Справа № 500/3485/23
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

Справа № 500/3485/23

03 липня 2023 рокум.Тернопіль
Суддя Тернопільського окружного адміністративного суду Чепенюк О.В., розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали ОСОБА_1 до Центру надання адміністративних послуг Підгаєцької міської ради про визнання бездіяльності протиправною та встановлення факту,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через представника ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до Центру надання адміністративних послуг Підгаєцької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, Міністерство оборони України Тернопільський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, в якій просить:

визнати протиправною бездіяльність центру надання адміністративних послуг Підгаєцької міської ради щодо встановлення факту перебування ОСОБА_1 1941 року народження на утриманні свого внука ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

встановити факт перебування ОСОБА_1 1941 року народження на утриманні свого внука ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність, має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником), відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу, належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності, позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними), немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Вирішуючи питання відповідно до наведених положень статті 171 КАС України, суддя зазначає про таке.

Позовні вимоги обґрунтуванні тим, що 18 липня 2022 року загинув внук позивачки, ОСОБА_3 , який служив бойовим медиком десантно-штурмового взводу військової частини НОМЕР_1 . З самого народження і до досягнення повноліття ОСОБА_3 позивачка ним опікувалася, постійно проживали однією сім`єю. Рішенням суду від 28 лютого 2013 року було позбавлення батьківських прав матір ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , а батькові ОСОБА_5 дано попередження про можливість позбавлення батьківських прав у випадку протиправної поведінки стосовно сина. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько ОСОБА_3 .

Від часу коли почав працювати ОСОБА_3 та після початку служби з 2017 року онук позивачки фінансово утримував її та матір, яка має захворювання.

Після загибелі онука позивачка звернулася до комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану». Розглянувши подані документи, Комісією надіслано позивачці витяг з протоколу № 276 від 21 жовтня 2022 року, відповідно до якого остання має надати документи, що підтверджують факт перебування на утриманні ОСОБА_3 .

З метою отримання вищезазначених документів ОСОБА_1 подала звернення до Центру надання адміністративних послуг Підгаєцької міської ради, у відповідь на яке їй повідомили, що неможливо встановити факт перебування позивачки на утриманні у внука ОСОБА_3 та рекомендували звернутися до суду.

Ухвалою Підгаєцького районного суду Тернопільської області позивачці відмовлено у відкритті провадження про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, мотивуючи тим, що вимоги ОСОБА_1 пов`язані з доведенням наявності підстав для визнання (підтвердження) за нею певного соціально-правового статусу, не пов`язаного з будь-якими цивільними права та обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням. Відповідно, за своїм предметом та можливими правовими наслідками такі вимоги пов`язані з публічно-правовими відносинами заявниці з державою, а отже, не підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Фактично з метою отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року за №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", а для цього - підтвердження статусу перебування ОСОБА_1 на утриманні загиблого військовослужбовця, позивачка звернулася до суду з вимогами встановити такий факт.

Разом з тим, на переконання суду, за такими позовними вимогами, як їх сформулювала позивачка, справа не підлягає до розгляду у порядку адміністративного судочинства. До таких висновків суд приходить з такого.

Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із пунктами 1 та 2 статті 4 КАС України адміністративна справа переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Статтею 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження; спори між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Відтак КАС України регламентує порядок розгляду не всіх справ, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб`єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів.

В свою чергу, Цивільний процесуальний кодекс (далі ЦПК України) передбачає, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина 1 статті 19 ЦПК).

Відповідно до частини 2 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Згідно з частиною 7 статті 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 2 частини першої статті 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Таким чином, справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні розглядаються в порядку окремого провадження цивільного судочинства.

Повертаючись до матеріалів позовної заяви, суд зазначає, що позивачка звернулася до адміністративного суду з цим позовом для встановлення факту, що має юридичне значення, а саме просить встановити факт перебування ОСОБА_1 на утриманні свого внука ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 , для подальшого отримання грошової допомоги як члена сім`ї загиблого військовослужбовця.

Звертаючись до суду із цією позовною заявою позивач хоч і визначила відповідачем Центр надання адміністративних послуг Підгаєцької міської ради (суб`єкта владних повноважень) і просить визнати його бездіяльність щодо встановлення факту, який має юридичне значення, протиправною, все ж має на меті встановити юридичний факт: факт перебування позивачки на утриманні загиблого онука і в подальшому подати такі відомості до комісії Міністерства оборони України для отримання одноразової грошової допомоги за загиблого військовослужбовця ОСОБА_3 .

З огляду на наведені вище положення ЦПК України та КАС України суд зазначає, що до юрисдикції адміністративних судів не віднесено розгляд справ щодо встановлення юридичних фактів, оскільки справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, вирішуються згідно з розділом IV ЦПК України.

Справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, не мають ознак спору взагалі, а тим більше ознак публічно-правового спору. Саме тому такі справи розглядаються в порядку непозовного цивільного судочинства, але аж ніяк не в порядку адміністративного судочинства.

Заявлені у цій справі позовні вимоги щодо визнання протиправною бездіяльності Центру надання адміністративних послуг щодо встановлення факту, що має юридичне значення, та зобов`язання встановити такий факт не є публічно-правовими вимогами, а тому не можуть бути розглянуті адміністративним судом. Відповідно, розгляд адміністративним судом такої справи з позиції Європейського Суду з прав людини трактуватиметься як розгляд справи неуповноваженим судом.

Суд звертає увагу, що питання встановлення фактів, що мають юридичне значення, для подальшого отримання грошової допомоги членом сім`ї загиблого військовослужбовця згідно з пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року за №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" розглядалося Верховним Судом.

Так, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 22 березня 2023 року по справі № 290/289/22-ц зазначив, що Міністерство оборони України є спеціально уповноваженим суб`єктом, який уповноважений на призначення одноразової грошової допомоги відповідно до вимог Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Порядку №975, яку має на меті отримати ОСОБА_1 у разі встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 , який загинув під час участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і стримуванні збройної агресії російської федерації.

Вимоги ОСОБА_1 пов`язані з доведенням наявності підстав для визнання (підтвердження) за нею певного соціально-правового статусу, не пов`язаного з будь-якими цивільними права та обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням. Відповідно, за своїм предметом та можливими правовими наслідками такі вимоги пов`язані з публічно-правовими відносинами заявниці з державою, а отже, не підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Верховний Суд врахував, що між ОСОБА_1 та Міністерством оборони України виник спір, пов`язаний з доведенням наявності підстав для підтвердження за нею певного соціально-правового статусу щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги сім`ї військовослужбовця, не пов`язаного з будь-якими цивільними права та обов`язками заявниці, їх виникненням, існуванням та припиненням. Отже, за предметом та можливими правовими наслідками цей спір існує у сфері публічно-правових відносин, а отже, не підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Тож у спірних правовідносинах суд повинен врахувати правову мету звернення заявниці до суду, яка полягає у підтвердженні її певного соціального статусу. Такий статус має правове значення виключно у публічно-правових відносинах, оскільки впливає на підтвердження та можливість реалізації прав у сфері соціального забезпечення.

Верховний Суд, врахувавши визначені законом завдання цивільного судочинства, визнав недопустимим ініціювання судового провадження у порядку цивільного судочинства з метою оцінки обставин, які становлять предмет доказування у провадженні у порядку адміністративного судочинства, чи з метою створення поза межами останнього передумов для визнання доказу, отриманого у такому провадженні, належним та допустимим.

У вказаній постанові Верховний Суд посилається на висновки викладені у постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду від 23 травня 2022 року у справі №539/4118/19.

У постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду від 23 травня 2022 року у справі № 539/4118/19: "Встановити факт належності архівної довідки на підтвердження тих чи інших обставин можливо винятково під час розгляду справи у суді адміністративної юрисдикції у зв`язку з оскарженням рішення суб`єкта владних повноважень про відмову у видачі (заміні) посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи. В адміністративній справі встановлення такого факту не є самостійною метою, а є передумовою задоволення адміністративного позову.

Враховуючи наведені висновки Верховного Суду, суд зауважує, що особа має право звернутися до адміністративного суду з позовом щодо оскарження дій, рішень чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, який відмовив в отриманні відповідної грошової допомоги члену сім`ї загиблого військовослужбовця, розглядаючи який суд може встановити певні факти, зокрема, щодо соціально-правового статусу особи, не пов`язаного з будь-якими цивільними права та обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням саме з метою розгляду публічно-правового спору.

Натомість позивачка звернулася до Центру надання адміністративних послуг Підгаєцької міської ради, до повноважень якого не входить ні встановлення фактів, які мають юридичне значення, ні вирішення питання виплати грошової допомоги членам сім`ї загиблого військовослужбовця. Поданий до суду позов містить позовні вимоги, які стосуються безпосередньо встановлення факту перебування на утриманні, а не вирішення публічно-правового спору з суб`єктом владних повноважень, який відмовив у надання грошової допомоги.

Тож позовні вимоги з таким формулюванням як визнати протиправною бездіяльність центру надання адміністративних послуг Підгаєцької міської ради щодо встановлення факту перебування ОСОБА_1 1941 року народження на утриманні свого внука ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 , та встановити факт перебування ОСОБА_1 1941 року народження на утриманні свого внука ОСОБА_3 , не можуть бути предметом розгляду в адміністративному суді без вимоги вирішити публічно-правовий спір саме з спеціально уповноваженим суб`єктом, який уповноважений на призначення одноразової грошової допомоги відповідно до вимог Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", - Міністерством оборони України, який повернув документи ОСОБА_1 на доопрацювання (витяг з протоколу №276 від 21 жовтня 2022 року).

Адміністративний суд позбавлений правових (законодавчих) можливостей установлювати (визнавати) будь-які юридичні факти, а в позові вимог до Міністерства оборони України як до суб`єкта владних повноважень, який фактично порушив право позивачка не заявляє, відповідачем у справі не визначила.

Суд звертає увагу позивачки на те, що в порядку адміністративного судочинства можуть бути оскаржені рішення (дії чи бездіяльність) суб`єкта владних повноважень - Міністерства оборони України щодо відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця. І саме при розгляді справи щодо оскарження відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративний суд може надавати оцінку зазначеним обставинам сумісного проживання заявника із військовослужбовцем, що загинув, чи перебування на його утриманні для цілей визнання права на отримання одноразової грошової допомоги чи інших компенсаційних сум.

Суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі у випадку, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства (пункт 1 частини 1 статті 170 КАС України).

За таких обставин, оскільки даний спір не належить до розгляду в порядку адміністративного судочинства, тому у відкритті провадження в адміністративній справі слід відмовити.

Роз`яснити позивачці, що згідно з частиною 5 статті 170 КАС України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Крім того, суд роз`яснює, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції. Отже, позивач має право звернутись до адміністративного суду з заявою для повернення сплаченого ним судового збору та у подальшому звернутись до належного суду.

Керуючись статтями 19, 170, 256, 294 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкриті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Центру надання адміністративних послуг Підгаєцької міської ради про визнання бездіяльності протиправною та встановлення факту.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею..

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Чепенюк О.В.