Справа № 761/17917/23
Суддя: Фролова І. В.
Дата ухвалення: 2023-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-азз/761/3/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Фролової І.В.,

секретаря судового засідання - Коломійця А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа: ОСОБА_3 про визнання незаконним свідоцтва про право власності, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Ясинецький Олег Анатолійович звернувся до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову шляхом заборони на відчуження майна (купівлі-продажу, спадкування, дарування, передачі в оренду) квартири АДРЕСА_1 , яка належать в 1/4 частини на праві власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказану заяву мотивує тим, що у провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебувала справа № 2а-55/07 за позовною заявою ОСОБА_2 до Шевченківської районної державної адміністрації, Третя особа: ОСОБА_3 про визнання незаконним свідоцтва про право власності. В рамках даної справи, ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 08 червня 2006 року задоволено клопотання ОСОБА_2 про забезпечення позову та накладено заборону на відчуження майна квартири, яка розташовано за адресою: АДРЕСА_2 . Справа № 2а-55/07 у встановленому порядку розглянута, за наслідками розгляду справи винесено рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, яке набрало законної сили. Втім накладена на підставі ухвали суду заборона на відчуження майна щодо квартири АДРЕСА_1 , не була скасована і діє до теперішнього часу. Після смерті батька син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до нотаріуса для прийняття спадщини. Втім, Заявник не може реалізувати свої спадкові права через чинність заборони на відчуження майна, що вжиті ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 08 червня 2006 року.

Представник заявника - адвокат Ясинецький О.А. у судове засідання не з`явився, однак подав через канцелярію суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, вимоги заяви підтримав.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені судом належним чином.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 205 КАС України).

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ (Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86).

Окрім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини- в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (Рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України»).

За таких підстав судом визнано за можливе розглядати справу на підставі доказів, наявних у матеріалах справі, та за погодженням сторін й згідно поданих ними заяв.

Дослідивши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору суд по суті встановив.

З матеріалів справи судом було встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебувала справа № 2а-55/07 за позовною заявою ОСОБА_2 до Шевченківської районної державної адміністрації, Третя особа: ОСОБА_3 про визнання незаконним свідоцтва про право власності.

Справа № 2а-55/07 знищена у зв`язку із закінченням терміну зберігання, що підтверджується Довідкою Зав. Архіву Шевченківського районного суду м. Києва Бердянської Н.В.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 23 січня 2007 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Шевченківської районної державної адміністрації, Третя особа: ОСОБА_3 про визнання незаконним свідоцтва про право власності було відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 23 травня 2007 року постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 23.01.2007 року було скасовано. Провадження в справі за позовом ОСОБА_2 , представник позивачки Шипунов Віктор Борисович до Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа - ОСОБА_3 про визнання незаконним акту індивідуальної дії, визнання права власності закрито та роз`яснено позивачці її право подати позов в порядку цивільного судочинства.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був третьою особою у справі № 2а-55/07. Вказане підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 05.11.2016.

Після смерті ОСОБА_3 , його син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до нотаріуса для прийняття спадщини.

Під час прийняття спадщини встановлено, що на кв. АДРЕСА_1 накладено арешт.

Як вбачається зі змісту клопотання, в рамках справи № 2а-55/07, ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 08 червня 2006 року задоволено клопотання ОСОБА_2 про забезпечення позову та накладено заборону на відчуження майна квартири, яка розташовано за адресою: АДРЕСА_2 .

Матеріали справи копію вказаної ухвали не містять.

Як вбачається з відповіді на адвокатський запит за вих. № 01-14/431/2020/М-210 від 30.07.2020, згідно акту від 16 квітня 2019 року за №21, справа №2а-1193/06, яка в подальшому була перереєстрована в справу №2а-55/07, знищена у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Одночасно з цим з Відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається наявність запису про обтяження №3338113 від 15.06.2006 щодо об`єкту обтяження: квартира, 22/100 частини квартири, кімната площею 12,5 кв.м., адреса: АДРЕСА_2 .

Підстава обтяження: ухвала, 2А-1193/2006, 08.06.2006, Шевченківський районний суд м. Києва.

Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 21.06.2005 вбачається, що приміщення квартири спільного заселення, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 належить на праві приватної власності ОСОБА_3 . Загальна площа кімнати становить 12,5 кв.м.

Відповідно до розпорядження Київського міського голови від 19 лютого 2016 року №125/1 АДРЕСА_1 перейменовано на АДРЕСА_1

Щодо вимог заявника про скасування заходів забезпечення, суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ч. 1 ст.157 КАС України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 157 КАС України визначено, що у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо відмови у задоволенні позову заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним судовим рішенням.

Так, Заявник не являється учасником справи № 2а-55/07, однак зазначена заборона порушує майнові права Заявника, оскільки останній не може прийняти спадщину після смерті батька.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду і вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Виходячи із наведеного, вбачається що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи у випадках залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову.

Разом з тим, у справі № 2а-55/07 при ухваленні судом рішення про закриття провадження не було вирішено питання зняття заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст. 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України «Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.».

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року № 475/977ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Наведені у заяві про скасування заходів забезпечення позову обставини свідчать про те, що наразі необхідність у забезпеченні позову відпала.

За таких обставин, суд доходить висновку, що заява про скасування заходів забезпечення позову є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 157, 241, 256, 295 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа: ОСОБА_3 про визнання незаконним свідоцтва про право власності - задовольнити у повному обсязі.

Скасувати заходи забезпечення позову, шляхом заборони на відчуження майна (купівлі-продажу, спадкування, дарування, передачі в оренду) квартири АДРЕСА_4 частини квартири якої належить на праві власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вжиті ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 08 червня 2006 року у справі №2а-55/07.

Ухвалу може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: