтажное производство слюсарем-ремонтником 4 р по обслуживанию основних цехов коксохимии пр.-ва с вредными условиями труда, Пр 53 от 11.05.94;

9) 04.05.1996 Переведена там же слюсар-ремонтник 5 разряда по обслуживанию основних цехов коксохимического пр-ва с вредными условиями труда, Пр. №8к от 04.05.96;

10) 02.07.1996 Уволен по переводу в ООО «Тепломонтаж» по ст. 36 п.5 КЗОТ, Пр. №139 от 2.07.1996 р.р.

Тобто, записами трудової книжки позивача безпосередньо зазначено відомості про віднесення спірного трудового стажу 11.05.1994 року по 02.07.1996 року до робіт з особливо шкідливими умовами праці.

Окрім того, згідно матеріалів справи, на підтвердження пільгового зарахування свого трудового стажу в період 11.05.1994 року по 02.07.1996 року відповідачу 1 серед документів для призначення пенсії було надано довідку №55 від 08.12.1998 року Акціонерного товариства «Підприємтсво КОКС», в якій зазначається (мовою оригіналу), що « ОСОБА_1 с 11.05.1994 року по 02.07.1996 року работал в АТ «Підприємство КОКС» в должности слюсаря-ремонтника занятый ремонтом оборудования на участе действующих производств, где основне работы ведущие технологический процес пользуются правом на льготное пенсионное обеспечение по списку №1 раздел 4 подраздел 2 шифр 1040200а-1753а».

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 року №461 «Про затвердження списків виробництв, робіт професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» затверджено Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до розділу IV підрозділу 2 Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, до посад на коксохімічному виробництві вінесено наступні - робітники: апаратники; дробильники; зливальники-розливальники, машиністи кранів металургійного виробництва, зайняті на гарячих ділянках робіт; розливальники хімічної продукції; скруберники-насосники; стропальники, зайняті на гарячих ділянках робіт; чистильники, зайняті очищенням апаратури.

При цьому, на час набуття позивачем трудового стажу з 11.05.1994 року по 02.07.1996 року, нормативне регулювання правовідносин у сфері пенсійного забезпечення та зарахування пільгового трудового стажу здійснювалось іншим нормативно-правовим актом - (мовою оригіналу) Постановлением Кабінета Министров СССР от 26.01.1991 №10 "Об утверждении Списков производств, работ, профессий, должностей и показателей, дающих право на льготное пенсионное обеспечение".

Відповідно до зазначеного підзаконного акту шифру 1040100а-1753а відповідають (рос.) « Рабочие ремонтных служб, занятые ремонтом оборудования в местах его установки на участках (рабочих местах) действующих производств, где основные рабочие, ведущие технологический процесс, пользуются правом на льготное пенсионное обеспечение по Списку слесари-ремонтники, электрогазосварщики,электросварщики ручной сварки, электромонтеры по ремонту и обслуживанию электрооборудования».

Таким чином, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року № 10, час трудової діяльності позивача в АТ Підприэмство КОКС» на посаді (рос.) «слесаря-ремонтника занятого ремонтом на участке действующих производств» з 11.05.1994 року по 02.07.1996 року зараховувався до пільгового стажу за Списком 1 для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідач 1 розглянувши надані позивачем документи для призначення пенсії та зокрема довідку №55 від 08.12.1998 року Акціонерного товариства «Підприємтсво КОКС» про зарахування до пільгового стажу за Списком 1 часу його роботи з 11.05.1994 року по 02.07.1996 року за шифром 1040100а-1753а необґрунтовано не зарахував зазначений період до пільгового стажу за Списком 1 для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, та відповідно протиправно відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з цих підстав.

У даному випадку позивач не може бути позбавлений права на призначення пенсії через те, що відповідач 1 для підтвердження спеціального трудового стажу позивача не врахував спірний період, із вказаних вище підстав.

Щодо не зарахування відповідачем 1 до пільгового стажу за Списком 1 періоду роботи позивача з 21.10.2022 року по 31.12.2022 року через невідповідність дати народження паспортним даним в довідці №143.

Так, слід вказати, що ведення персоніфікованого обліку осіб в Пенсійному фонді України на теперішній час здійснюється в електронному вигляді та пенсійний орган отримує відомості про працевлаштованих осіб з деталізацією посади та виду професійної діяльності, підстав зарахування пільгового стажу.

Тобто, відповідачу 1 були фактично було відомо про віднесення стажу роботи позивача з 21.10.2022 року по 31.12.2022 року до пільгового стажу за Списком 1, що підтверджується даними форми ОК-5 (Індивідуальними відомостями про застраховану особу), які розглядались відповідачем 1 під час прийняття рішення про призначення / відмову в призначенні йому пенсії.

Натомість, відповідач фактично з формальних підстав не зарахував до пільгового стажу за Списком №1 час роботи позивача з 21.10.2022 року по 31.12.2022 року, посилаючись на описку в довідці №143 в даті його народження.

Слід вказати, що статтею 44 Закону № 1058-IV встановлено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, відповідно до якого призначення пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за призначенням пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи. Порядок подання та оформлення документів для призначення пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Відповідно до ч. 5 ст. 45 Закону № 1058-IV документи про призначення пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення або про відмову в призначенні пенсії. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі Порядок № 22-1).

За змістом пункту 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Відповідно до п. 1.9 розділу І Порядку № 22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу). Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви, або дата реєстрації заяви на вебпорталі. Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За змістом пункту 4.3 розділу IV Порядку № 22-1 рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Частиною третьою статті 44 Закону передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Пунктом 4.7 Порядку 22-1 передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

На переконання суду, відповідач, у разі незгоди з відомостями, зазначеними в документах позивача, має право на реалізацію повноважень, наданих йому частиною третьою статті 44 Закону № 1058-IV, а саме: вимагати відповідні документи від підприємства, перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню тощо. Однак, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що відповідач як суб`єкт владних повноважень скористався таким правом. В оскаржуваному рішенні зазначено, що уточнюючі довідки про пільговий характер роботи потребують перевірки.

Процедуру підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлену для окремої категорії працівників, у разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника, визначає Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України № 18-1 від 10.11.2006, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 24.11.2006 за №1231/13105.

Дія цього Порядку поширюється на осіб, які працювали, зокрема, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах (пункт 2 Порядку № 18-1).

За змістом пунктів 3, 4 Порядку № 18-1 підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії (далі - Комісії), які створюються при головних управліннях Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Відповідно до пункту 6 Порядку № 18-1 основним завданням Комісії є розгляд заяв про підтвердження стажу роботи та прийняття за результатами їх розгляду рішень про підтвердження (відмову в підтвердженні) стажу роботи.

Пунктом 7 Порядку № 18-1 визначено, що для виконання покладених на Комісію завдань їй надається право:

заслуховувати на своєму засіданні особу, яка подала заяву про підтвердження стажу роботи (далі - заявник), або її законного представника, або представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально;

запрошувати на засідання як консультантів та експертів фахівців центральних і місцевих органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій;

отримувати від заінтересованих органів інформацію, необхідну для підтвердження стажу роботи, у встановленому порядку;

інформувати територіальні органи Пенсійного фонду України з питань, що входять до компетенції Комісії.

Згідно із пунктом 12 цього Порядку територіальні органи Пенсійного фонду України надають заявникам допомогу у зборі необхідних документів та отриманні через портал електронних сервісів юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, витягу з Єдиного державного реєстру в електронній формі для підтвердження стажу роботи.

У рішенні відповідача 1 зазначено, що для зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 21.10.2022 року по 31.12.2022 року немає підстав, оскільки в довідці №143 дата народження заявника не відповідає паспортним даним.

При цьому у рішенні не було наведено підстав неврахування трудової книжки позивача, тощо, які були ним надані до Пенсійного органу.

У даному випадку позивач не може бути позбавлений права на призначення пенсії через те, що відповідач для підтвердження спеціального трудового стажу позивача не врахував всі наявні документи.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області не доведено вжиття всіх передбачених законодавством заходів для повного, всебічного та об`єктивного розгляду заяви позивача від 20.03.2023 року про призначення пенсії та не доведено правомірність оскаржуваного рішення від 28.03.2023 року за №66, яке за своїм змістом не відповідає критерію обґрунтованості.

Наведені обставини свідчать про неналежну перевірку наданих позивачем документів, не забезпечення повного, всебічного та об`єктивного розгляду заяв позивача, відсутність належного обґрунтування рішень суб`єктів владних повноважень та передчасні висновки про недостатність у позивача пільгового стажу для призначення йому пенсії на пільгових, без належного дослідження документів та без врахування норм права, що регулюють спірні правовідносини.

За таких обставин, суд дійшов висновку про протиправність прийнятого відповідачем 1 рішення від 28.03.2023 року про відмову у призначенні пенсії позивачу, а також про наявність підстав для скасування такого рішення.

З метою ефективного захисту порушеного права позивача суд дійшов висновку про зобов`язання відповідача 2 зарахувати до пільгового стажу на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 ОСОБА_1 періоди його роботи з 21.10.2022 року по 31.12.2022 року, з 11.05.1994 року по 02.07.1996 року.

Статтею 58 Закону № 1058-IV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати пільговий та страховий стаж позивача.

З огляду на неналежне виконання визначеним пенсійним органом його повноважень щодо розгляду заяви позивача, що потягло за собою порушення прав позивача, з урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення пенсії та визначення підстав, за яких призначається пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні, суд дійшов висновку про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 ОСОБА_1 періоди його роботи з 21.10.2022 року по 31.12.2022 року, з 11.05.1994 року по 02.07.1996 року та повторно розглянути заяву позивача від 20.03.2023 року про призначення пенсії та прийняти рішення у встановленому порядку відповідно до норм чинного законодавства України, із урахуванням наданої судом у цьому рішенні правової оцінки.

Суд звертає увагу, що відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З системного аналізу матеріалів справи, наведених норм законодавства, із урахуванням правових висновків Верховного Суду, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

VІІІ. ВИСНОВКИ СУДУ

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України Про судоустрій і статус суддів встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Дослідивши матеріали справи, слід зазначити, що Пенсійним органом не було доведено належними та допустимими доказами щодо правомірності прийнятого рішення про відмову позивачеві у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, згідно поданої ним заяви від 20.03.2023 року.

За таких обставин, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головному управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинити певні дії.

Щодо розподілу судових витрат, а саме судового збору.

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до приписів статті 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі по 402,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 1,2, кожного окремо.

Керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головному управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 66 від 28.03.2023 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 ОСОБА_1 періоди його роботи з 21.10.2022 року по 31.12.2022 року, з 11.05.1994 року по 02.07.1996 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.03.2023 року про призначення пенсії та прийняти рішення у встановленому порядку відповідно до норм чинного законодавства України, із урахуванням наданої судом у цьому рішенні правової оцінки.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору в сумі 402,60 гривень.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору в сумі 402,60 гривень.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач 1:Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ).

Відповідач 2: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м.Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 06.07.2023 року.

Суддя В.В. Ільков