Справа № 500/2161/23
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2161/23

03 липня 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі, позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (надалі, відповідач), в якому просить визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови в призначенні та виплаті ОСОБА_1 , пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, а саме 2020 - 2022 роки, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 , пенсії за віком з 13 березня 2023 року із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, а саме 2020 - 2022 роки, визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо призначення та виплати ОСОБА_1 , доплати до пенсії за віком за 33 роки понаднормового стажу із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установленого Законом України "Про державний бюджет України на 2020 рік" з 01 грудня 2020 року в розмірі 1769,00 грн., зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 , доплати за 33 роки понаднормового стажу з 13 березня 2023 року із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установленого Законом України Про державний бюджет України на 2023 рік у розмірі 1093,00 грн.

Позов обґрунтований тим, що позивач вважає протиправними дії відповідача щодо обчислення основного розміру пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014 - 2016 роки, а також дії щодо обчислення розміру доплати за понаднормативний стаж, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого Законом України "Про державний бюджет України на 2020 рік" з 01 грудня 2020 року у розмірі 1769,00 грн.

Ухвалою суду від 22.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти позовних вимог, просив відмовити у задоволенні позову повністю. Вказав, що позивачу виплачується пенсія як працюючому пенсіонеру, тому розрахунок доплати за понаднормовий стаж проводиться з врахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" з 01.12.2020 в розмірі 1769,00 грн. Звернув увагу суду на тому, що процедура призначення пенсії пов`язується з первинним зверненням за призначенням пенсії, тобто вперше за одним з видів трудових пенсій (пенсійних виплат), в тому числі пенсії за віком.

Судом встановлено, що по 13.03.2023 позивачу виплачувалась пенсія за вислугу років, згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з врахуванням пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Страховий стаж позивача, який враховано по 31.08.2010, становив 46 років 10 місяців.

Як слідує з матеріалів справи, з 13.03.2023, на підставі заяви, позивача переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та одночасно дораховано стаж напрацьований після призначення пенсії за вислугу років. Страховий стаж складає 53 роки 04 місяці 15 днів (враховано по 31.12.2022).

У відповідь на звернення позивача щодо пенсійного забезпечення, відповідач листом від 29.03.2023 відмовив позивачу та зазначив, що оскільки, пенсія позивачу уже призначалась раніше, тому при переході на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» застосовано показник середньої заробітної плати (доходу), з якої сплачено страхові внески - 7405,03 грн.; середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки (2020-2022) застосовується при первинному призначенні пенсій, якщо звернення надійшло у 2023 році. Крім цього, відповідач вказав про те, що оскільки, позивачу виплачується пенсія як працюючому пенсіонеру, тому розрахунок доплати за понаднормативний стаж проводиться з врахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 01 грудня 2020 року в розмірі 1769,00 грн.

Не погоджуючись з такою відмовою відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Щодо позовних вимог, в частині правомірності застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, а саме 2020 - 2022 роки, суд зазначає, що такі позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на таке.

Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (надалі, Закон №1058-IV) визначаються принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Положеннями статті 9 Закону №1058-ІV встановлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до статті 10 Закону №1058-ІV, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що Законом №1058-IV передбачено чіткий перелік видів пенсії, які призначаються за цим законом, а також визначено право вибору виду пенсії.

За змістом частини першої статті 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Частиною другою статті 40 Закону №1058-IV визначено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

У разі відсутності на день призначення пенсії даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, для визначення середньої заробітної плати (доходу) враховується наявна заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, з наступним перерахунком заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії після отримання даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії.

Відповідно до приписів частини третьої статті 45 Закону №1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

У постановах від 10.04.2019 у справі №211/1898/17 та від 10.07.2018 у справі №520/6808/17 Верховний Суд зазначив, що частиною третьою статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

У спірному випадку позивач отримувала пенсію за вислугу років відповідно до Закону №1788, та пенсія відповідно до Закону №1058-ІV позивачу раніше не призначалась.

Відтак, на думку суду, у спірному випадку відбулось не переведення позивача з одного виду пенсії на інший в межах дії Закону №1058-ІV, а призначення пенсії за віком.

То ж, суд вважає, що отримуючи пенсію за Законом №1788-XII позивач не користувалась жодним із видів передбачених пенсій, встановлених Законом №1058-IV, тому, призначення позивачу з 13.03.2023 пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV є призначенням пенсії вперше.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі №876/5312/17 зазначено, що у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону №1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно з частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV.

Виходячи з наведеного, у випадку, коли особі було призначено пенсію за вислугу років згідно Законом №1788-XII, а у подальшому призначено новий вид пенсії - пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV, то при обчисленні розміру пенсії має застосовуватися показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, оскільки пенсія за віком передбачена іншим законом.

Відтак, на переконання суду, при призначенні позивачці 13.03.2023 пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV підлягає застосуванню показник середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2020, 2021, 2022 (три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії), згідно частини другої статті 40 цього Закону.

Суд враховує правову позицію Верховного Суду у постанові від 03.10.2018 у справі №428/450/17, згідно з якою якщо особі, якій до досягнення загального пенсійного віку була призначена та виплачувалась пенсія іншого виду і на підставі іншого Закону, при зверненні із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV у зв`язку із досягненням такого віку пенсія повинна обраховуватись на підставі положень статті 40 Закону №1058-ІV як вперше призначена.

Вказана правова позиція Верховного Суду підтримана Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 31.10.2018 у справі №876/5312/17.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 10.07.2018 у справі №520/6808/17, від 18.01.2019 у справі №577/5237/16-а, від 31.01.2019 у справі №639/2751/17 та від 10.04.2019 у справі №211/1898/17.

При цьому, оцінюючи дії відповідача на відповідність вимогам ст. КАС України, суд вважає, що дії відповідача щодо відмови позивачу, при призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV з 13.03.2023 року, врахувати показник середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (2020-2022 роки), є протиправними.

При цьому, з метою захисту порушеного права позивача слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити з 13.03.2023 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2020, 2021 та 2022 роки, з врахуванням раніше виплачених сум.

Щодо позовних вимог в частині здійснення доплати за 33 роки понаднормового стажу з 13 березня 2023 року із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, суд зазначає наступне.

Статтею 28 Закону №1058-ІV визначено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.

За кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини. Наявний в особи понаднормовий страховий стаж не може бути обмежений.

З 1 січня 2018 року для осіб, які досягли віку 65 років, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі 40 відсотків мінімальної заробітної плати, визначеної законом про Державний бюджет України на відповідний рік, але не менше прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

За наявності страхового стажу меншої тривалості, ніж передбачено абзацом першим частини першої цієї статті, мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі, пропорційному до наявного страхового стажу, виходячи з прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

При цьому, відповідно до пункту 4-1 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV для осіб, яким пенсія призначена до набрання чинності Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", крім тих, яким після набрання чинності зазначеним Законом здійснювався перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати за періоди страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії: мінімальний розмір пенсії за віком, передбачений абзацом першим частини першої статті 28 цього Закону, встановлюється за наявності у чоловіків 25 років, а у жінок 20 років страхового стажу; збільшення пенсії, передбачене абзацом другим частини першої статті 28 цього Закону, встановлюється за кожний повний рік страхового стажу понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам.

Суд зауважує, що Закон України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" прийнятий 08.07.2011 та вступив дію 01.10.2011, при цьому, як вбачається з протоколу про перерахунок пенсії, пенсія позивачу була призначена 01.09.2010.

Також, судом встановлено, та не заперечується відповідачем, страховий стаж позивача, врахований по 31.12.2022, становить 53 роки 04 місяці 15 днів.

Тобто, на думку суду, вказане свідчить про те, що на позивача поширюються приписи статті 28 Закону №1058-ІV з урахуванням пункту 4-1 Прикінцевих положень.

Поряд з цим, частина 3 статті 46 Конституції України визначає, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

То ж, суд вважає, що відповідачем у спірному випадку протиправно розраховано понаднормовий стаж позивача 33 роки, однак застосовано розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого Законом України "Про Державний бюджет на 2020 рік" .

При цьому, на переконання суду, позивачу призначено пенсію за віком згідно Закону №1058, починаючи з 13.03.2023, що на думку суду, кореспондує до обов`язку відповідача застосувати розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого Законом України "Про Державний бюджет на 2023 рік".

При цьому, вирішуючи даний спір по суті, суд вважає, що визначення розміру величини, що застосовується для розрахунку пенсії, є виключними повноваженням пенсійного органу.

За таких обставин, на переконання суду, позовні вимоги у цій частині підлягають до часткового задоволення, шляхом визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо призначення та виплати ОСОБА_1 , доплати до пенсії за віком за 33 роки понаднормового стажу із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установленого Законом України "Про державний бюджет України на 2020 рік" та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 , доплати за 33 роки понаднормового стажу, починаючи з 13.03.2023 із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установленого Законом України Про державний бюджет України на 2023 рік, з врахуванням виплачених сум.

Частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що даний позов підлягає до часткового задоволення.

Розподіл судових витрат здійснюється за нормами ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови ОСОБА_1 здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 із застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2020, 2021 та 2022 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити з 13.03.2023 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2020, 2021 та 2022 роки, з врахуванням раніше виплачених сум.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо призначення та виплати ОСОБА_1 , доплати до пенсії за віком за 33 роки понаднормового стажу із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установленого Законом України "Про державний бюджет України на 2020 рік" .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 , доплати за 33 роки понаднормового стажу, починаючи з 13.03.2023 із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установленого Законом України Про державний бюджет України на 2023 рік, з врахуванням виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено та підписано 03 липня 2023 року.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Реквізити учасників справи:позивач - ОСОБА_1 (місце проживання/місцезнаходження: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 );відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: Майдан Волі, 3, м. Тернопіль,46001 ).

Головуюча суддя Дерех Н.В.