Справа № 355/821/23
Суддя: Чехов С. І.
Дата ухвалення: 2023-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 355/821/23
Провадження № 2-а/355/8/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 року Баришівський районний суд Київської області

у складі: головуючого-судді Чехова С.І.

за участю секретаря Бруханського І.В.

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача Управління патрульної поліції у м. Бориспіль Милової Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Баришівка адміністративний позовом ОСОБА_2 , до Управління патрульної поліції у м. Бориспіль, інспектора БПП в м. Бориспіль УПП в Київській області капрала поліції Савкіна Сергія Володимировича, про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАС № 7051355 від 25 травня 2023 року.

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся позивач ОСОБА_2 з адміністративним позовом у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову ЕАС №7051355 від 25 травня 2023 року про притягнення його до адміністративної відповідальності передбаченої ч.4 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 20400,00 гривень. Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.4 ст.126 КУпАП закрити.

Свою позовні заяву обґрунтовує тим, що 25 травня 2023 року перебував неподалік станції технічного обслуговування по вулиці Зоряна 1 «А» в селі Бзів Броварського району Київської області коли до нього під`їхав автомобіль патрульної поліції міста Бориспіль. З автомобілю вийшов поліцейський представився та попросив пред`явити документи для перевірки. Він передав поліцейському паспорт, а також реєстраційні документи на транспортний засіб VP 150F державний номер НОМЕР_1 , який стояв поруч та був технічно несправним. Після того як він надав вище вказані документи для перевірки, інспектор патрульної поліції міста Бориспіль капрал поліції Савкін С.В. повідомив його, що він позбавлений Баришівським районним судом права керування транспортним засобом строком на один рік. Працівнику поліції він повідомив, що про даний факт йому нічого не відомо. На його запитання про існуюче порушення капрал поліції ОСОБА_1 повідомив, що він порушив вимоги ч.4 ст.126 КУпАП за порушення пункту 2.1(а) Правил дорожнього руху України та виніс постанову про накладання адміністративного стягнення, у вигляді штрафу 20400,00 гривень. З постановою він не згоден, оскільки скутером він не керував, тому просить скасувати постанову про накладання штрафу. В постанові вказано місце розгляду справи «Київська, М-03 Київ Харків 57 км», але фактичним місцем розгляду справи було місце, де він перебував поруч з транспортним засобом, а саме вулиця Зоряна 1 «А» в селі Бзів Броварського району Київської області. У постанові не зазначено місце вчинення адміністративного правопорушення, не описані обставини установлених під час розгляду, а саме було вказано те, що водій керував транспортним засобом будучи позбавленим права керування строком на 12 місяців. У постанові не описано рішення суду яким позбавлено його право керування транспортним засобом і саме рішення відсутнє у матеріалах справи та не зазначено технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис, що є порушенням вимог ст.276 та 283 КУпАП. Інспектор патрульної поліції міста Бориспіль капрал поліції Савкін С.В. не мав права здійснювати розгляд справи за місцем вчинення, юрисдикція відповідного органу не поширюється на вулицю Зоряна села Бзів Броварського району Київської області.

Позивач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився, однак повідомив суд про можливість розгляду справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України слід, що неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Представник відповідача від Департаменту патрульної поліції Милова Р.С. у судовому засіданні позовну заяву не визнала, просила не задовольняти позовні вимоги позивача ОСОБА_2 повідомивши, що дій працівників патрульної поліції були правильними відповідали вимогам законодавства та Закону України «Про національну поліцію» та Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У своєму відзиві з запереченнями представник відповідача повідомила, що незгода позивача з винесеною постановою інспектором патрульної поліції про накладання стягнення на позивача нічим не обґрунтована і начебто позивач не порушував Правила дорожнього руху України. Однак його дії спростовуються існуючим відеозаписом з бодікамери, де зафіксовано як екіпаж поліції рухається на службовому автомобілі подає спеціальний звуковий сигнал з вимогою про зупинку позивача. Потім поліцейські на швидкості через відкрите вікно звертаються до водія мотоцикла та вказують, що він керує без вдягнутого мотошолома. На вимогу поліцейського водій зупиняється та повідомляє, що забув документи вдома, їде без шолому тому, що відстань до його дому недалека. При перевірці за базами Інформаційного порталу Національної поліції встановлено, що позивача, постановою Баришівського районного суду Київської області від 08 листопада 2022 року справа №355/755/22 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП та позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік. Під час спілкування позивач повідомляв поліцейським, що йому було відомо про постанову, та пропонував не складати адміністративну постанову а «домовитися на місці» водія одразу було попереджено про кримінальну відповідальність за ст. 369 КК України. Зауваження позивача щодо іншого ніж вказано в постанові місця розгляду справи спростовується тим, що з лівого боку від патрульного автомобіля за деревами знаходиться автомобільна дорога М-03 Київ-Харків-Довжанський, по якій спостерігається жвавий рух . Про адресу місця розгляду справи позивача було повідомлено, він з ними погодився. Підпунктом 3 пункту 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліції України» вказано, що поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення. Підпунктом 3 пункту 1 статті 35 Закону України «Про Національну поліції України» зазначено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення. Із відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що позивачу було повідомлено причину зупинки, особу поліцейського, роз`ясненні права та надано можливість скористатися своїми правами згідно статті 268 КУпАП та згідно ст.63 Конституції України. Стосовно висловлювань позивача, що постанова не містить точних відомостей про рішення суду, яким його позбавлено права керування та відомостей про технічні засоби якими здійснювалася відеофіксація, представник відповідача спростовує думку позивача тим, що постанова була складена в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздрукована за допомогою спеціального технічного пристрою із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до Інструкції з оформленням поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року №1395 у відповідності до першого абзацу пункту 5 розділу IV Інструкції. Складання постанови відбувається в електронній формі за допомогою спеціального програмного забезпечення, що унеможливлює внесення великої кількості символів тексту в фабулу постанови. В той же час фабула повністю описує склад зафіксованого правопорушення, а сама постанова містить всі необхідні відомості передбачені вищезазначеної Інструкцією.

Верховний суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду 24 грудня 2019 року, при розгляді касаційної скарги у справі №459/1801/17 «що аналіз наведених правових норм та обставин справи дають підстави для висновку, що зазначення інспектором в оскаржуваній постанові неправильних даних, в тому числі і неправильної дати складання постанови, не спростовує порушення позивачем вимог підпункту «а» пункту 14.6 розділу 14 Правил Дорожнього руху, та є опискою»

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні заявлений адміністративний позов не визнав та пояснив, що дійсно він 25 травня 2023 року разом з співпрацівником патрульної поліції рухались на патрульному автомобілі в напрямку міста Бориспіль по автодорозі «Київ-Харків-Довжанський». Проїжджаючи поблизу села Бзів прямо за відбійником, який відділяє автодорогу від обочини побачили як на мотоциклі без мотошолома їхав чоловік. На його вимогу зупинитися чоловік доїхав до будівель готелю зупинився. Вони також звернули до готелю, який розташований біля дороги, де їх чекав водій мотоцикла. Позивачу було повідомлено голосом про причину зупинки, яку він вимагав коли порівнявся його автомобіль з мотоциклістом. На його питання чому той рухався на транспортному засобі без мотошолома тої відповів, що вважав про відсутність потреби його надягати, оскільки відстань від кав`ярні де він пив каву до готелю була невелика. На вимогу пред`явити посвідчення водія та документи на транспортний засіб позивачем було передано на огляд його паспорт та реєстраційний документ на транспортний засіб, водійського посвідчення пред`явлено не було. Під час перевірки за базами інформаційного порталу Національної поліції було встановлено, що позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності, на нього судом був накладений штраф та позбавлено право керування транспортним засобом строком на один рік за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Позивач підтвердив існуючий факт та повідомив, що сплатив штраф, однак водійського посвідчення поки не має. Позивачем було запропоновано не складати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності а «домовитися на місті». Не зважаючи на це, постанова була складена штраф був накладений за ч.4 ст.126 КУпАП у розмірі 20400,00 гривень.

Адміністративний позов надійшов до суду 01 червня 2023 року.

05 червня 2023 року ухвалою Баришівського районного суду Київської області було відкрите провадження за адміністративним позов ОСОБА_2 ..

Вислухав пояснення сторони відповідача, дослідивши матеріали справи, а саме з боку позивача копію постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 25 травня 2023 року стосовно ОСОБА_2 , копію паспорта позивача ОСОБА_2 , з боку відповідачів копію службового посвідчення відповідача ОСОБА_1 , копію постанови від 08 листопада 2022 року Баришівського районного суду Київської області стосовно ОСОБА_2 про притягнення його адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладання на нього стягнення у вигляді штрафу у сумі 17000,00 гривень з позбавленням права керування транспортним и засобами строком на 1 рік., відеозапис події яка сталась 25 травня 2023 року з участю ОСОБА_2 слід прийти до думки про відмову у задоволенні позовних вимог.

Стаття 55 Конституції України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 2, ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 КАС України встановлено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП слід що, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно до ст. 278 КУпАП слід, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Як слід з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП слід, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд оцінюючи надані докази керується ст. 90 КАС України з якої слід, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як слід з копії постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серія ЕАС №7051355, що вона складена 25.05.2023 року 13:59:47, місце розгляду Київська область М-03 Київ-Харків- 57 км, посадова особа, яка розглядає справу інспектор батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області капрал поліції Савкін Сергій Володимирович, особу відносно якої розглядається справу встановлено згідно паспорту, що він є ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_1 , транспортний засіб НОМЕР_3 державний номер НОМЕР_1 належить ОСОБА_2 , інкримінуєна подія описана як порушення вимоги п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху, 25 травня 2023 року 13 годин 55 хвилин водій керував транспортним засобом будучи позбавленим права керування строком на 12 місяців порушення передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП. Прийняте рішення про накладання адміністративного стягнення штраф у сумі 20400,00 гривень. Роз`яснена ст. 307, ч. 2 ст. 308 КУпАП про несплату штрафу протягом 15 днів а також роз`яснено право та строк на оскарження постанови. Мається посвідчення про вручення копії постанови.

Диспозиція ч.1 ст.126 КУпАП вказує на те, що керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами тягне за собою накладання стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.2.1. «А» Правил дорожнього руху «Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії».

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України «В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача».

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З наведеної норми слідує, що при прийнятті суб`єктом владних повноважень відповідного рішення таке рішення повинно містити інформацію про докази, які підтверджують викладені в ньому факти. У випадку ж відсутності посилань на певні докази, що підтверджують факт викладеного порушення суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Аналізуючи відзив та додаток до відзиву який свідчить про надання відеодиску з запису події, під час перегляду якого чітко видно рух позивача на мотоциклі без мотошолома паралельно дорозі в сторону готелю, де він і зупинився на вимогу поліцейського. Під час спілкування з поліцейським позивач надав свій паспорт, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, посвідчення водія надати не зміг пояснивши, що позбавлений право на керування транспортного засобу на рік. З перегляду відеодиску вбачається , що з лівого боку від патрульного автомобілю знаходиться автомобільна дорога М-03 по якій проходить жвавий рух. Патрульний поліцейський виконуючи підпункт 3 п.1 статті 35 Закону України відповідно якого може зупиняти транспортні засоби у разі якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортно засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення з`їхав з автодороги помітивши порушення Прави дорожнього руху яке тягне за собою адміністративну відповідальність. Адресу місця розгляду справи позивачу було повідомлено з яким той погодився. Причина зупинки, права були роз`яснені та повідомлені. Було оголошено, що єдиним виключенням щодо надання безоплатної вторинної допомоги і обов`язком поліцейського викликати захисника є факт застосування до нього адміністративного затримання.

Доводи позивача про те, що не дотримано вимог ст. 283 КУпАП а саме обставини, установлених під час розгляду «водій керував транспортним засобом будучи позбавленим права керування строком на 12 місяців рішенням» не вказано місце вчинення адміністративного правопорушення, не вказано яким саме рішенням суду позбавлено права керування транспортним засобом та саме рішення відсутнє в матеріалах справи а також не зазначення технічного засобу яким здійснювалася фото або відеозапис» є безпідставним та направленим на уникнення відповідальності. Сторона відповідачів довела що мався технічний засіб за допомогою якого здійснювався відеозапис була надана сама відеозапис з якої видно час виявлення адміністративного правопорушення, спілкування сторін, складання постанови та оголошення санкції за скоєння адміністративного правопорушення. Відеозапис слід вважати належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення з огляду на те, що відеофіксація обставин справи була очевидною під час розгляду справи.

З наведених доказів слід, що постанова була складена в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздрукована за допомогою спеціального технічного пристрою із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року №1395 зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 у відповідності до першого абзацу пункту 5 розділу ІV Інструкції.

У Постанові від 24 грудня 2019 року Верховного Суду у справі №459/1801/17 та у Постанові Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі №537/1214/17 маються правові позиція основною та обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення є протиправне діяння, факт вчинення якого підтверджено відеоматеріалами, відсутність якого б виключала склад наведеного адміністративного правопорушення.

Частиною 3 ст. 283 КУпАП встановлюють, що постанова у справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених ч. 2 цієї статті, має містити також відомості, зокрема відомості про технічний засіб, яким здійснено фото- або відеозапис.

Стороною відповідача було надано до суду належних та допустимих доказів щодо способу використання, приладів відеозапису скоєного адміністративного правопорушення яким поліцейський здійснював фіксацію руху транспортного засобу позивача на підтвердження правомірності дій як з ухвалення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, так й доказів на підтвердження наявності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП.

З доводами сторони відповідача слід погодитися, що постанова складення якої відбувалось в електронній формі за допомогою спеціального програмованого забезпечення, що унеможливлює внесення великої кількості символів тексту в фабулу постанови в той же час фабула повністю описує склад зафіксованого правопорушення, а сама постанова містить всі необхідні відомості передбачені Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Правові висновки стосовно цього були зазначені Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду 24 грудня 2019 року, при розгляді касаційної скарги у справі №459/1801/17 «що аналіз наведених правових норм та обставин справи дають підстави для висновку, що зазначення інспектором в оскаржуваній постанові неправильних даних, в тому числі і неправильної дати складання постанови, не спростовує порушення позивачем вимог підпункту «а» пункту 14.6 розділу 14 Правил Дорожнього руху, та є опискою»

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (N 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (N 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (N 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 12, 20, 71, 77, 86, 90, 159-163, 186 КАС України, ст.ст. 222-1, 247, 251, 258, 286 КУпАП, ст.ст. 33, 55 Конституції України,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 , до Управління патрульної поліції у м. Бориспіль, інспектора БПП в м. Бориспіль УПП в Київській області капрала поліції Савкіна Сергія Володимировича, про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАС № 7051355 від 25 травня 2023 року, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду у десятиденний строк з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 29 червня 2023 року.

Суддя Баришівського

районного суду С. І. Чехов