Справа № 160/8549/23
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2023-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 липня 2023 року Справа № 160/8549/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Юркова Е.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгпромконтракт» до Дніпровської митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, картки відмови, -
25 квітня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю ТОВ «Торгпромконтракт» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Дніпровської митниці Державної митної служби України з вимогами:
- визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів від 22.02.2023 року №UA110050/2023/000050/1 та картку відмови в прийнятті митної декларації за №UA110050/2023/000063 від 22.02.2023 року.
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що ТОВ «Торгпромконтракт» з метою митного оформлення товарів подало до Дніпровської митниці електронну митну декларацію № UA110050/2023/000559 від 20.02.2023 р., а також документи на підтвердження заявленої митної вартості товару. Під час декларування товарів за вказаною електронною митною декларацією позивачем обрано основний метод визначення митної вартості товару за ціною договору та подані документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару, відповідно до вимог статті 53 Митного кодексу України, зокрема контракт, рахунок-фактуру (інвойс), коносамент, автотранспортна накладна та інші документи, зазначені в графі 44 митної декларації. Вказує, що в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів митницею не зазначені обґрунтовані сумніви щодо заявленої декларантом митної вартості товарів, не обґрунтовано неможливість застосування основного методу визначення митної вартості та не обґрунтовано застосування резервного методу. Всі необхідні документи для підтвердження митної вартості товару наявні у підприємства та надані під час митного оформлення товару. З огляду на викладене позивач вважає, що спірне рішення про коригування митної вартості товару є безпідставним та таким, що підлягає скасуванню.
Ухвалою суду від 01.05.2023 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
16.05.2023 року відповідачем надано до суду відзив, в якому просив у задоволенні позову відмовити та зазначив, що при перевірці поданої ТОВ «Торгпромконтракт» митної декларації № UA110050/2023/000559 від 20.02.2023 р., а також документів, долучених до декларації, митним органом здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості, та встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, а саме: в інвойсі від 04.12.2022 року № SDFE3220901-5/1 вартість морського фрахту зазначена на рівні 2063,8 євро, банківського платіжного документа про оплату вище зазначеної суми для обчислення транспортної складової митної вартості товару не надано, дані не відповідають даним декларації країни відправлення; підтвердження отримання замовлення, що передбачено контрактом, не надано; банківського платіжного документа про оплату послуг ТЕО не надано; прайс-лист та комерційна пропозиція містять цінову інформацію виключно на асортимент товарів зазначених в контракті, отже мають суб`єктивний характер; заявка на перевезення містить дані щодо перевантаження у м.Косаково (Польща) та автоперевезення від м.Косаково (Польща) до м.Дніпро, проте транспорті витрати від Gdansk до м.Косаково (Польща) не зазначено в транспортних документах; відомості щодо вартості послуг страхування не підтверджені.
19.05.2023 року позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якій вказано, що на підтвердження оплати вартості фрахту відповідачу було надано банківський документ Swift від 21.02.2023 року; доводи щодо неотримання письмового підтвердження отримання замовлення з зазначенням кількості та дати відвантаження товару спростовуються листуванням сторін контракту від 01.12.2022 року та інвойсом від 04.12.2022 року; позивачем під час митного оформлення було надано всі необхідні документи на підтвердження транспортних витрат, які ідентифікуються між собою, а також вказують на виконання умов за договором ТЕО; вартість фрахту була скоригована з 2050 доларів США до 2063,80 євро, що підтверджено відповідною оплатою; за умовами поставки CIF вартість страхування сплачується постачальником, а також не включається до ціни товару, оскільки є сумою, яка покриває ризики на випадок витрати або пошкодження вантажу під час транспортування.
У зв`язку з перебуванням головуючого судді у період з 12.06.2023 року по 30.06.2023 року у щорічній відпустці та повним припиненням постачання електричної енергії у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду (вул. Академіка Янгеля, 4, м. Дніпро) 03 липня 2023 року, розгляд матеріалів позовної заяви було здійснено 04 липня 2023 року.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що між ТОВ «Торгпромконтракт» (покупець) та компанією «SHANDONG FIBERGLASS GROUP CORP», Китай, (продавець) укладено контракт № 07042021 від 04.04.2021 року, предметом якого є: передати у власність покупця, а покупець - прийняти і оплатити на умовах FOB Qingdao такі товари: ровінг прямий EDR24-2400-386 за ціною USD 0,92/кг, ровінг прямий EDR24-4800-386 за ціною USD 0,92/кг, ровінг прямий EDR17-1200-386 за ціною USD 0,92/кг.
Кількість, асортимент, строки поставок товару та ін. визначаються замовленнями, спрямованими на адресу продавця або підтвердженням замовлень, спрямованих на адресу покупця (пункт 1.3.1 контракту).
Пунктом 2.1 контракту визначено, що ціна і кількість товару, що постачається по контракту, визначається в інвойсі у USD.
Умови оплати: 100% передплата. Оплата кожної партії товару здійснюється покупцем шляхом банківського переказу грошових коштів у USD на рахунок продавця (пункт 2.3 контракту).
Ціна товару може бути змінена через підписання сторонами додаткової угоди (пункт 2.6 контракту).
Пунктом 3.4 контракту визначено, що продавець зобов`язаний письмово підтвердити прийняття замовлення протягом 7 днів після його отримання з зазначенням кількості і дати відвантаження.
Строк, умови і спосіб поставки кожної партії товару узгоджується сторонами в замовленні/підтвердженні замовлення (пункт 3.7 контракту).
04.04.2021 року до вказаного контракту було укладено додаткову угоду №21112022/1, за умовами якої розділ 1 контракту викладено у наступній редакції: «Продавець зобов`язується передати у власність покупця, а покупець - прийняти і оплатити на умовах FOB Qingdao або CIF GDANSK (редакція Інкотермс 2000), такі товари: ровінг прямий EСR24-4800D-601, ровінг прямий EСR24-9600D-601, ровінг прямий EСR24-2400D-601, ровінг прямий EСR17-1200D-608 за цінами, визначеними умовами даного контракту та додатковими угодами до нього».
Крім цього, вказаною додатковою угодою пункт 2.1 контракту викладено у наступній редакції: «Ціна і кількість товару, що постачається по контракту, визначається в інвойсі у EUR. У випадку поставки Товару на умовах CIF GDANSK (редакція Інкотермс 2000), ціна товару є наступною: ровінг прямий ECR24-4800D-601 за ціною EUR 0,58/кг, ровінг прямий ECR24-9600D-601 за ціною EUR 0,58/кг, ровінг прямий ECR24-2400D-601 за ціною EUR 0,58/кг, ровінг прямий ECR17-1200D-608 за ціною EUR 0,58/кг. Вартість фрахту покупець сплачує продавцю додатково на підставі виставленого інвойсу у розмірі, визначеному таким інвойсом по кожній партії товару.
Також пункт 2.3 контракту викладено у наступній редакції: «Умови оплати: 100% передплата. Оплата кожної партії товару здійснюється покупцем шляхом банківського переказу грошових коштів у EUR на рахунок продавця».
Митна вартість товару ТОВ «Торгпромконтракт» визначена за основним методом - за ціною договору.
У зв`язку із виявленими розбіжностями Дніпровською митницею запропоновано декларанту у 10-денний термін надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 2) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 3) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 4) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 5) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 6) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 7) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Під час проведення консультацій декларантом листом № 01/02 від 21.02.2023 року надано додаткові документи: банківський платіжний документ від 21.02.2023 року.
Обставини прийняття вказаного рішення:
2. відповідно до п.3.4 контракту продавець зобов`язаний письмово підтвердити прийняття замовлення протягом 7 днів після його отримання з зазначенням кількості і дати відвантаження. Підтвердження отримання з зазначенням кількості і дати відвантаження до митного оформлення не надано;
4. наданий прайс-лист та комерційна пропозиція містять цінову інформацію виключно на асортимент товарів зазначених в контракті, які декларуються за ЕМД від 20.02.2023 року № UA110050/2023/000559, отже мають суб`єктивний характер;
6. згідно наданої декларації країни відправлення від 08.12.2022 року вартість фрахту становить 2050 доларів США, що не відповідає даним зазначеним у інвойсі № SDFE3220901-5 від 04.12.2022 року (2063,80 євро). Також вартість фрахту зазначена тільки в інвойсі № SDFE3220901-5 від 04.12.2022 року і не підтврджена жодним транспортним (перевізним) документом. Документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів за маршрутом NINGBO (Китай) Гданськ (Польща) до митного контролю не надано;
За наслідком прийняття рішення про коригування митної вартості товарів відповідачем відмовлено у прийнятті вказаної митної декларації шляхом оформлення картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110050/2023/000063 від 22.02.2023 року.
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд зазначає таке.
Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою (частина 1 статті 52 Митного кодексу України).
Відповідно до статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Відповідно до частини 5 статті 54 Митним кодексом України, орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:
1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;
2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;
3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;
4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;
5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;
6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
Наказом Державної митної служби України № 689 від 11.09.2015 року затверджено Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України.
У випадках спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів у зв`язку з ризиком заниження митної вартості та декларуванням митної вартості нижчої, ніж вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, здійснює перевірку відомостей, що містяться в документах, що підтверджують заявлену митну вартість, та відповідно до частин третьої - четвертої статті 53 Кодексу здійснює запит додаткових документів. У випадках, передбачених частиною шостою статті 54 Кодексу та частиною першою статті 55 Кодексу, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, приймає рішення про коригування митної вартості товарів.
Контроль за правильністю визначення митної вартості у випадках, передбачених абзацом першим, здійснюється посадовою особою, що здійснює такий контроль, за погодженням з керівником підрозділу митного оформлення (заступником керівника, старшим зміни). Відповідне погодження засвідчується шляхом проставлення підпису на роздрукованому переліку митних формальностей за митною декларацією, поряд з відомостями про виконання митної формальності за напрямком контролю митної вартості (п.8 розділу 2 Методичних рекомендацій).
Відповідно до положень частини 2 статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (частина 4 статті 58 Митного кодексу України).
Перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом. (частина 1 статті 337 Митного кодексу України).
Обсяги митного контролю, передбачені главою 49 розділу ХІ Митного кодексу України, визначаються за результатами аналізу ризиків відповідно до положень глави 52 розділу ХІ Митного кодексу України.
Так, відповідно до пункту першого частини 4 статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний: здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (стаття 49 Митного кодексу України).
Частиною першою статті 51 Митного кодексу України визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
За приписами частини 10 статті 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:
1) витрати, понесені покупцем:
а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів;
б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами;
в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням;
2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:
а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів;
б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів;
в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо);
г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;
3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.
4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;
5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;
6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;
7) витрати на страхування цих товарів.
Системний аналіз наведених правових норм вказує на те, що митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Таким чином, право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно приписів 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Надаючи оцінку доводам відповідача, які стали підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів, суд вказує, що додатковою угодою № 21112022/1 від 04.04.2021 року до контракту № 07042021 від 04.04.2021 року визначено, що продавець зобов`язується передати у власність покупця, а покупець - прийняти і оплатити на умовах FOB Qingdao або CIF GDANSK (редакція Інкотермс 2000), такі товари: ровінг прямий EСR24-4800D-601, ровінг прямий EСR24-9600D-601, ровінг прямий EСR24-2400D-601, ровінг прямий EСR17-1200D-608 за цінами, визначеними умовами даного контракту та додатковими угодами до нього.
Судом встановлено, що вказаний товар було поставлено на умовах CIF GDANSK.
За умовами поставки CIF (англ. Cost, Insurance and Freight) - вартість, страхування і фрахт (… назва порту призначення) продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження. Продавець зобов`язаний оплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення, але ризик втрати чи ушкодження товару, як і будь-які додаткові витрати, що виникають після відвантаження товару, переходять із продавця на покупця. Однак, за умовами терміну CIF на продавця покладається також обов`язок придбання морського страхування на користь покупця проти ризику втрати і ушкодження товару під час перевезення.
Отже, за вказаними умовами поставки витрати на перевезення товару (фрахт) в зазначений порт призначення покладаються на постачальника.
Згідно довідки про транспорті витрати № 1502/23-3 від 15.02.2023 року, вартість транспортно-експедиторських послуг за межами території України складає 115748,32 грн.
При цьому, витрати на транспортування від порту призначення GDANSK до місця ввезення на митну територію України ТОВ «Торгпромконтракт» до митної вартості товару не включені, що суперечить приписам частини 10 статті 58 Митного кодексу України.
Щодо витрат на страхування суд вказує, що відповідно до Інкотермс-2010 існують лише два види умов поставки, які передбачають обов`язкове страхування, а саме поставки за умовами CIP та CIF.
Як зазначалося вище, поставка товарів на підставі контракту № 07042021 від 04.04.2021 року здійснювалася на умовах CIF GDANSK, за якими страхування товару є обов`язковим, а витрати на страхування цих товарів додаються при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, відповідно до приписів частини 10 статті 58 Митного кодексу України.
На підставі встановлених судом обставини, оскільки позивачем не підтверджено заявлену митну вартість товару, суд доходить висновку, що відповідачем правомірно було проведено коригування митної вартості за рішенням №UA110050/2023/000050/1 від 22.02.2023 року.
Відповідно до частини 1 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
Згідно з частиною 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, що не підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи відмову у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгпромконтракт", суд приходить до висновку про відсутність підстав для присудження і всіх здійснених позивачем документально підтверджених судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 04 липня 2023 року.

Суддя Е.О. Юрков