Справа № 240/16771/22
Суддя: Чернова Ганна Валеріївна
Дата ухвалення: 2023-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 113070200
Житомирський окружний адміністративний суд у складі: судді Чернової Г.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Полбіорес" до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,
До Житомирського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Полбіорес" із позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, про визнання протиправною та скасування постанову №309803 від 29.06.2022.
В обгрунтування позову зазначає, що справу про порушення всупереч строкам, визначеним пунктом 25 Порядку № 1567, відповідачем було розглянуто лише через 4 місяці з дня його виявлення, а саме: 29.06.2022, тобто пізніше ніж протягом двох місяців. Отже, постанова прийнята з порушенням строку, відтак є протиправною. Крім того, у 15 лютого 2022 рку у перевізника ТОВ "Полбіорес" був наявний протокол перевірки та адаптації тахографа засобу марки "Renaut premium 420" реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідач надав до суду відзив на позов, в якому просить у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що на розгляд справи про порушення 29.06.2022 на засідання позивач не з`явився для дачі пояснень. Позивачем не було реалізовано право на оскарження відповідних дій до вищого за підпорядкуванням органу державного контролю. Крім того, зазначає, що з 24.02.2022 в країні ввели воєнний стан. Посадові особи в період активних бойових дій не мали можливості забезпечити розгляд справ про порушення у визначені строки.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.
15.02.2022 державними інспекторами відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області Державної служби України з безпеки на транспорті на 2 км. а/д Васьквичі-Шепетівка під час проведення рейдової перевірки, на підставі направлення на перевірку № 013894 від 14.02.2022, проведено перевірку транспортного засобу "Renaut premium 420" реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Під час перевірки даного транспортного засобу виявлено порушення, яке полягало у відсутності обов`язкових документів передбачених статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" № 2344-ІІІ від 05.04.2001, а саме: відсутність протоколу про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу відповідно до наказу Міністерства транспорту та зв`язку України № 385 від 24.06.2010 року.
За результатами перевірки складено акт № 331167 від 15.02.2022 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом.
Позивач вважає, що зазначена постанова прийнята з порушенням норм Закону України "Про автомобільний транспорт", Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015, Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженому Постановою КМУ № 1567 від 08.11.2006, а тому є протиправною і підлягає скасуванню.
Перевіряючи спірну постанову на відповідність вимогам ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.6 та ч.2 ст.19 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування. їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, регулює Закон України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 за №2344-ІІІ (далі - Закон №2344), Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 за №1567 (далі - Порядок №1567).
Статтею 6 Закону № 2344-111 передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, в т.ч. державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті.
Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № і03 від 11.02.2015 року (надалі по тексту - Положення № 103), Укртрансбезпека є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.
Відповідно до пункту 8 Положення № 103, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Відділ державного нагляду (контролю) у Житомирській області є структурним підрозділом апарату Державної служби України з безпеки на транспорті відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України №1579-р від 02.12.2021 року "Про оптимізацію діяльності територіальних органів Державної служби з безпеки на транспорті".
Згідно частини 14 статті 6 Закону № 2344-ІІІ державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, зокрема, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом встановлено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 року № 1567 (далі - Порядок № 1567).
Пунктом 3 Порядку № 1567 визначено, що органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртранебезпека та її територіальні органи.
Відповідно до пункту 4 Порядку № 1567 державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами державного контролю під час планових, позапланових та рейдових перевірок на підставі направлення на перевірку.
Пунктом 15 Порядку № 1567 передбачено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону № 2344-ІІІ документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.
Відповідно до ст.60 Закону №2344 за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно - господарські штрафи.
Обґрунтовуючи протиправність спірної постанови позивач посилається на порушення строків її прийняття, що має наслідком її скасування.
Відповідач у відзиві зазначає про те, що строк прийняття постанови було порушено у зв"язку з введенням в країні воєнного стану та відсутність належних технічних умов, необхідних для виконанням посадовими особами Укртрансбезпеки. Крім того, посилається на ст.250 Господарського кодексу України.
Відповідно до ч. 2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Вирішуючи питання дотримання відповідачем строків прийняття спірної постанови, суд виходить з наступного.
Відповідно до пункту 21 Порядку № 1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою.
За нормами пункту 25 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.
Частиною 2 пункту 27 Порядку № 1567 передбачено, що при наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів.
Отже, у відповідності до вищезазначених норм чинного законодавства про автомобільний транспорт, справу про порушення відповідач мав розглянути не пізніше протягом двох місяців з дня його виявлення.
Факт порушення позивачем вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом виявлено 15.02.2022, про що складено відповідачем акт № 331167 від 15.02.2022 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом.
Разом з тим, спірна постанова про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу прийнята 29.06.2022.
Отже, справу про порушення всупереч строкам, визначеним пунктом 25 Порядку №1567, відповідачем було розглянуто лише через 4 місяці з дня його виявлення, а саме: 29.06.2022, тобто пізніше ніж протягом двох місяців.
Суд звертає увагу, що неодноразовими правовими висновками Верховного Суду, порушення суб"єктом владних повноважень процедури прийняття рішень, є самостійною підставою для їх скасування. При цьому, у такому випадку суди не повинні не вдаватися до оцінки наявності підстав для прийняття такого рішення та наявності чи відсутності відповідних порушень.
Суд не бере до уваги посилання відповідача на ст.250 Господарського кодексу України, оскільки повноваження відповідача регулюються Законом №2344-ІІІ та Порядком № 1567 та саме вони у даному випадку є спеціальним для застосування та дотримання відповідачем.
Щодо посилань відповідача на поважність причин порушення строку на прийняття постанови, у зв"язку з введенням воєнного стану.
Відповідно до Закону України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" затверджено відповідний Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, яким у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Згідно зі статтею 1 Закону України від 12 травня 2015 року № 389-VIII "Про правовий режим воєнного стану" (далі - Закон № 389-VIII) воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Частинами першою та четвертою статті 26 Закону № 389-VIII встановлено, що правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. Створення надзвичайних та особливих судів не допускається.
У період дії воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Національного банку України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, судів, органів прокуратури, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, розвідувальних органів та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність (частина перша статті 10 Закону № 389-VIII).
Питання здійснення правосуддя в умовах воєнного стану регламентовано ст.26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015 року №389-VIII, відповідно до якої правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України (ч.1 ст.26).
Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється (ч.2 ст.26 Закону №389-VIII).
У зв`язку з введенням воєнного стану на території України, Рада Суддів України опублікувала рекомендації щодо роботи судів в умовах воєнного стану, в яких зазначено виважено підходити до питань, пов`язаних з поверненням різного роду процесуальних документів, залишення їх без руху, встановлення різного роду строків, по можливості продовжувати їх щонайменше до закінчення воєнного стану (п. 6).
Отже, з моменту введення в країні воєнного стану суди, в тому числі і Житомирський окружний адміністративний суд, працюють
Відповідачем не доведено суду, що введення в країні воєнного стану якимось чином перешкодило у встановлений строк розглянути справу про порушення. Жодних доказів на підтвердження своїх доводів відповідач не надав.
Суд не бере до уваги посилання відповідача на постанову Верховного Суду у справі №825/2328/16 від 22.05.2020, оскільки вона прийняття за інших фактичних обставин справи та не може бути застосована до спірних правовідносин. Сторони у справі та предмет спору у цій справі є зовсім різними.
Адміністративний суд, у силу вимог частини другої статті 2 КАС України, в порядку судового контролю за оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень повинен перевірити, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).
Суб`єкт владних повноважень, у свою чергу, повинен довести суду правомірність своїх рішень та дій належними, допустимими і достатніми доказами.
Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Відповідачем, як суб"єктом владних повноважень не доведено суду правомірність прийняття спірної постанови. Решта доводів не спростовуються висновків суду у даній справі.
Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до п.1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 за №103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.
Пунктом 8 вказаного Положення передбачено, що Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Відповідачем у справі є Відділ державного нагляду (контролю) у Житомирській області Державної служби України з безпеки на транспорті, який в силу норм Кодексу адміністративного судочинства України володіє статусом суб`єкта владних повноважень, однак не є юридичною особою, що виключає можливість стягнення із відповідача сплаченого позивачем судового збору.
Отже, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір в розмірі 2481,00 грн. належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті.
Керуючись статтями 242-246,295 Кодексу адміністративного судочинства України,
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Полбіорес" судовий збір у розмірі 2481,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.В. Чернова