Справа № 334/8470/19
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2023-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
04 липня 2023 року м. Дніпросправа № 334/8470/19
Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),
суддів: Дурасової Ю.В., Юрко І.В.,
перевіривши на відповідність нормам КАС України апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01 лютого 2023 року у справі № 334/8470/19 за позовом ОСОБА_1 до Запорізької митниці ДФС, про скасування постанови в справі про порушення митних правил, -
Заявник позивач, не погодившись з вищезазначеною ухвалою суду, подає 01.06.2023 року за допомогою системи «Електронний Суд», до суду апеляційну скаргу.
Відповідно до ч. 1 ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Перебіг строку для подання апеляційної скарги починається з моменту складання повного тексту ухвали або з моменту проголошення ухвали, будь-яких винятків нормами КАС України не передбачено. Повний текст ухвали від 01.02.2023 року складено у день винесення ухвали.
Апеляційна скарга подана до суду 01.06.2023 року.
Для встановлення поважності підстав пропуску строку апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції, залишено апеляційну скаргу без руху та зобов`язано надати до суду апеляційної інстанції докази та підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду. Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 05.06.2023 року апеляційну скаргу залишено без руху, надано строк для усунення недоліків у строк десять днів з дня отримання ухвали, протягом якого заявник може надати докази на підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду з апеляційною скаргою. Також ухвалою зобов`язано надати до суду докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги,.
Судом направлено ухвалу засобами поштового зв`язку та отримано заявником 15.06.2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Судом в ухвалі від 05.06.2023 року звернуто увагу заявника апеляційної скарги, що строк подання апеляційної скарги може бути поновлено у разі коли заявник дізнався про наявність ухали, або отримав її пізніше, ніж її ухвалено. При цьому, строк подання апеляційної скарги обраховується від дати отримання ухвали чи від дати коли заявник про неї дізнався або повинен був дізнатись.
Разом з апеляційною скаргою, заявник заявляє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, обґрунтоване тим, що копію ухвали отримала пізніше віз відведеного часу. Вказує, що строк порушено через вчасне не отримання копії оскаржуваної ухвали від суду, вказує, що тривалий час не отримував копію ухвали.
Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (рішення Європейського суду, справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).
У рішенні Європейський Суд з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд зробив висновок про те, що у разі якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).
Для поновлення строків на апеляційне оскарження повинні існувати об`єктивні, непереборні підстави.
Як зазначив Європейський Суд з прав людини в ухвалі щодо прийнятності заяви від 30.08.2006 (справа «Каменівська проти України»), право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.
Передбачено, що учасник справи може розраховувати на поновлення пропущеного строку у разі коли апеляційну скаргу подано протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення, у цьому випадку має бути подана заява разом з доказами.
16.06.2023 року до суду від ОСОБА_1 надійшла заява про поновлення строку на апеляційне оскарження. Вказано, що позивач добросовісно користується своїми процесуальними правами, копію ухвали вчасно не отримала від суду першої інстанції та була вимушена отримувати її у приміщені суду. Вказує, що копію ухвали отримала 30.05.2023 року, апеляційну скаргу подала 30.05.2023 року.
Суд звертає увагу на обставину, що ухвала Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01.02.2023 року надіслана судом до Єдиного державного реєстру судових рішень 03.02.2023 року, оприлюднена 06.02.2023 року.
Встановлено, що ОСОБА_1 звертається до суду з використанням системи «Електронний Суд», тобто в електронному кабінеті у системі «Електронний Суд» могла з 06.02.2023 року побачити ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01.02.2023 року.
Згідно ч.2 ст. 295 КАС України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
У рішенні від 07.07.1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Сторони по справі повинні розумно користуватись своїми правами у тому числі щодо строку звернення до суду.
У постанові від 18.01.2023 року у справі № 160/6211/21 Верховний Суд сформував правову позицію та вказав, що учасник справи як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством, для належного виконання процесуальних обов`язків. Встановлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень у адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом встановленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії у часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень. Забезпечення дотримання принципу правової визначеності потребує чіткого виконання сторонами та іншими учасниками справи вимог щодо строків звернення до суду, а також строків на оскарження судових рішень, а від судів вимагається дотримуватися певних правил у процесі прийняття рішення про поновлення строку та оцінювати поважність причин пропуску строку, виходячи із критеріїв розумності, об`єктивності та непереборності обставин, що спричинили пропуск, значимості справи для сторін, наявності фундаментальної судової помилки.
Ухвалою суду від 05.06.2023 року заявника було зобов`язано надати до суду окрім заяви, докази на підтвердження поважності пропуску строку. Заявник апеляційної скарги не надає докази, не доводить підстави, які завадили звернутись до суду з апеляційною скаргою у відведений строк. Замало у заяві вказати про свою добросовісність та дату отримання рішення, не дивлячись на те, що ОСОБА_1 оскаржує ухвалу.
В ухвалі від 18.09.2020 року у справі № 11-119сап20 Велика Палата Верховного Суду вказує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.
Повертаючись до практики Європейського суду з прав людини, варто вказати, що суд неодноразово вказував, що право на доступ до судочинства, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення ЄСПЛ від 21.12.2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України», пункту 53 рішення ЄСПЛ від 08.04.2010 року у справі «Меньшакова проти України»). За висновком, викладеним в рішенні від 18.10.2005 року у справі «МПП «Голуб» проти України», право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними меж.
На підтвердження поважності пропуску строку доказів не надає, не долучає докази щодо обставин, які завадили подати апеляційну скаргу до суду раніше.
Суд ухвалою зобов`язував надати разом з заявою про поновлення строку звернення з апеляційною скаргою й докази на підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду з апеляційною скаргою. Таких доказів заявник апеляційної скарги не надає.
Згідно ст. 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» правосуддя на території, на якій введено воєнний стан не може бути скороченим чи прискореним.
Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 3 ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними. Питання про відмову у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів після надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.
У зв`язку з пропуском заявником строку на апеляційне оскарження та відсутністю підстав для поновлення такого строку, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне застосувати положення пункту 4 частини 1 статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України та відмовити у відкритті апеляційного провадження.
Згідно ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Передбачено, що суд може відстрочити сплату судового збору визначеному колу осіб. Відстрочення сплати судового збору може бути здійснено для осіб, перелік яких передбачено ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір». Для відстрочення сплати судового збору заявник апеляційної скарги має довести існування фінансових труднощів.
Відстрочення сплати судового збору передбачене для позивача у справах соціального характеру, якщо спір стосується трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Суд вказує, що для відстрочення сплати судового збору заявник апеляційної скарги має довести існування фінансових труднощів. Для звільнення від сплати судового збору заявник апеляційної скарги має довести існування фінансових труднощів. Заявник має надати загальну довідку про доходи за 2022 рік. Підставою для звільнення від сплати судового збору є доведення заявником, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік. Має бути наявна довідка про дохід за 2022 рік, підтверджуюча скрутне матеріальне становище.
При вирішені питання про відстрочення сплати судового збору слід зважати на рішення Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 року у справі № 0940/2276/18, де вказано, що звільнення від сплати судового збору як і відстрочення, є правом суду а не обов`язком, навіть при наявності у особи умов.
Керуючись ст. 298, ст. 299 КАС України, суд, -
Відмовити у задоволенні заяви про поновлення строку звернення з апеляційною скаргою на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01 лютого 2023 року у справі № 334/8470/19 та визнати неповажними підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, вказані ОСОБА_1 .
Відмовити ОСОБА_1 у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01 лютого 2023 року у справі № 334/8470/19.
Ухвала Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду відповідно до ст., ст. 328- 329 КАС України.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя Ю. В. Дурасова

суддя І.В. Юрко