Справа № 360/68/23
Суддя: Є.О. Кисельова
Дата ухвалення: 2023-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

05 липня 2023 рокум. ДніпроСправа № 360/68/23

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Кисельова Є.О., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі відповідач, ГУ ПФУ у Львівській області), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо незарахування до пільгового підземного стажу ОСОБА_1 періоду її роботи з 20.11.2009 по 30.09.2010, з 01.01.2011 по 31.10.2019 та до пільгового підземного і загального страхового стажу з 01.10.2010 по 31.12.2010 та з 01.11.2019 по 09.11.2021 - медичною сестрою підземного здравпункту з повним робочим днем під землею на шахті ім.Д.Ф.Мельникова ВАТ «Лисичанськвугілля» і нездійснення в зв`язку з цим розрахунку розміру пенсії у відповідності до ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та незарахування до страхового стажу додатково по 1 року за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області розглянути повторно заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 09.11.2021 та зарахувати до її пільгового підземного стажу періоди роботи з 20.11.2009 по 30.09.2010, з 01.01.2011 по 31.10.2019 та до пільгового підземного і загального страхового стажу періоди роботи з 01.10.2010 по 31.12.2010 та з 01.11.2019 по 09.11.2021 - медичною сестрою підземного медпункту з повним робочим днем під землею на шахті ім.Д.Ф.Мельникова ВАТ «Лисичанськвугілля», здійснивши в зв`язку з цим перерахунок призначеної пенсії з врахуванням ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з дати призначення, тобто з 07.09.2021.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 17.10.2022 у справі № 360/8373/21 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії було задоволено.

Суд вирішив визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо визначення засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області як структурних підрозділів, які формують атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу позивача за її заявою від 09.11.2021 про призначення пенсії за віком. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 12.11.2021 №94, затверджене Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області, про відмову у призначені пенсії ОСОБА_1 за заявою від 09.11.2021. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах у відповідності до статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02.03.2015 № 213-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення", з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020 на підставі заяви про призначення пенсії від 09.11.2021.

Відповідач виконав рішення суду в частині призначення пенсії, при цьому, допустив протиправну бездіяльність в частині врахування стажу та розрахунку розміру пенсії. Трудовою книжкою позивачки підтверджується, що вона працювала з 20.11.2009 по 09.11.2021 (дата звернення з заявою про призначення пенсії) медичною сестрою підземного здравпункту з повним робочим днем під землею нашахті ім.Д.Ф.Мельникова ВАТ «Лисичанськвугілля». Це також підтверджується відомостями з Реєстру застрахованих осіб.

Як стверджує позивач, при виконанні рішення суду відповідач допустив протиправну бездіяльність з неврахування вказаного періоду роботи до пільгового підземного стажу, зарахувавши його не до пільгового підземного стажу, а просто до пільгового стажу за Списком 1, що призвело в свою чергу до незастосування відповідачем при розрахунку пенсії норми ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Позивач звернулась із скаргою до ГУ ПФУ в Луганській області, на яку було надано відповідь про те, що період роботи медичною сестрою підземною не враховано до пільгового підземного стажу оскільки, судовим рішенням не зазначено зарахування до пільгового підземного стажу цих періодів та не покладено ніяких зобов`язань на органи Пенсійного фонду з цього питання, провадити розрахунок пенсії з урахуванням норм статті 8 Закону 345 немає законних підстав. Також було зазначено, що відповідачем при виконанні рішення суду стаж було враховано на підставі даних, наявних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового соціального страхування, щодо сплати страхових внесків відокремленим підрозділом Шахта імені Д. Ф. Мельникова акціонерного товариства Лисичанськвугілля та відомостей по спеціальному стажу до пільгового стажу роботи за Списком № 1 зараховано наступні періоди роботи: з 20.11.2009 по 30.09.2010, з 01.01.2011 по 22.02.2015, з 24.02.2015 по 16.03.2015, з 18.03.2015 по 31.10.2019.

Позивач посилається на те, що частина стажу за період роботи не враховані ні до пільгового стажу за Списком 1, ні до страхового стажу в зв`язку з несплатою страховиком страхових внесків.

Позивач вважає, що при виконанні судового рішення була допущена протиправна бездіяльність, яка виразилась у неврахуванні до пільгового підземного стажу періоду її роботи з 20.11.2009 по 09.11.2021 (дата звернення з заявою про призначення пенсії) медичною сестрою підземного здравпункту з повним робочим днем під землею на шахті ім.Д.Ф.Мельникова ВАТ «Лисичанськвугілля» та до загального страхового стажу періоду роботи на цій же посаді та на цьому ж підприємстві з 01.10.2010 по 31.12.2010 та з 01.11.2019 по 09.11.2021 та у нездійсненні розрахунку пенсії позивачки з врахуванням норм ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» і в незарахуванні до страхового стажу додатково по 1 року за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах. Як стверджує позивач, зарахування стажу саме до пільгового підземного стажу з повним робочим днем під землею, а не просто до Списку 1, має вирішальне значення для його правильного обчислення та прийняття рішення про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Адже від цього залежить не тільки застосування ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» але й застосування норми ч.3 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Вважає дії відповідача грубим порушенням норм чинного законодавства та такими, що посягають на право вільно володіти власним майном.

24.03.2023 від Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на адресу суду за вхідним реєстраційним номером 2577/2023 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач заперечував щодо задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Згідно з ст. 8 Закону України від 02.09.2018 № 345-VI Про підвищення престижності шахтарської праці (надалі Закон № 345) мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року. Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 13.12.2022 у справі № 360/8373/21 та рішенням Луганського окружного адміністративного суду у справі № 360/8373/21 від 17.10.2021 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах у відповідності до статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02.03.2015 № 213- VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020 на підставі заяви про призначення пенсії від 09.11.2021. На підставі даних, наявних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового соціального страхування, щодо сплати страхових внесків відокремленому підрозділі Шахта імені Д. Ф. Мельнико

Представник відповідача вважає, що дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області є правомірними та таким, що ґрунтуються на Конституції, законах України та роз`яснювальних листах Пенсійного фонду України, а відтак позовна заява є безпідставною, необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи вимоги частини 9 статті 205 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу у письмовому провадженні.

Судом по справі вчинено наступні процесуальні дії:

- ухвалою суду від 17.02.2023 прийнято позовну заяву до розгляду після усунення її недоліків та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні);

- ухвалою суду від 18.04.2023 вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження;

- ухвалою суду від 27.04.2023 у задоволенні клопотання представника позивача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовлено;

- ухвалою суду від 28.04.2023 у задоволенні заяви позивача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовлено;

- ухвалою суду від 02.05.2023 витребувано додаткові докази;

- ухвалою суду від 02.05.2023 виправлено описку в ухвалі суду від 28.04.2023;

- ухвалою суду від 22.05.2023 витребувано додаткові докази;

- ухвалою суду від 02.06.2023 у задоволенні клопотання представника позивача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовлено;

- ухвалою суду від 08.06.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті;

- ухвалою суду від 27.06.2023 відмовлено в задоволенні заяви представника позивача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов наступного.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , є внутрішньо переміщеною особою, адреса фактичного проживання: АДРЕСА_2 , про що свідчить відповідна довідка від 07.04.2022 № 1203-.

Позивач звернулась 09.11.2021 через ВЕБ-портал Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком за Списком № 1 відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 розділу XIV-I Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Рішенням про відмову в призначенні пенсії від 12.11.2021 № 94 було відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 17.10.2022 по справі № 360/8373/21 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії було задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо визначення засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області як структурних підрозділів, які формують атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу позивача за її заявою від 09.11.2021 про призначення пенсії за віком.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 12.11.2021 №94, затверджене Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області, про відмову у призначені пенсії ОСОБА_1 за заявою від 09.11.2021.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах у відповідності до статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02.03.2015 № 213-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення", з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020 на підставі заяви про призначення пенсії від 09.11.2021.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 13.12.2022 по справі № 360/8373/21, рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2022 р. у справі № 360/8373/21 змінено. Абзац другий резолютивної частини рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2022 р. у справі № 360/8373/21 виключено. В абзаці четвертому резолютивної частини рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2022 р. у справі № 360/8373/21 слова «Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області» замінено на «Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області». В решті рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2022 р. у справі № 360/8373/21 залишено без змін.

Згідно даних КП ДСС вбачається, що рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17.10.2022 по справі № 360/8373/21 набрало законної сили 13.12.2022.

На виконання рішення суду, управлінням ПФУ в м. Лисичанську Луганської області було прийнято рішення № 94 від 06.01.2023 про призначення пенсії за віком (робота за списком № 1) ОСОБА_1 з 07.09.2021. Страховий стаж (повний) 35 років 1 місяць 25 днів, страховий стаж до 01.01.2004 11 років 3 місяці 16 днів, страховий стаж після 01.01.2004 14 років 10 місяців 9 днів, додаткові роки за списком № 1 9 років 0 місяців 0 днів, в тому числі робота за списком № 1 9 років 8 місяців 8 днів.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області було розглянуто звернення позивача на веб-портал Пенсійного фонду України № ВЕБ-12001-Ф-С-23-004206 щодо виконання рішення суду, про що свідчить відповідний лист-відповідь від 27.01.2023 № 314-153/М-02/8-1200/23. Позивачу було повідомлено, що на підставі даних, наявних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового соціального страхування, щодо сплати страхових внесків відокремленим підрозділом Шахта імені Д. Ф. Мельникова акціонерного товариства Лисичанськвугілля та відомостей по спеціальному стажу до пільгового стажу роботи за Списком № 1 зараховано наступні періоди роботи: з 20.11.2009 по 30.09.2010, з 01.01.2011 по 22.02.2015, з 24.02.2015 по 16.03.2015, з 18.03.2015 по 31.10.2019.

Оскільки судовим рішенням не розглядалось питання зарахування вищезазначених періодів роботи до пільгового стажу на підземних роботах та обчислення розміру пенсі за нормами статті 8 Закону України від 02.09.2008 № 345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці» і не покладено зобов`язань на органи Пенсійного фонду з цього питання, підстав провадити розрахунок пенсії відповідно до норм статті 8 Закону 345 немає.

У свою чергу, згідно відзиву ГУ ПФУ у Львівській області від 23.03.2023 № 1300-5903-8/41467 слідує, що період роботи позивача з 01.11.2019 по 09.11.2021 на відокремленому підрозділі Шахта імені Д. Ф. Мельникова акціонерного товариства Лисичанськвугілля не зараховано до страхового та пільгового стажу роботи за Списком № 1 відповідно до ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці, оскільки згідно Форми ОК-5 відомо, що підприємством не сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Пенсію призначено згідно чинного законодавства.

Дослідженням записів трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 від 19.06.1995 встановлено наступні відомості про її роботу (в межах спірних правовідносин):

- 20.11.2009 прийнята підземною медсестрою підземного здравпункту з повним робочим днем під землею, наказ № 683 к від 20.11.2009, запис № 9;

- на підставі наказу № 486 від 12.04.2010 «Про атестацію робочих місць» підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1, розділ 1, підрозділ 1, запис № 10;

- на підставі наказу № 260 від 10.04.2015 «Про атестацію робочих місць» підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1, розділ 1, підрозділ 1, запис № 11;

- згідно наказу Міністерства енергетики України від 24.06.2020 № 305 з 24.07.2020 відокремлений підрозділ «Шахта ім. Д.Ф. Мельникова» публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» має назву Відокремлений підрозділ «Шахта ім. Д.Ф. Мельникова» акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» Міністерства енергетики України, запис № 12.

Не погоджуючись з діями відповідача щодо не застосування вимог Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» при нарахуванні пенсії та не зарахуванні до страхового та пільгового підземного стажу спірних періодів роботи, ОСОБА_1 звернулась за захистом порушених прав до суду.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам, якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом.

Стаття 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 за № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV), визначає складові законодавства про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, цього Закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відміни від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.

Відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні, зокрема:

застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;

страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески;

страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Частинами першою, другою та четвертою статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина 4 статті 24 Закону № 1058-IV).

Суд зазначає, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.1998 № 794 «Про затвердження Положення про організацію персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування», на виконання Указу Президента України від 04.05.1998 № 401 (401/98) «Про заходи щодо впровадження персоніфікованого обліку відомостей у системі обов`язкового державного пенсійного страхування» Кабінет Міністрів України постановив Пенсійному фонду разом із Міністерством праці та соціальної політики, Міністерством фінансів України та Державної податковою адміністрацією забезпечити з 01.10.1998 впровадження персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Відповідно до пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.1998 № 794 «Про затвердження Положення про організацію персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування», установити, що починаючи з 01.07.2002 обчислення пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» (1788-12) здійснюється із заробітку особи за період роботи після 01.07.2000 за даними систем персоніфікованого обліку.

Положеннями частини першої статті 40 Закону № 1058-ІV передбачено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Відповідно до норм статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 за № 1788-XII (далі Закону № 1788-XII), в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року №213VIII, для осіб, які працювали до 01 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці жінкам.

Разом з тим, положеннями статті 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» передбачено, що дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Згідно з статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали на підземних роботах не менш як 7,5 років для жінок за Списком № 1, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії за віком (в тому числі, з урахуванням понаднормового стажу, встановленого статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці») така пенсія буде менша ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Виходячи з положень наведеної норми, до кола працівників, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та встановлені пільги, належать працівники, зазначені у Списку №1, які були зайняті на підземних роботах повний робочий день.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 рішенням від 06.01.2023 № 94 призначено пенсію за віком саме згідно пункту «а» ст. 13 Закону України № 1788-XII з 07.09.2021. При цьому, при призначенні пенсії ОСОБА_1 не було застосовано положення ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Надаючи оцінку доводам відповідача щодо підстав не зарахування до страхового та пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком № 1 відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» періодів її роботи з 01.10.2010 по 31.12.2010 та з 01.11.2019 по 09.11.2021 на відокремленому підрозділі Шахта імені Д. Ф. Мельникова акціонерного товариства Лисичанськвугілля через несплату підприємством страхових внесків, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону № 1788-XII, громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку із втратою годувальника та інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 62 Закону № 1788-XII передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зазначена правова норма кореспондується з пунктом 1.1. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, яка затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення від за № 58 від 29.07.1993 (далі Інструкція № 58).

Так, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів.

Відповідно до п. 2.4. Інструкції № 58, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Згідно п 1.5. Питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання і обліку, регулюються постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 "Про трудові книжки працівників", цією Інструкцією та іншими актами законодавства.

Відповідно до п. 4 постанови КМУ від 27.04.1993 № 301 «Про трудові книжки працівників», відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Крім того, зазначеним правовим нормам відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637).

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п.3 Порядку).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що положення Порядку № 637 щодо підтвердження стажу роботи, який є спеціальнім по відношенню до Закону № 1788-XII, мають бути застосовані лише у чітко визначених та вичерпних випадках, а саме за відсутності трудової книжки, відповідних записів у ній або у трудовій книжці містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи. Разом з тим, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка (стаття 62 Закону № 1788-XII).

Дослідженням трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 від 19.06.1995 встановлено, що записи у ній в повній мірі відповідають вимогам Інструкції № 58, місять всю необхідну інформацію про характер виконуваною позивачем роботи та підтверджують зайнятість позивача у періоди з 01.10.2010 по 31.12.2010 та з 01.11.2019 по 09.11.2021 на роботах, які дають право на перерахунок пенсії за віком відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

У свою чергу, згідно індивідуальних відомостей реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування ОСОБА_1 відсутні відомості про сплату страхувальником страхових внесків за періоди з 01.10.2010 по 31.12.2010 та з 01.11.2019 по 09.11.2021.

Суд зазначає, що відповідно до частини шостої статті 20 Закону №1058-IV страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Згідно із частиною третьою статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

У відповідності до статті 4 Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 2464-VI) платниками єдиного внеску є, зокрема, підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством.

Згідно із частиною одинадцятою та дванадцятою статті 9 Закону № 2464-VIу разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

З огляду на положення частин першої та другої статті 24 Закону № 1058-IV, законодавцем визначено дві обов`язкові умови для включення стажу роботи особи до страхового стажу, а саме:

1) особа підлягала Загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню;

2) сплата страхових внесків у сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Як вказано у частині другій статті 24 Закону № 1058-IV, даними, за якими територіальними органами Пенсійного фонду України обчислюється страховий внесок, зокрема й щодо сплати страхових внесків, є дані, що містяться в системі персоніфікованого обліку в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Відмовляючи в зарахуванні спірних періодів до пільгового стажу позивача відповідачем не були враховані вищевказані положення Закону № 2464-VI в частині настання відповідальності за невиконання обов`язку щодо належної сплати страхових внесків саме для страхувальника, а не для застрахованої особи.

Суд зазначає, що, за загальним правилом, несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, не повинна порушувати законні права та інтереси позивача, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки, обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним судому постанові від 27 березня 2018 року у справі № 208/6680/16-а (2а/208/245/16), від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а та від 20 березня 2019 року у справі № 688/947/17.

Крім того, позивач не може нести відповідальність щодо внесення даних до Реєстру застрахованих осіб загальнообов`язкового державного соціального страхування, відтак на нього не може бути покладено обов`язок щодо повноти та правильності внесених даних.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 3 травня 1996 року, ратифікована Законом України від 14 вересня 2006 року № 137-V, яка набрала чинності з 1 лютого 2007 року, визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (п. 23 ч. I). Ратифікувавши вказану Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині I Хартії.

Право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії за спірні періоди не є підставою для позбавлення позивача права на пенсію.

З огляду на викладене, періоди роботи ОСОБА_1 з 01.10.2010 по 31.12.2010 та з 01.11.2019 по 09.11.2021 підлягають зарахуванню до її страхового та пільгового стажу на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників періодів та мають бути включені до розрахунку пенсії відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Стосовно позовних вимог ОСОБА_1 щодо зарахування саме до пільгового підземного стажу періодів роботи з 20.11.2009 по 30.09.2010, з 01.01.2011 по 31.10.2019 медичною сестрою підземного медпункту з повним робочим днем під землею на шахті ім.Д.Ф.Мельникова ВАТ «Лисичанськвугілля», суд зазначаж таке.

Згідно з пунктом «а» частини 1 статті 13 Закону № 1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

У свою чергу, відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до Порядку застосування Списків № 1 і Списків № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18,11.2005 № 383 передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Як вже було встановлено судом, згідно даних трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 19.06.1995, позивач була зайнята на роботах, передбачених Списком № 1, розділ 1, підрозділ 1.

Так, згідно розрахунку стажу по пенсійній справі ОСОБА_1 вже було враховано наступні періоди її роботи за Списком № 1, а саме з: 20.11.2009 по 30.09.2010, з 01.01.2011 по 22.02.2015, з 24.02.2015 по 16.03.2015, з 18.03.2015 по 31.10.2019, що також не заперечується відповідачем.

Натомість, згідно відзиву на позовну заяву вбачається, що судовим рішенням не розглядалось питання зарахування вказаних періодів роботи до пільгового стажу на підземних роботах на

Суд зазначає, що у своїх постановах у справах №345/4616/16 (постанова від 20.11.2018), №345/4570/16-а (постанова від 06.02.2019), №345/4462/16-а (постанова від 05.12.2019), №345/3954/16-а (постанова від 11.07.2019) Верховний Суд дійшов висновку про те, що статтю 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» слід розглядати у нерозривному зв`язку зі Списком №1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота у яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах.

При зарахуванні всіх вказаних періодів до пільгового підземного стажу за Списком №1, позивач буде повністю відповідати вимогам пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Враховуючи наведене, суд вважає, що періоди роботи ОСОБА_1 з 20.11.2009 по 30.09.2010, з 01.01.2011 по 22.02.2015, з 24.02.2015 по 16.03.2015, з 18.03.2015 по 31.10.2019 мають бути зараховані до пільгового стажу на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників періодів та мають бути включені до розрахунку пенсії відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Суд критично ставиться до висновків відповідача про те, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду у справі № 360/8373/21 не розглядалося питання щодо обчислення розміру пенсії за нормами статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та не було покладено на органи Пенсійного фонду України з цього питання, скільки відсутність у судовому рішенні визначення обов`язку відповідача обчислити розмір пенсії з урахуванням положень даного закону не перешкоджає відповідачу діяти відповідно до вимог законодавства України.

Таким чином, на підставі доказів, які містяться у матеріалах справи судом встановлено, що позивачем було досягнуто всіх необхідних умов для перерахунку пенсії відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», з моменту її призначення.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що бездіяльність відповідача щодо не зарахування до страхового стажу позивача періодів її роботи та не обчислення пенсії відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з моменту її призначення, не відповідає критеріям визначеним частиною другою статті 2 КАС України, дотримання яких перевіряє адміністративний суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, внаслідок чого така бездіяльність має бути визнана протиправною.

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушених прав, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про:

- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (пункт 2);

- визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3);

- визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4);

- інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пунктів 2-4 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язати утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Враховуючи зміст позовних вимог, встановлені обставини справи, суд вважає, що належним та достатнім способом захисту порушених прав позивача, буде ухвалення рішення про:

- визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо неврахування ОСОБА_1 до пільгового стажу на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників періодів її роботи з 20.11.2009 по 30.09.2010, з 01.10.2010 по 31.12.2010, з 01.01.2011 по 22.02.2015, з 24.02.2015 по 16.03.2015, з 18.03.2015 по 31.10.2019, а також до страхового стажу періодів її роботи з 01.10.2010 по 31.12.2010 та з 01.11.2019 по 09.11.2021;

- визнання протиправної бездіяльності відповідача щодо незастосування з 07.09.2021 при обчисленні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах положень статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»;

- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників періодів роботи з 20.11.2009 по 30.09.2010, з 01.10.2010 по 31.12.2010, з 01.01.2011 по 22.02.2015, з 24.02.2015 по 16.03.2015, з 18.03.2015 по 31.10.2019, а також до страхового стажу періодів роботи з 01.10.2010 по 31.12.2010 та з 01.11.2019 по 09.11.2021.

- зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», з 07.09.2021.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача з обранням належного способу захисту порушених прав.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

При зверненні до суду із позовом, позивачем сплачено судовий збір 858, 88 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки спірні правовідносини виникли внаслідок протиправної бездіяльності ГУ ПФУ в Луганській області, а позовні вимоги фактично підлягають задоволенню, лише з коригуванням способу захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір у розмірі 858,88 грн на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 3, 5, 9, 77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 263, 295, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, буд. 9, код за ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо неврахування ОСОБА_1 до пільгового стажу на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників періодів її роботи з 20.11.2009 по 30.09.2010, з 01.10.2010 по 31.12.2010, з 01.01.2011 по 22.02.2015, з 24.02.2015 по 16.03.2015, з 18.03.2015 по 31.10.2019, а також до страхового стажу періодів роботи з 01.10.2010 по 31.12.2010 та з 01.11.2019 по 09.11.2021;

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо незастосування з 07.09.2021 при обчисленні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах положень статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»;

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників періоди її роботи з 20.11.2009 по 30.09.2010, з 01.10.2010 по 31.12.2010, з 01.01.2011 по 22.02.2015, з 24.02.2015 по 16.03.2015, з 18.03.2015 по 31.10.2019, а також до страхового стажу періоди її роботи з 01.10.2010 по 31.12.2010 та з 01.11.2019 по 09.11.2021.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», з 07.09.2021.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) грн. 88 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Є.О. Кисельова