Справа № 128/1453/23
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2023-06-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 128/1453/23

Головуючий у 1-й інстанції: Шевчук Л.П.

Суддя-доповідач: Моніч Б.С.

28 червня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Моніча Б.С.

суддів: Кузьмишина В.М. Залімського І. Г.

за участю:

секретаря судового засідання: Смілянець А. Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 02 травня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області, Відділу поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ, КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

14.04.2023 ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку надіслала до Вінницького районного суду Вінницької області позовну заяву до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, Відділу поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про скасування постанови серії ЕГА №1005460 від 24.03.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП.

ІІ. ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 02 травня 2023 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на звернення до суду із адміністративним позовом та визнано неповажними причини пропуску строку звернення до суду із адміністративним позовом.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 02 травня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу.

ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Як встановлено із матеріалів справи, позивачка просить скасувати постанову серії ЕГА №1005460 від 24.03.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою про притягнення до адміністративної відповідальності, позивачка 14 квітня 2023 року надіслала дану позовну засобами поштового зв`язку до Вінницького районного суду.

IV. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на звернення до суду із адміністративним позовом та визнання неповажними причини пропуску строку звернення до суду, суд першої інстанції зазначив, що позивачкою не доведено наявності обставин, що перешкоджали їй звернутись до суду в межах строку, визначеного статтею 286 КАС України, та становили об`єктивно непереборні перешкоди, які пов`язані з дійсними істотними труднощами у реалізації права на звернення до суду із адміністративним позовом, причини пропуску строку на звернення до суду із адміністративним позовом зазначені у вказаній заяві не є поважними, а тому суд не знайшов підстав для поновлення строку на звернення до суду із адміністративним позовом.

Як наслідок ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 02 травня 2023 року позовну заяву повернуто позивачу, на підставі п. 9 ч.4 ст. 169 КАС України та ч. 2 ст. 123 КАС України. Повертаючи позовну заяву позивачеві, суд першої інстанції виходив із того, що позивачкою пропущено строк звернення до адміністративного суду та доказів поважності пропуску такого строку не надано.

V. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із постановленими ухвалами суду першої інстанції позивачка оскаржила їх в апеляційному порядку, з вимогою скасувати ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 02 травня 2023 року, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційну скаргу позивачка мотивує тим, що оскаржувану постанову у справі про адміністративне правопорушення вона отримала поштовим відправленням 08.04.2023 (вихідний день). У зв`язку з чим звернулась до Вінницького міського центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, де 13.04.2023 року їй було призначено адвоката для надання безоплатної правової допомоги у представництві її інтересів у справі.

Відтак, на думку апелянта, суд першої інстанції не встановив всіх обставин справи та дійшов передчасного висновку про неповажність причин пропуску строку звернення до суду.

Відповідачем подано до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено про правомірність постановлених судом першої інстанції ухвал, та про відмову в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1

VI. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги, виходячи з меж апеляційного перегляду, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), а також, надаючи оцінку правильності застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні заяви про поновлення строку звернення до суду і, як наслідок, наявності підстав для повернення заявленого позову та вважає їх передчасними з огляду на наступне.

З матеріалів справи встановлено, що ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 21.04.2023 року позовну заяву залишено без руху, з підстав не подання позивачкою заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, у зв`язку з відсутністю клопотання про звільнення від сплати судового збору/доказів сплати судового збору, також зазначено, що позивачкою не обґрунтовано свої позовні вимоги щодо кожного із відповідачів, а також не зазначено інші обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги.

01.05.2023 року подано клопотання про усунення недоліків апеляційної скарги, зокрема позивачкою обґрунтовано свої позовні вимоги та наведено обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, а також додано заяву про поновлення строку звернення до суду.

В ухвалі від 02.05.2023 суд першої інстанції зазначив, що знаючи порядок та строк оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, а також усвідомлюючи свій скрутний матеріальний стан, позивачка лише 13.04.2023 звернулася до Центру безоплатної правової допомоги за отриманням правової допомоги. Така бездіяльність позивачки щодо звернення за безоплатною правовою допомогою протягом визначеного законом строку на оскарження постанови про притягнення її до адміністративної відповідальності, є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною, є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив обставини, що на думку позивачки, слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду та не надав їм повної та об`єктивної оцінки.

Так, відповідно до ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У частині 3 цієї статті зазначено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Предметом оскарження по даній справі є рішення відповідача про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності.

Частиною 2 статті 286 КАС України регламентовано, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі,-протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно зі статтею 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно з п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

При цьому, слід враховувати, що пропуск цього строку не є безумовною підставою для повернення адміністративного позову, оскільки, за наявності поважних причин його пропуску, такий строк може бути поновлено.

Так, позивачука звертаючись до суду із заявою про поновлення строку звернення до суду, в якій зазначила обставини, з якими пов`язує поважність причин пропуску строку звернення до суду, а саме, невручення їй відповідачем копії оскаржуваної постанови, звернення після цього до Вінницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, тобто не встановлено дати звернення до вказаного центру.

Визнаючи неповажними причини пропуску строку звернення до суду, суд першої інстанції належним чином не з`ясував, не дослідив та не дав правової оцінки вказаним обставинам, вказавши на те, що про існування оскаржуваної постанови позивачу з моменту їх винесення, та не прийняв до уваги наведені позивачем причини пропуску строку звернення до адміністративного суду,

Зокрема, як вбачається з матеріалів справи, копія оскаржуваної постанови не була вручена позивачу в день її винесення, тому вказана постанова була надіслана їй засобами поштового зв`язку 27.03.2023.

Поряд з цим, матеріали справи не містять даних щодо дати отримання позивачкою копії оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення.

Апеляційний суд зазначає, що відповідно до ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Таким чином, суд першої інстанції передчасно дійшов висновку про визнання неповажними причин пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду та не з`ясував, не дослідив і не встановив фактичних обставин, за яких позивачка своєчасно не реалізувала своє право на звернення до суду з даним позовом.

В матеріалах справи є відмітка про те, що позивачка відмовилась від отримання примірника постанови 27.03.2023 року. Мотиви цієї відмови судом першої інстанції не з`ясовані. Факт відмови від отримання постанови засвідчено виключно підписом посадової особи поліції.

Під час апеляційного розгляду справи, зокрема із пояснень представника відповідача, з`ясовано, що оскаржувана постанова була надіслана звичайними засобами зв`язку, тобто без повідомлення про вручення.

Отже, неспростованими є доводи позивачки про те, що спірна постанова нею отримана лише 8 квітня 2023 року, тобто у суботу.

За таких обставин звернення позивачки до центру безоплатної допомоги та звернення її до суду з позовом 18.04.2023 року (дата реєстрації позовної заяви в суді) відбулося в стислі строки з урахуванням її скрутного майнового стану та необхідності звертатися за безоплатною допомогою. При цьому ПОЗОВНА ЗАЯВА БУЛА СКЛАДЕНА ВЖЕ 14.04.2023 РОКУ ТА ЗДАНА ДО ВІДДІЛЕННЯ ПОШТОВОГО ЗВ`ЯЗКУ В ЦЕЙ ЖЕ ДЕНЬ.

Причини відмови позивачки від отримання примірника постанови у день її винесення безумовно також мають бути з`ясовані судом, однак не маючи примірнику постанови, не будучи ознайомленою з її текстом, позивачка не мала об`єктивної можливості її оскаржувати.

Також суд апеляційної інстанції зазначає, що повертаючи заявлений позов позивачці, суд першої інстанції виходив з того, що судом визнано неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку на звернення до суду із адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, Відділу поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Суд першої інстанції, як уже зазначалось, також залишав позовну заяву без руху, зокрема, з підстав ненадання доказів сплати судового збору/клопотання про звільнення від сплати судового збору, подання позивачкою позовної заяви у новій редакції із усуненням визначених даною ухвалою недоліків із відповідною кількістю її копій для відповідачів. Проте вказаним обставинам судом першої інстанції не було надано правову оцінку, під час постановлення ухвали про повернення позовної заяви позивачу, що також свідчить про її необґрунтованість.

Зазначені обставини є важливими з огляду на те, що позивачка пропуск строку звернення до суду обґрунтовувала також і своїм скрутним матеріальним становищем, надавала відповідні докази. Скрутне матеріальне становище спонукало звернутися її за безоплатною правовою допомогою.

Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми та їх застосування не повинні перешкоджати учасникам провадження використовувати доступні засоби захисту (Рішення у справі "Мельник проти України" від 28 березня 2006 року).

З огляду на вищевикладене у сукупності, колегія суддів прийшла до висновку, що оскаржувані ухвали постановлені з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм процесуального права, а тому, враховуючи межі розгляду судом апеляційної інстанції та його повноваження щодо перегляду ухвал суду першої інстанції, які перешкоджають подальшому провадженню у справі, вважає, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувані рішення суду першої інстанції скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В той же час, суд апеляційної інстанції що ненаділений повноваженням поновлювати пропущений строк звернення до суду, як це просив позивач.

Приймаючи оскаржувані ухвали та повертаючи позовну заяву позивачеві, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку, що у задоволенні заяви позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду слід відмовити, а позовну заяву - повернути позивачеві на підставі п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України.

VII. ВИСНОВКИ СУДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно зі ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Суд апеляційної інстанції визнає, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права під час розгляду даної справи, внаслідок чого апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, ухвали суду про відмову в задоволенні заяви про поновлення строку на звернення до суду та повернення позовної заяви - скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 02 травня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області, Відділу поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності скасувати.

Справу направити до Вінницького районного суду Вінницької області для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 04 липня 2023 року.

Головуючий Моніч Б.С.

Судді Кузьмишин В.М. Залімський І. Г.