Справа № 580/1565/22
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2023-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/1565/22 Суддя (судді) першої інстанції: Гарань С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О.,

Грибан І.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 07 березня 2023 року по справі за адміністративним позовом Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання,

У С Т А Н О В И В:

Черкаського окружного адміністративного суду звернувся Військовий інститут танкових військ Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" (надалі - позивач) з позовом до ОСОБА_1 (надалі - відповідач), в якому просить стягнути з громадянина ОСОБА_1 на користь Військового інституту танкових військ НТУ "ХПІ" суму у розмірі 718 498,29 грн на відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням під час навчання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у серпні 2017 року з відповідачем був укладений контракт про проходження військової служби (навчання) строком на 5 років, відповідно до якого відповідач був зобов`язаний продовжувати подальше проходження військової служби на посадах офіцерського складу не менше п`яти років після закінчення навчання. Відповідач у період з серпня 2017 року по січень 2022 року проходив навчання та військову службу у Військовому інституті танкових військ Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут". 20.01.2022 вказаний контракт був достроково розірваний та наказом №3-К від 20.01.2022 відповідач був відрахований через систематичне невиконання умов контракту. У зв`язку із розірванням контракту у відповідача виникло зобов`язання щодо відшкодування витрат на його утримання під час навчання на суму 718 498 грн. 29 коп. У зв`язку з не відшкодуванням відповідачем суми витрат на навчання позивач звернувся до суду.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 07 березня 2023 року адміністративний позов задоволено: стягнуто із ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Військового інституту танкових військ Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" (вул. Полтавський Шлях, 192, м. Харків, 61098, ) грошові кошти у сумі 718 498,29 (сімсот вісімнадцять тисяч чотириста дев`яносто вісім) гривень 29 копійок на відшкодування фактичних видатків, пов`язаних з утриманням у Військовому інституті танкових військ Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут".

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням відповідачем (надалі - апелянт) подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, неповне з`ясування всіх обставин справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт вказує на те: по перше: в даному випадку з позовною заявою звернувся не належний позивач; по друге: відповідач був звільнений з підстав, яка позивачу право на стягнення з нього витрат на навчання не надає; по третє: позивач не мав право на відшкодування витрат у зв`язку з навчанням відповідача з підстав того, що у нього не було добровільної відмови їх відшкодовувати; по четверте: відповідач не був ознайомлений із розрахунком витрат, пов`язаних з його утримання у вищому навчальному закладі.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Позивач заперечує проти апеляційної скарги відповідача, з підстав зазначених у письмовому відзиві на апеляційну скаргу та зазначає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог законодавства.

Відповідно до положень статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що 27.08.2017 між відповідачем ОСОБА_1 та Міністерством оборони України в особі начальника Військового інституту танкових військ Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" був укладений контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти, відповідно до якого відповідача зобов`язувався: продовжувати подальше проходження військової служби на посадах офіцерського складу протягом не менше п`яти років після закінчення навчання; відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у вищому військовому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі закладу вищої освіти, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого навчального закладу у випадках, визначених частиною 10 статті 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Згідно із витягом із наказу начальника Військового інституту танкових військ Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" (по особовому складу) №3-К від 20.01.2022 відповідач відрахований з числа курсантів у зв`язку з розірванням контракту через відмову від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення військового навчального закладу, достроково розірваний контракт про навчання та звільнений з військової служби в запас Збройних Сил України за підпунктом "ж" пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (у зв`язку з системним невиконанням умов контракту військовослужбовцем).

Згідно із витягом із наказу начальника Військового інституту танкових військ Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" (по строковій частині) №13 від 20.01.2022 відповідачем підлягають відшкодуванню витрати, пов`язані з утриманням під час проходження військової служби (навчання) у інституті у сумі 718 498 грн. 29 коп, в т.ч.:

- згідно довідки-розрахунку витрат за харчування з 01.08.2021 по 20.01.2022 на відповідача за вказаний період було витрачено коштів на загальну суму 10652 грн 58 коп.;

- згідно довідки про нараховане грошове забезпечення з 01.08.2021 по 20.01.2022 відповідачу за вказаний період було виплачено грошове забезпечення на загальну суму 79915 грн 24 коп.;

- згідно довідки-розрахунку на відповідача (за контрактом строкову службу вислужив) за період навчання з 01.08.2021 по 20.01.2022 за вказаний період фактичні витрати з утримання відповідача склали за вказаний період 3575 грн 91 коп.;

- згідно витягу із наказу начальника Військового інституту танкових військ Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" (по навчальному процесу) №126 від 31.07.2018 сума витрачених коштів за період навчання відповідача з 01.09.2017 по 31.07.2018 складає 123635 грн 23 коп.;

- згідно витягу із наказу начальника Військового інституту танкових військ Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" (по навчальній частині) №134 від 31.07.2019 сума витрачених коштів за період навчання відповідача з 01.09.2018 по 31.07.2019 складає 168006 грн 27 коп.;

- згідно витягу із наказу начальника Військового інституту танкових військ Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" (з основної діяльності) №177 від 31.07.2020 сума витрачених коштів за період навчання відповідача з 01.08.2019 по 31.07.2020 складає 174357 грн 12 коп.;

- згідно витягу із наказу начальника Військового інституту танкових військ Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" (з основної діяльності) №205 від 31.07.2021 сума витрачених коштів за період навчання відповідача з 01.08.2020 по 31.07.2021 складає 158355 грн 94 коп.

У зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості з витрат на утримання у вищому навчальному закладі, позивач звернувся до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що станом на дату розірвання контракту, як і станом на дату розгляду справи по суті кошти за відшкодування витрати, пов`язані з утриманням позивача у вищому навчальному закладі не відшкодовано, а отже, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

В силу вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин 1, 3 статті 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" підготовка громадян України для проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу проводиться у вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти. У них здійснюється навчання курсантів, слухачів, студентів, ад`юнктів і докторантів.

Зарахування громадян України до вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти проводиться на добровільних засадах відповідно до особистих заяв після успішного складення вступних іспитів та відповідних випробувань.

Згідно з частини 10 статті 25 вказаного Закону курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 та підпунктів "д", "е", "є", "ж", "з2 пункту 2 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Положеннями частини 2 статті 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" також передбачено, що порядок проведення підготовки громадян України для проходження військової служби на посадах осіб рядового, сержантського і старшинського та офіцерського складу встановлюється Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, спільно з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.

Відповідно до пунктів 2-4 Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року № 964, витрати відшкодовуються Міноборони, МВС, Адміністрації Держприкордонслужби, Управлінню державної охорони, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбі.

Відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Порядок розрахунку витрат установлюється Міноборони разом з Мінфіном, МВС, Адміністрацією Держприкордонслужби, Управлінням державної охорони, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбою.

Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.

Згідно пункту 6 Порядку №964 витрати у розмірі різниці сум витрат з утримання курсантів і витрат з утримання військовослужбовців строкової служби за відповідною військово-обліковою спеціальністю курсантами, які навчалися менше встановлених законодавством строків строкової військової служби відшкодовуються за весь період навчання.

Відповідно до пункту 7 Порядку №964 у разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.

Судом першої інстанції встановлено, що з довідки-розрахунку витрат за харчування з 01.08.2021 по 20.01.2022 вбачається, що заборгованість відповідача складає 10652 грн 58 коп. Відповідно до довідки про нараховане грошове забезпечення з 01.08.2021 по 20.01.2022 відповідачу було виплачено грошове забезпечення на загальну суму 79915 грн 24 коп. Згідно з довідкою-розрахунком на відповідача (за контрактом строкову службу вислужив) за період навчання з 01.08.2021 по 20.01.2022 фактичні витрати з утримання відповідача склали 3575 грн 91 коп. З витягу із наказу начальника Військового інституту танкових військ Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" (по навчальному процесу) №126 від 31.07.2018 вбачається, що сума витрачених коштів за період навчання відповідача з 01.09.2017 по 31.07.2018 складає 123635 грн 23 коп.

Відповідно до витягу із наказу начальника Військового інституту танкових військ Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" (по навчальній частині) №134 від 31.07.2019 сума витрачених коштів за період навчання відповідача з 01.09.2018 по 31.07.2019 складає 168006 грн. 27 коп.

Згідно з витягом із наказу начальника Військового інституту танкових військ Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" (з основної діяльності) №177 від 31.07.2020 сума витрачених коштів за період навчання відповідача з 01.08.2019 по 31.07.2020 складає 174357 грн. 12 коп.

Відповідно до витягу із наказу начальника Військового інституту танкових військ Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" (з основної діяльності) №205 від 31.07.2021 сума витрачених коштів за період навчання відповідача з 01.08.2020 по 31.07.2021 складає 158 355 грн. 94 коп.

З аналізу матеріалів справи судом першої інстанції зроблено висновок, що зальна сума заборгованості відповідача складає 718498 грн 29 коп. (10 652 грн. 58 коп. + 79915 грн 24 коп. + 3575 грн 91 коп. + 123635 грн 23 коп. + 168006 грн 27 коп. + 174357 грн 12 коп. + 158355 грн 94 коп. = 718 498 грн. 29 коп.

Колегія суддів звертає увагу апелянта, що в матеріалах справи містяться детальний розрахунок суми 718 498 грн. 29 коп, яку відповідач має відшкодувати, як витрати, пов`язані з утриманням його у вищому навчальному закладі, а отже твердження про відсутність такого розрахунку є необґрунтованим, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо посилання апелянта про відсутність підстав у Інституту звертатись до суду із цим позовом та підстав стягнення витрат у зв`язку з навчанням, колегія суддів відхиляє дані твердження, з наступних підстав.

Міністерство оборони України є уповноваженим органом, який здійснює функції держави у спірних відносинах, а Інститут є бюджетною установою та утримується виключно за рахунок коштів Державного бюджету України. Витрати, які відшкодовані за утримання у вищому навчальному закладі зараховуються до спеціального фонду державного бюджету на спеціальний рахунок Інституту, виключно на утримання курсантів.

Між Міністерством оборони України в особі начальника Військового інституту танкових військ Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" та позивачем був укладений контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти та добровільно відшкодувати витрати пов`язані з його утриманням у вищому військовому закладі, в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість.

Отже, саме між Інститутом та позивачем виникли спірні правовідносини через невиконання останнім умов зазначеного контракту.

Колегія суддів звертає увагу про наявність права у Інституту звернутися із позовом до відповідача про стягнення витрат на його утримання у навчальному закладі.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 19 листопада 2020 року у справі №560/1341/19, від 29 листопада 2022 року у справі №420/3422/21, від 11 травня 2023 року у справі № 400/4281/20 та відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, підлягає врахуванню судом при розгляді цієї справи. Колегія суддів не вбачає підстав для відступу від вказаної правової позиції.

Щодо посилання апелянта на те, що позивач не мав право на відшкодування витрат у зв`язку з навчанням відповідача з підстав того, що у нього не було добровільної відмови їх відшкодовувати, колегія суддів зазначає наступне.

Колегія суддів звертає увагу, що в матеріалах справи міститься рапорт відповідача, в якому останній зазначив, що погоджується відшкодувати витрати за навчання в судовому порядку (стор. 14 том І).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач погодився на відшкодування витрат позивачу за рішенням суду, а отже доводи апеляційної скарги в даній частині є необґрунтованою.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідач повинен відшкодувати позивачу вартість витрат за навчання.

Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки їх суть зводиться до констатації норм законодавства, а не помилок чи то порушень судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення, за таких обставин доводи апеляційної скарги не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному судовому рішенні.

Судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Частиною 1 ст. 242 КАС України встановлено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв`язку з чим апеляційна скарга залишаються без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 07 березня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді О.О. Беспалов

І.О. Грибан