Справа № 569/8781/23
Суддя: Н.С. Гудима
Дата ухвалення: 2023-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви
04 липня 2023 року м. Рівне №569/8781/23
Рівненський окружний адміністративний суд в особі судді Гудими Н.С., після одержання позовної заяви
доІнспектора взводу №2 роти №6 батальйону УПП в Рівненській області молодший лейтенант поліції Лісовця Дмитра Вадимовича, Поліцейського взводу №1 роти №2 батальйону УПП в Рівненській області капрал поліції Маха Дмитра Івановича, Інспектора взводу №2 роти №2 батальйону УПП в Рівненській області старший лейтенант поліції Потьомкиної Ірини Олександрівни, Заступника командира роти №2 батальйону УПП в Рівненській області молодший капітан поліції Бівол Руслана Вікторовича, Поліцейського взводу №1 роти №2 батальйону УПП в Рівненській області ДПП сержант поліції Охремчука Сергія Миколайовича, Департаменту патрульної поліції
про визнання дій протиправними, -
ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до інспектора взводу №2 роти №6 батальйону УПП в Рівненській області молодшого лейтенанта поліції Лісовця Дмитра Вадимовича, поліцейського взводу №1 роти №2 батальйону УПП в Рівненській області капрала поліції Маха Дмитра Івановича, інспектора взводу №2 роти №2 батальйону УПП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції Потьомкиної Ірини Олександрівни, заступника командира роти №2 батальйону УПП в Рівненській області молодшого капітана поліції Бівола Руслана Вікторовича, поліцейського взводу №1 роти №2 батальйону УПП в Рівненській області ДПП сержанта поліції Охремчука Сергія Миколайовича, Департаменту патрульної поліції про визнання дій неправомірними по незаконному затриманню, тимчасовому затриманню транспортного засобу, відсторонення його від керування транспортними засобами та огляд на стан алкогольного сп`яніння.
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 16.05.2023 адміністративний позов передано за підсудністю до Рівненського окружного адміністративного суду.
Після надходження справи до Рівненського окружного адміністративного суду ухвалою суду від 19.06.2023 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду: 1) оригіналу документа про сплату судового збору в розмірі 1073,60 грн., із зазначенням реквізитів відповідно до вимог чинного законодавства з урахуванням позовних вимог немайнового характеру; 2) подання позовної заяви із зазначення реєстраційного номеру облікової картки позивача як платника податків за його наявності або номер і серія паспорта (якщо такі відомості відомі позивачу), ідентифікаційний код юридичної особи відповідачів в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України та відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти; 3) зазначення змісту позовних вимог до Департаменту патрульної поліції; 4) надання власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; 5) зазначення відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.
03.07.2023 на виконання вимог ухвали суду позивачем подано нову редакцію позовної заяви та документ про сплату судового збору.
Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, суд виходить з такого.
Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно із п.19 ч.1 ст.4 КАС України індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.
За правилами ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист, зокрема, шляхом визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій, визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Отже, адміністративне судочинство спрямоване на захист порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що у зв`язку з прийняттям рішення чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб`єктом владних повноважень, порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси особи позивача.
При вирішенні спору, суд повинен пересвідчитись у належності особі, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). Тобто, порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов`язковими.
Відтак, підставами для визнання протиправними дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є невідповідність їх вимогам чинного законодавства. При цьому, обов`язковою умовою для визнання таких дій/бездіяльності протиправними є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.
Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 01.12.2004 у справі №18-рп/2004 термін «порушене право», який вживається у низці законів України, має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес». При цьому з приводу останнього, то в тому ж рішенні Конституційного Суду України зазначено, що «поняття «охоронюваний законом інтерес» означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.
Отже, гарантоване ст.5 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.
Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що у зв`язку з прийняттям рішення, дією або бездіяльністю суб`єктом владних повноважень порушуються права позивача.
Проте право на звернення до адміністративного суду з позовом не завжди співпадає з правом на судовий захист, яке закріплено у статті 6 КАС України. Саме по собі звернення до адміністративного суду за захистом ще не означає, що суд зобов`язаний надати такий захист. Адже для того, щоб було надано судовий захист суд повинен встановити, що особа дійсно має право, свободу та інтерес, про захист яких вона просить і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем у публічно-правових відносинах.
Як свідчить зміст позовної заяви та доданих до неї матеріалів, спірні правовідносини виникли з приводу незаконних, на думку позивача, дій патрульних поліцейських щодо опитування позивача, зупинення його транспортного засобу, тестування на алкогольне сп`яніння. Поряд цим, позивачем повідомлено та матеріалами заяви підтверджено, що жодних процесуальних документів (зокрема матеріалів про адміністративне порушення) щодо позивача відповідачами не складалося, позаяк за результатами такої перевірки позивача під час зупинки його транспортного засобу адміністративного порушення виявлено не було.
Ухвалою суду від 19.06.2023 судом наголошувалося, що відповідно до п.4 ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів. Роз`яснено, що під змістом позовних вимог розуміються запропоновані позивачем, із установлених законом, способи захисту свого публічного права, свободи чи інтересу, а обставинами, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, є конкретні юридичні факти з настанням яких суб`єкти публічного права вступають між собою у спірні правовідносини.
При цьому, суд також звертає увагу, що в силу вимог ст.245 КАС України, якою визначено повноваження суду у разі задоволення позову, суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Тобто вимога позивача про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень повинна бути заявлена одночасно з вимогою зобов`язати відповідача утриматися від вчинення певних дій, вчинити певні дії.
Натомість, у наданому на виконання вимог ухвали суду позові, позивач просить лише визнати протиправними дії відповідачів і не заявляє будь-яких інших вимог на відновлення його прав та інтересів, порушених такими діями, визначені ст.5 КАС України.
Жодних обставин і доказів на їх обґрунтування щодо змісту прав, свобод та інтересів позивача, які на його переконання, порушені діями кожного з відповідачів, у позовній заяві позивачем не зазначено та не конкретизовано, як і не визначено способу відновлення та захисту таких прав, свобод та інтересів.
З огляду на наведене в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивач не усунув недоліки позовної заяви.
Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
За таких обставин, дана позовна заява підлягає поверненню позивачу.
Керуючись статтями 169, 241, 248, 256, 294, 295 КАС України, суд,-

Позовну заяву і додані до неї документи повернути позивачу.
Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складений 04 липня 2023 року.

Суддя Н.С. Гудима