Справа № 160/15243/23
Суддя: Рищенко Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2023-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
04.07.2023 до суду надійшла позовна заява Релігійної організації "Релігійна громада мучениць Віри, Надії, Любові та їх матері Софії парафії Дніпропетровської єпархії Української Православної Церкви Київського Патріархату в місті Дніпрі" до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, третя особа - Комунальне підприємство "Управління контролю за благоустроєм міста" Дніпровської міської ради, в якій позивач просить:
- визнати протиправними та скасувати пункти 1, 2, 3, 4, 5 додатку до рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 27.06.2023 №13-27/6 "Про вжиття заходів щодо усунення порушень Правил благоустрою території міста Дніпра".
05.07.2023 до суду подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить:
- зупинити дію рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 27.06.2023 №13-27/6 «Про вжиття заходів щодо усунення порушень Правил благоустрою території міста Дніпра» в частині пункту 1-5 додатку до рішення №13-27/6 від 27.06.2023 .
В обґрунтування повторно поданої заяви заявник посилається на те, що 04.07.2023 на виконання пунктів 1, 2, 3, 4, 5 додатку до рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 27.06.2023 №13-27/6 "Про вжиття заходів щодо усунення порушень Правил благоустрою території міста Дніпра" виконавчий комітет Дніпровської міської ради разом із залученим КП "Управління контролю за благоустроєм міста" ДМР вже частково здійснили дії щодо демонтажу огорож, зазначених у пунктах 1-5 додатку до оскаржуваного рішення, які є об`єктами нерухомого майна і належать на праві приватної власності позивачу. Враховуючи наведені обставини існує реальна загроза демонтування та вивезення споруд, що належать позивачу, та неможливості в подальшому відновити порушені права позивача.
Вирішуючи питання щодо наявності підстав для забезпечення позову, суд зазначає наступне.
Відповідно до вимог статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, або до якого буде подано адміністративний позов, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову. Для задоволення судом поданого позивачем клопотання про забезпечення адміністративного позову останній має обґрунтувати необхідність задоволення такого клопотання та довести, що незадоволення клопотання призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених частиною 2статті 150 КАС України.
Підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини: 1) існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; 2) неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів; 3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому; 4) очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22.12.2006 року № 9 та постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ" від 06.03.2008 року № 2, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
При розгляді клопотання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен дати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжитих заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; ймовірності виникнення ускладнень для виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.
Так, положення статті 150 КАС України передбачають, що передумовою вжиття заходів для забезпечення позову, є клопотання сторони із зазначенням очевидних ознак можливості заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача. Тобто, у випадку звернення позивача з клопотанням про забезпечення позову він повинен обґрунтувати причини звернення з таким клопотанням. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.
Тобто, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів позивача в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.
Так, позивач звернувся з позовом про скасування пунктів 1, 2, 3, 4, 5 додатку до рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 27.06.2023 №13-27/6 "Про вжиття заходів щодо усунення порушень Правил благоустрою території міста Дніпра".
Пунктом 1 рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 27.06.2023 №13-27/6 "Про вжиття заходів щодо усунення порушень Правил благоустрою території міста Дніпра" вирішено вжити заходів щодо усунення порушень Правил благоустрою території міста Дніпра, затверджених рішенням міської ради від 27.11.2013 № 44/43 (зі змінами) (далі - Правила), стосовно самовільно встановлених на території міста гаражів, споруд (у тому числі пересувних), огорож згідно з переліком (додаток), а саме зобов`язати власників зазначених об`єктів демонтувати їх власними силами негайно із дня прийняття цього рішення та привести земельні ділянки на місцях демонтованих об`єктів до первісного стану.
Додатком до рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 27.06.2023 №13-27/6 "Про вжиття заходів щодо усунення порушень Правил благоустрою території міста Дніпра" визначені споруди, що підлягають демонтажу, зокрема, пункти 1-5 стосуються таких об`єктів: вул. Марії Лисиченко, в районі буд. №2Д (огорожі).
Судом встановлено, що Релігійна організація "Релігійна громада мучениць Віри, Надії, Любові та їх матері Софії парафії Дніпропетровської єпархії Української Православної Церкви Київського Патріархату в місті Дніпрі" є власником будівель і споруд, що розташовані за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вулиця Марії Лисиченко, 2Д, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05.11.2015 №46997757.
Крім того, встановлено, що 29.06.2023 Комунальним підприємством «Управління контролю за благоустроєм міста» Дніпровської міської ради винесено припис №1123, яким було визначено про необхідність Релігійної організації "Релігійна громада мучениць Віри, Надії, Любові та їх матері Софії парафії Дніпропетровської єпархії Української Православної Церкви Київського Патріархату в місті Дніпрі" вжити заходів з демонтажу самовільно встановленої огорожі та привести земельну ділянку на місці демонтованого об`єкта до первісного стану. Також, попереджено, що внаслідок ігнорування рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 27.06.2023 №13-27/6 "Про вжиття заходів щодо усунення порушень Правил благоустрою території міста Дніпра" буде вжито заходів щодо примусового демонтажу цієї споруди.
Суд зазначає, що обов`язковою умовою для застосування судом заходів забезпечення позову є наявність хоча б однієї з таких обставин: очевидність небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; доведення позивачем того, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
Інститут забезпечення адміністративного позову як спосіб попереднього судового захисту є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі, гарантувати ефективність захисту порушених прав чи інтересів.
Згідно із статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану.
Суд зазначає, що за матеріалами клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення позову (в тому числі фото) вбачається, що об?єктом щодо якого прийнято оскаржуване рішення є огорожею з фундаментом, яка побудована із цегли та металевих конструкцій.
На думку суду, демонтаж (знесення) конструкцій до прийняття рішення у даній справі може зробити не можливим подальше виконання рішення суду, адже об?єкт буде фактично знищений. З огляду на це, задля забезпечення дотримання прав сторін, особливо в частині можливого подальшого виконання рішення у даній справі, суд вважає, що заходи забезпечення позову шляхом заборони вчинення дій з демонтажу огорожі є допустимими. За своєю суттю такі заходи забезпечення позову лише відтермінують реалізацію відповідачем оспорюваного рішення.
Відповідно до повноважень встановлених ст.52 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Регламенту Виконавчого комітету Дніпровської міської ради відповідач здійснює повноваження з координації діяльності відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідної територіальної громади. Отже, вжиття заходів забезпечення позову щодо Виконавчого комітету Дніпровської міської ради само по собі покладає на цього суб?єкта відповідні обов?язки щодо інших виконавчих органів Дніпровської міської ради (в тому числі і відповідних департаментів) та комунальних підприємств. Тому в даному випадку вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Виконавчому комітету Дніпровської міської ради вчиняти будь-які дії, спрямовані на демонтаж зазначеної огорожі до набрання законної сили рішенням у даній справі є належним та співмірним способом захисту прав сторін від можливого порушення.
Щодо питання зупинення дії оскаржуваного рішення суд вважає дану вимогу позивача такою, що не підлягає задоволенню. На думку суду, вжиття заходів забезпечення позову не може по своїй суті підміняти рішення суду. В своєму позові позивач просить суд визнати протиправним та скасувати пункти 1, 2, 3, 4, 5 додатку до рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 27.06.2023 №13-27/6 «Про вжиття заходів щодо усунення порушень Правил благоустрою території міста Дніпра», тотожні вимоги містить і заява позивача про вжиття заходів забезпечення позову. Крім того, зазначені вище пункти містять перелік самовільно встановлених на території міста огорож, що підлягають демонтажу. З урахуванням того, що судом вже вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії з демонтажу вказаних огорож, застосування додаткового заходу забезпечення позову шляхом зупинення дії пунктів означеного переліку є надмірним та недоцільним.
За наведених обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви про забезпечення позову.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150-157, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Заборонити виконавчому комітету Дніпровської міської ради вчиняти дії з демонтажу огорож, розташованих за адресою: м. Дніпро, вул. Марії Лисиченко, 2 Д, які знаходяться у власності Релігійної організації "Релігійна громада мучениць Віри, Надії, Любові та їх матері Софії парафії Дніпропетровської єпархії Української Православної Церкви Київського Патріархату в місті Дніпрі" до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.
У задоволенні іншої частини заяви - відмовити.
Ухвала набирає чинності з 07.07.2023 року і підлягає негайному виконанню на підставі частини 1 статті 156 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути пред`явлена до виконання до 07.07.2026 року.

Стягувач: Релігійна організація "Релігійна громада мучениць Віри, Надії, Любові та їх матері Софії парафії Дніпропетровської єпархії Української Православної Церкви Київського Патріархату в місті Дніпрі" (; вул. Березинська, буд. 45, кв. 114, м. Дніпро, 49130);

Боржник: виконавчий комітет Дніпровської міської ради (; просп. Дмитра Яворницького, 75, м. Дніпро, 49000).

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А. Ю. Рищенко