Справа № 393/261/23
Суддя: Подліпенець Є. О.
Дата ухвалення: 2023-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 393/261/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2023 року смт Новгородка

Новгородківський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді Подліпенця Є.О.,

з участю секретаря Макаренко Л.Л.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач Державна служба України з безпеки на транспорті,

представники учасників справи:

представники позивача адвокат Заболотній П.Л.,

представник відповідача Кравченко Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Новгородка справу адміністративного судочинства за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА №00008051 від 01.05.2023р. та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА №00008051 від 01.05.2023р., а такоож закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене ч.2 ст. 132-1 КУпАП.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що 06.04.2023 року відповідачем винесено оскаржувану постанову, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500 грн. У вищевказаній постанові зазначено, що 06.04.2023 року о 10 год 54 хв., за адресою Н-01, Київ-Знам`янка, км 206+200 зафіксовано транспортний засіб Renault Magnum 460, днз НОМЕР_1 , та зазначено, що відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на здвоєнні осі транспортного засобу на 5,476 % (0,986 тон). Однак, позивач не погоджується із оскаржуваною постановою, вважає її незаконною, так як відповідачем не було враховано тип причепу, осі вищевказаного транспортного засобу є строєними, таким чином, результати вимірювання, які здійсненні відповідачем, не можна вважати достовірними. Повна масса транспортного засобу не перевищувала допустимих норм, що дозволяло перевезення вантажу без оформлення відповідного дозволу. Разом з тим, позивач вважає, що результати вимірювання не можна вважати правильними та достовірними, зважаючи на відсутність спеціальної методики та неможливість встановлення точного показника навантаження на осі транспортного засобу. Крім того, в оскаржуваній постанові не встановлено усіх обставин, а саме: не відображено загальну массу транспортого засобу, а лише вказано про величини перевищення маси у відсотковому та тоннажному співвідношенні, що не дає можливості встановити можливе порушення вимог п.22.5 ПДР України, оскільки міститься інформація лише про транспортний засіб Renault Magnum 460, днз НОМЕР_1 , натомість відсутня інформація про напівпричіп, також відсутня інформація про напівпричіп і на фотознімках, з яких неможливо встановити ні номерний знак, ні його назву; із тексту постанови не зрозуміло чи взято до уваги строєність осі транспортного засобу, не відображено тип вантажу, що перевозиться, а тому не могло бути враховано, що перевозився вантаж насіння, який міг змішувати з осі на вість, що суттєво впливає на вимірювання поосьового навантаження; відсутній підпис особи, яка склала постанову. Вважає, що із наявних матеріалів справи не вбачається можливим з`ясувати на основі чого уповноважена особа прийшла до висновку про перевищення навантаження на осі транспортного засобу.

Ухвалою судді від 29.05.2023 року справу призначено до розгляду по суті в судовому засіданні Новгородківського районного суду Кіровоградської області. Крім цього, відповідачу роз`яснено, що він має право подати відзив на позов та докази у разі заперечення позовних вимог за наявності.

Копія зазначеної ухвали була надіслана учасникам справи.

Також відповідачу надіслано копію позовної заяви з доданими до неї документами.

05.06.2023 року стороною відповідача було подано відзив на адміністративний позов, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/ перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА №00008051 від 01.05.2023р. в повному обсязі. В обгрунтування вказаних заперечень посилається на те, що в оскаржуваній постанові зазначено, що 06.04.2023 року о 10 год 54 хв., за адресою Н-01, Київ-Знам`янка, км 206+200, позивач, як відповідальна особа, допустив «рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 ПДР України: перевищення навантаження на здвоєнні осі транспортного засобу на 5,476% (0,986 тон), при дозволенному максимальному навантаженню на здвоєні осі 18 тон та відстані між осями від 1,3 м до 1,8 м при неспарених колесах» відповідальність за яке передбачене ч.2 ст. 132-1 КУпАП. Вищевказане правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу марки WIM 10, 10 сертифікат відповідності UA.TR. 001 35 211-21, 213-21, дійсні до 16.06.2022. Відповідно до постанови КМУ від 05.04.2022р. №412 «Деякі питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного стану» повірка вимірювального і зважувального обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю є дійсною та чинною на період воєнного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скавування на всій території України. Відповідна інформація також зазначена в бланку оскаржуваної постанови, а тому дії відповідача під час формування оскаржуваної постанови є законними та правомірними. Оскаржувана постанова сформована системою в автоматичному режимі без складання протоколу про адміністративне правопорушення уповноваженою особою відповідно до вимог Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021р. №512.Постанова складено відносно ОСОБА_1 відповідає усім вимогам закону, зокрема ст. 283 КУпАП та вищевказаної Інструкції, та містить необхідну інформацію передбачену чинним законодавством, а також додаткову інформацію про транспортний засіб, підписана ЕЦП, що підтверджується QR кодом відповідальної особи. Щодо переміщення вантажу під час руху транспортного засобу, то вказане є неприпустимим, оскільки його переміщення спричиняє збільшення динамічної маси транспортного засобу при гальмуванні, а також порушує стійкість транспортного засобу. Вказані негативні переміщення вантажу під час руху можуть призвести до непередбачуваних аварійних наслідків та є загрозою для безпеки дорожнього руху. Водій зобов`язаний вибирати швидкість руху з огляду на дорожню обстановку та особливості вантажу. Крім того, позивач посилається на норму п. 22.5 ПДР України в редакції, яка втратила чинність, а постановою КМУ від 09.02.2022 №105 внесено зміни до ПДР п.22.5. Також, транспортний засіб Renault Magnum 460, днз НОМЕР_1 нараховує п`ять осей, а сааме: дві на автомобілі (одинарна + одинарна) та три на причепі (строєні). 06.04.2023р. о 10:54 год, за адресою: Н-01, Київ-Знам`янка, км 206+200, було зафіксовано навантаження на здвоєну вісь, яка використовувалась під час руху транспортного засобу замість наявних строєних, у зв`язку з тим, що підйомна вісь транспортного засобу Renault Magnum 460, днз НОМЕР_1 не була опущена. Зазначене підтверджується фотознімками, наданими до відзиву та відеозаписом на сервісі перевірки адміністративних правопорушень в галузі безпеки на транспорті зафіксованих в автоматичному режимі (веб сайт https://wim.dsbt.gov.ua) та інформаційною карткою ГВК. Відповідно до фактичних зафіксованих параметрів транспортного засобу, зазначених у оскаржуваній постанові та інформаційної картки ГВК позивачем було допущено перевищення навантаження на здвоєну вісь транспортного засобу (axeload-3 + axeload 4) на 22, 602 т, при дозволеному максимальному навантаженню на здвоєнні вісі 18 тон. Перевищення параметрів зазначених у п.22.5 ПДР України було встановлено із врахуванням вимірів із урахуванням похибки вагових та габаритних параметрів зазначеного вище транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортного засобу на ділянці автомобільної дороги. Відсоткове значення перевищення максимально допустимої маси транспортного засобу отримується з врахуванням допустимої похибки вимірювання вагового комплексу відповідно до ДСТУ OIML R 134-1:2010, яка складає до 10% щодо визначення загальної маси транспортного засобу та 16% щодо навантаження на осі. Враховуючи можливу максимально дозволену похибку автоматичного комплексу габаритно-вагового контролю, відсоткове перевищення загальної маси транспортного засобу здійснювалося за відповідною формулою та розрахунок відсоткового перевищення навантаження на здвоєну вісь транспортного засобу виглядає так: (22 602-18 000-16%*22 602)/18 000)*100%=5,476%. За зазначене перевищення позивача було притягнуто до відповідальності передбаченої ч.2 ст. 132-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 8500 грн. Доводи позивача, викладені у позовній заяві не спростовують факт наявності події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП та не спростовують позиції відповідача. Також разом з відзивом стороною відповідача надано документи (письмові докази), зокрема копії оскаржуваної постанови, інформаційної картки габаритно вагового контролю, скрінкопія перегляду зафіксованої події, фото транспортного засобу, сернтифікату відповідності, докази прелставництва в суді та відправлення відзиву з додатками інщій стороні.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Заболотній П.Л. в судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. 05.07.2023 року представник надав до суду клопотання, відповідно до якого судове засідання просив проводити без його участі та участі позивача. Позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити.

Представник відповідача Кравченко Я.С. у судове засідання не прибула. Про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Про поважність причин неявки до суду не повідомила. Заяв про перенесення розгляду справи на інший час від неї не надійшло.

Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників справи достатніми, суд розглянув справу у відповідності до ч.4 ст. 229 КАС України без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відсутність сторін та їх представників.

Розглянувши заяви по суті справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволененю не підлягає виходячи з наступного.

Так, відповідно до положень ст. 288 КУпАП постанова посадової особи по справі про адмінправопорушення може бути оскаржена у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України (далі КАСУ), з особливостями визначеними КУпАП. Виходячи з правового змісту цих вимог законодавства, передбачено, що даний позов розглядається в порядку та відповідно до вимог КАС України, з урахуванням особливостей визначених КУпАП.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно ст.14 Закону України ''Про дорожній рух'' учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. Учасники дорожнього руху зобов`язані , зокрема знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.1.1 ПДР України ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно п.1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.1 Положення про Державну службу України на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015р. №103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно п.5 вказаного Положення Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті.

Відповідно до п.7 даного Положення Укртрансбезпека для виконання покладених на неї завдань має право, зокрема: використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, зокрема в автоматичному режимі.

Судом встановлено, що відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання /перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА №00008051 від 01.05.2023р., винесеної заступником директора Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному траспорті начальником відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень ОСОБА_2 відповідальна особа 06.04.2023 о 10 год. 54 хв. за адресою Н-01 Київ-Знам`янка, км 206+200, Кіровоградська обл. допустила рух транспортного засобу Renault Magnum 460, днз НОМЕР_1 , із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 11 % (3.543 тон), навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 5,476 % (0,986 тон), при дозволенному максимальному навантаженні на здвоєні осі 18 тон та відстань між осями від 1,3 м до 1,8 м при неспарених колесах,, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Також з даної постанови вбачається, що до адміністративної відповідальності притягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500 грн.

У цій же постанові наявна інформація про технічний засіб, яким в автоматичному режимі зафіксовано правопорушення, а саме WIM10, 10; серія, номер свідоцтва про повірку технічного засобу та строк його дії UA.TR.001 35 211-21 _ № 213-21 до 16-06-2022р.

Щодо строку дії технічного засобу, яким в автоматичному режимі зафіксовано правопорушення, то представник відповідача вказав у відзиві на позов, що відповідно до постанови КМУ від 05.04.2022р. №412 «Деякі питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного стану» повірка вимірювального і зважувального обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю є дійсною та чинною на період воєнного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скавування на всій території України. Відповідна інформація також зазначена в бланку оскаржуваної постанови, а тому дії відповідача під час формування оскаржуваної постанови є законними та правомірними.

В графі постанови «результати автоматичної фіксації транспортного засобу в момент учинення адміністративного правопорушення» наявний фотознімок та посилання в інтернеті на веб-сайт, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом (за наявності) транспортного засобу в момент вчинення правопорушення та постановою в електронній формі:https://wim.dsbt.gov.ua/r/a/АА00008051/ та ідентифікатор доступу.

Відповідно до п. 22.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, (далі Правила дорожнього руху) маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

Згідно п.3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001р. №30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

П. 22.5 ПДР України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачає, що рух транспортних засобів та їх составів для автомобільних доріг державного значення, допускається у разі, коли їх параметри не перевищують: в) навантаження на здвоєні осі 18 тон, якщо відстані між осями від 1,3 м до 1,8 м при неспарених колесах.

Відповідно до ч.1 ст.14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Частиною другою статті 132-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами. Вказане порушення тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої та третьої статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно п.2 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019р. № 1174, автоматичний пункт фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті - комплекс технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу в русі, визначених пунктом 12 цього Порядку, з одночасною його фотозйомкою, відеозаписом (за наявністю) та ідентифікацією за державним реєстраційним номером.

Відповідно до п.12 цього Порядку автоматичний пункт може забезпечувати, зокрема: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей).

Згідно п.п. 13, 14 цього Порядку під час вимірювання габаритно-вагових параметрів транспортних засобів застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність. Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих.

Подія та склад адміністративного правопорушення, які є обов`язковими умовами для притягнення особи до адміністративної відповідальності, належним чином встановлені та відображені у оскаржуваній постанові, а також підтверджуються скріном екрану перегляду зафіксованої події та інформаційною картою габаритно-вагового контролю, в яких зокрема зафіксовані дані про навантаження загальної маси транспортного засобу, а також фотофіксацією.

Відповідно поданих доказів зафіксованої події, в таких зазначена загальна вага транспортного засобу, транспортний засіб з реєстраційним номером, власником якого є позивач.

Із фото, наданих до відзиву представником відповідача, вбачається, що вони зроблені 06.04.2023р. о 10:54:30 з прив`язкою до Н-01, Київ Знам`янка, км 206+200 км автодороги, а саме - фронтальне зображення транспортного засобу Renault Magnum 460, днз НОМЕР_1 ; зображення реєстраційного номеру; зображення загального вигляду транспортного засобу в момент проїзду через автоматичний пункт (а.с.56-57).

Постанова містить дату, час та місце вчинення правопорушення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правовопрушення (марка, модель, номерний знак). Зазначено про перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 5,476% (0,986 тон), відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.132-1 КУпАП

У постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги (п. 17 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1174 від 27.12.2019).

Згідно з ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається зокрема у разі вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

При цьому оскаржувана постанова містить всю необхідну інформацію, передбачену ст. 283 КУпАП як Законом України, а саме: про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, зафіксований у момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким в автоматичному режимі здійснено фотофіксацію правопорушення; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки, що настають у разі несплати штрафу; адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації тощо.

Також в оскаржуваній постанові згідно з вимогами п. 17 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1174 від 27.12.2019, міститься інформація про виміряні з урахуванням похибки вагові параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні. Нормативні габаритно-вагові параметри в постанові зазначаються шляхом посилання на п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

Основним доказом у таких справах є показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, працюючими в автоматичному режимі, внесені до автоматично сформованої постанови.

Вказане правопорушення зафіксовано за допомогою вимірювального обладнання автоматичного пункту ваго-габаритного контролю за допомогою технічного засобу WIM10, 10; серія, номер свідоцтва про повірку технічного засобу та строк його дії UA.TR.001 35 211-21 _ №213-21 до 16-06-2022р.

У матеріалах справи також наявні копії сертифікатів відповідності автоматичного приладу для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WIM10, 10 від 17.06.2021р. та копія сертифікату перевірки типу від 17.06.2021р., а тому суд не вбачає підстав ставити під сумнів результати, які були зафіксовані даним приладом щодо габаритно-вагових параметрів транспортного засобу позивача, яким перевозився вантаж.

Суд також зауважує, що сторонами не заперечується та визнається факт належності саме позивачу транспортного засобу Renault Magnum 460, днз НОМЕР_1 , а тому позивач, як власник транспортного засобу, є належним суб`єктом відповідальності за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті.

Відповідно до п.12.1, п.12.5 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні при транспортуванні вантажів слід дотримувати вимог Правил дорожнього руху України. Для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова; волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Габаритно-вагові норми вантажних перевезень встановлені в п.22.5 ПДР України, яким передбачено, що забороняється рух транспортних засобів та їх составів при перевищенні встановлених параметрів.

Головна мета такої заборони - збереження автомобільних доріг та попередження їх передчасного руйнування. Завантажуючи транспортний засіб в межах дозволеної фактичної маси, позивач був зобов`язаний враховувати дозволені навантаження на осі транспортного засобу, нерівномірний розподіл маси вантажу на осі та використовувати в таких випадках транспортний засіб з відповідними технічними параметрами.

Також, позивач, як на підставу задоволення позовних вимог посилається на ту обставину, що оскаржувана постанова оформлена з порушенням вимог законодавства, зокрема в ній відсутні відомості передбачені Додатком 1 до Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України 27 вересня 2021 року № 512 (далі -Інструкція) та не відображено загальну массу транспортого засобу, а лише вказано про величини перевищення маси у відсотковому та тоннажному співвідношенні, що не дає можливості встановити можливе порушення вимог п.22.5 ПДР України, оскільки міститься інформація лише про транспортний засіб Renault Magnum 460, днз НОМЕР_1 , натомість відсутня інформація про напівпричіп, також відсутня інформація про напівпричіп і на фотознімках, з яких неможливо встановити ні номерний знак, ні його назву; із тексту постанови не зрозуміло чи взято до уваги строєність осі транспортного засобу, не відображено тип вантажу, що перевозиться, а тому не могло бути враховано, що перевозився вантаж насіння, який міг змішувати з осі на вість, що суттєво впливає на вимірювання поосьового навантаження; відсутній підпис особи, яка склала постанову.

Проте, суд не погоджується з такими доводами позивача з огляду на наступне.

Так, судом встановлено, що зміст оскаржуваної постанови в повній мірі відповідає вимогам ст.283 КУпАП, зокрема вказана постанова містить всю необхідну інформацію про транспортний засіб Renault Magnum 460, днз НОМЕР_1 , який нараховує п`ять осей, а саме: дві на автомобілі (одинарна + одинарна) та три на причепі (строєні) та 06.04.2023р. о 10:54 год, за адресою: Н-01, Київ-Знам`янка, км 206+200, було зафіксовано навантаження на здвоєну вісь, яка використовувалась під час руху транспортного засобу замість наявних строєних, у зв`язку з тим, що підйомна вісь транспортного засобу Renault Magnum 460, днз НОМЕР_1 не була опущена. Зазначене підтверджується фотознімками, наданими представником відповідача до відзиву на позов та вказане можна перевірити відеозаписом на сервісі перевірки адміністративних правопорушень в галузі безпеки на транспорті зафіксованих в автоматичному режимі (веб сайт https://wim.dsbt.gov.ua) та інформаційною карткою ГВК, постанова підписана ЕЦП, що підтверджується QR кодом відповідальної особи, а відсутність інших відомостей, що передбачені Додатком 1 до Інструкції, не свідчить про її протиправність, оскільки в такому разі підлягають застосуванню норми, що мають вищу юридичну силу, якими є норми КУпАП.

Щодо переміщення вантажу під час руху транспортного засобу, то суд погоджується з доволами сторони відповідача, що вказане є неприпустимим, оскільки його переміщення спричиняє збільшення динамічної маси транспортного засобу при гальмуванні, а також порушує стійкість транспортного засобу. Вказані негативні переміщення вантажу під час руху можуть призвести до непередбачуваних аварійних наслідків та є загрозою для безпеки дорожнього руху. Водій зобов`язаний вибирати швидкість руху з огляду на дорожню обстановку та особливості вантажу.

Також, згідно п.17 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019р. №1174, у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Оскаржувана постанова містить посилання на перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України, а також виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортного засобу на ділянці автомобільної дороги - навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 5,476% (0,986 тон).

Викладене свідчить про безпідставність доводів позивача щодо недоліків змісту постанови.

Також не знайшли підтвердження доводи позивача про те, що постанова є незаконною, так як відповідачем не було враховано тип причепу, та те, що осі вищевказаного транспортного засобу є строєними, таким чином, результати вимірювання, які здійсненні відповідачем, не можна вважати достовірними та правильними, зважаючи також на відсутність спеціальної методики та неможливість встановлення точного показника навантаження на осі транспортного засобу.

Так, зі змісту постанови вбачається, що перевищення нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України, було встановлено при здійсненні вимірювання з урахуванням похибки вагових параметрів транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові параметри транспортного засобу на ділянці автомобільної дороги - навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 5,476% (0,986 тон), відомостей про те, що фактична маса транспортного засобу перевищувала вагові параметри, зазначені в 22.5 ПДР України, постанова відповідача не містить, а тому і зазначення в постанові такої маси не є необхідним.

Також суд погоджується з доводами сторони відповідача, що положення Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом МІУ № 512 від 27.09.2021 № 512, затверджують лише форму, а не вимоги до змісту постанови. Дана форма визначає перелік інформаційних даних, які можуть міститися в постанові в залежності від обставин вчинення порушення. Винесена відповідачем постанова в повній мірі відповідає формі, затвердженій додатком 1 Інструкції.

У той же час безпосередньо стосовно вимог до змісту постанови необхідно керуватися виключно вимогами ст. 283 КУпАП.

Відповідно до листа Міністерства юстиції України № Н-35267-18 від 30.01.2009 вища юридична сила закону полягає також у тому, що всі підзаконні нормативно правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм. Підпорядкованість таких актів законам закріплена у положеннях Конституції України.

Відтак, у випадку, якщо Інструкцією передбачений порядок дій чи додаткові вимоги до рішення суб`єкта владних повноважень, не визначені законом та які ним безпосередньо не вимагаються, поведінка суб`єкта, який діє на виконання норм Конституції та законів України, не може бути поставлена під сумнів, а його рішення, зокрема постанова, у випадку відповідності її Конституції України та законам України, не може бути скасована лише з тих міркувань, що норми підзаконного акту передбачають інший порядок її оформлення.

Інші доводи сторін не спростовують висновків суду.

Слід зазначити, що вимога сторони позивача про визнання оскаржуваної постанови протиправною не підлягає задоволенню, оскільки у відповідності до положень ч.3 ст. 286 КАС України, якою визначено повноваження суду щодо прийняття рішень в зазначеній категорії справ, визнання протиправною постанови не передбачено.

Також, суд вважає, що відповідачем на виконання вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, доведено правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП, зміст оскаржуваної постанови відображає склад адміністративних правопорушень, а вимоги до змісту постанови, визначені ст. 283 КУпАП та Інструкцією з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 року №512 дотримано.

Підсумовуючи вищевикладене, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Крім цього, враховуючи, що позивачу у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі, суд відповідно до ст. 139 КАС України вважає, що сплачена ним при зверненні до суду сума судового збору в розмірі 536,80 грн. відшкодуванню стороною відповідача за рахунок бюджетних асигнувань не підлягає.

Керуючись ст.ст. 5, 8, 9, 20, 22, 72 - 77, 241-246, 250, 268, 269, 271, 272, 286 КАС України, Інструкцією з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України № 512 від 27.09.2021, Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 року № 1174, ст.ст. 1, 7, 9, 222, 268, 278, 280, 283, 288 КУпАП, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА №00008051 від 01.05.2023р. та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Понесені позивачем судові витрати у виді судового збору в розмірі 536,80 грн. відшкодуванню на його користь стороною відповідача за рахунок бюджетних асигнувань не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя Є.ПОДЛІПЕНЕЦЬ