Справа № 759/8346/23
Суддя: Ключник А. С.
Дата ухвалення: 2023-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/8346/23

пр. № 2-а/759/100/23

07 липня 2023 року Святошинський районний суд міста Києва у складі: головуючого судді Ключника А. С., за участю секретаря судового засідання Марченко В. В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу поліцейської діяльності № 2 (м. Ізяслав) Шепетівського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області, Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

09 травня 2023 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Відділу поліцейської діяльності № 2 (м. Ізяслав) Шепетівського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області, Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області (далі - відповідач 1 та відповідач 2, а разом - відповідачі) та просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія ЕАС № 6914292 від 30 квітня 2023 року згідно якої позивача притягнуто до адміеністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 340 гривень за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30 квітня 2023 року інспектором Відділу поліцейської діяльності № 2 (м. Ізяслав) Шепетівського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області складено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії ЕАС № 6914292 стосовно позивача.

В оскарженій постанові зазначено, що позивач 30 квітня 2023 року о 12 год. 24 хв. в м. Ізяслав по вул. Вокзальна 16 керуючи транспортним засобом «SKODA SUPERB», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», здійснив зупинку в зоні дії знаку, чим порушив п. 8.4 ПДР - порушення вимог заборонних знаків, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 cт. 122 КУпАП.

Позивач зазначає, що він повертаючи з прибудинкової дороги, на яку потрапив з вул. Шевченка, направо на вул. Вокзальну, продовжував рух прямо і не збирався зупинятись. Причиною зупинки позивача став старший лейтенант поліції ОСОБА_2 , який вийшов на середину проїжджої частини, з обох сторін якої були припарковані автомобілі, рухався на зустріч, що змусило позивача спочатку сповільнити рух, а коли старший лейтенант поліції ОСОБА_2 наблизився до авто зі сторони водія - зупинитись.

Також позивач зазначив, що старший лейтенант поліції ОСОБА_2 почав вимагати документи водія для притягнення його до адміністративної відповідальності. Намагаючись розібратись в даній ситуації позивач разом з працівником поліції підійшли до місця встановлення знаку і виявилось, що знак повернутий лицем до водіїв, які рухаються по вул. Вокзальній і, що при повороті на вул. Вокзальну позивач не міг бачити цього знаку. На підтвердження цього позивач додав до позовної заяви зображення карти з розміщенням вулиць та вказаною стрілкою руху автомобіля, а також зображення з розміщенням знаків по АДРЕСА_1 та знаків до повороту на АДРЕСА_1 (а.с. 5, 6).

В позовній заяві ОСОБА_1 вказує, що після емоційної суперечки з інспектором старшим лейтенантом поліції позивач зателефонував на «гарячу лінію» поліції. В розмові з керівником старшого лейтенанта ОСОБА_2 ОСОБА_3 (тел.: НОМЕР_2 ), описавши ситуацію отримав відповідь, що на думку ОСОБА_3 причин для притягнення позивача до адміністративної відповідальності не бачить, просив передати телефон старшому лейтенанту ОСОБА_2 , але ОСОБА_2 займався оформленням постанови.

Відповідно до п. 7 постанови Серії ЕАС № 6914292 від 30 квітня 2023 року до неї додається відеозапис. В позовній заяві позивач просить суд розглянути цей відеозапис на якому буде підтверджена зазначена ним ситуація.

На підставі викладеного позивач просить позов задовольнити та скасувати таку постанову.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 10 травня 2023 року матеріали адміністративного позову залишити без руху. Надано позивачеві десятиденний строк для усунення недоліків, а саме - сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі - 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб (а.с. 12).

11 травня 2023 року ОСОБА_1 подав заяву про долучення до матеріалів справи документу, а саме квитанції про сплату судового збору за подання адміністративного позову (а.с. 14. 15).

12 травня 2023 року ухвалою Святошинського районного суду м. Києва відкрито провадження у справі за адміністративним позовом про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), надано відповідачу термін для подання письмового відзиву разом з доказами, що обґрунтовують заперечення.

Відповідач відзиву до суду не подав.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, письмові докази, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно положень п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За нормою п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення відповідача - постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Статтею 1 Закону України «Про Національну поліцію» закріплено, що Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (далі - ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Пунктом 1.9. Розділу 1 ПДР визначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п.8.1 ПДР, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Частиною 3 та 4 п. 8.2? ПДР зазначено, що дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги). Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 74 КАС України).

Відповідно до ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Верховний Суд у постанові від 26 квітня 2018 року у справі № 338/855/17 роз`яснив, що аналіз положень статей КУпАП дозволяє дійти висновку, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується також на правовому висновку, які зробив Конституційний Суд України у своєму рішенні у справі № 23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю ( ст. 252 КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи те, що відповідачем не підтверджено правомірність винесеної ним постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Згідно ч . 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 8 Конституції України, ст.ст. 2, 5, 19, 20, 72, 73, 74, 77,139, 162, 243, 244, 250, 255, 286 КАС України, ст.ст. 126, 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 1, 23 Закону України «Про Національну поліцію», ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу поліцейської діяльності № 2 (м. Ізяслав) Шепетівського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області, Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Скасувати постанову Серії ЕАС № 6914292 від 30 квітня 2023 року, винесену інспектором старшим лейтенантом поліції Кашеваром Денисом Володимировичем відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 340 гривень.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з суб`єкта владних повноважень Відділу поліцейської діяльності № 2 (м. Ізяслав) Шепетівського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 536,80 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. С. Ключник