Справа № 440/2822/23
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2023-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: А.О. Чеснокова
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2023 р. Справа № 440/2822/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Чалого І.С. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 04.04.2023, по справі № 440/2822/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області , Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області , Пенсійного фонду України

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Пенсійного фонду України, у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідачів, яка полягає у безпідставній відмові поновити попередню пенсійну справу, з можливістю у разі зміни виду пенсії (із втрати годувальника на пенсію за віком або по інвалідності) із збереженням розміру пенсії по інвалідності або за віком з урахуванням: Зп - заробітної плати, з якої обчислювалась пенсія та Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, які мав до 01.08.2022;

- зобов`язати відповідачів поновити попередню пенсійну справу, яка діяла до 01.08.2022, з можливістю у разі зміни виду пенсії (із втрати годувальника на пенсію за віком або по інвалідності) із збереженням розміру пенсії по інвалідності або за віком з урахуванням: Зп - заробітної плати, з якої обчислювалась пенсія та Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, які мав до 01.08.2022;

- визнати право позивача на пенсію у разі зміни виду пенсії (із втрати годувальника на пенсію за віком або по інвалідності) із збереженням розміру пенсії по інвалідності або за віком з урахуванням: Зп - заробітної плати, з якої обчислювалась пенсія та Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, які мав до 01.08.2022.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 04.04.2023 позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу.

Не погодившись із зазначеною ухвалою позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції, справу направити для продовження розгляду до Полтавського окружного адміністративного суду. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив про неотримання копії ухвали суду першої інстанції про залишення позовної заяви без руху, та посилався на відсутність підстав залишення його позову без руху.

На підставі ч. 2 ст. 312 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Таким чином, кожна особа має право звернутись до суду з метою захисту своїх порушених прав, свобод та інтересів, шляхом подання адміністративного позову, сформованого з дотриманням вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу.

Недотримання вказаної вимоги має наслідком залишення судом адміністративного позову без руху.

У свою чергу, не усунення недоліків адміністративного позову, визначених ухвалою про залишення адміністративного позову без руху, має наслідком прийняття судом ухвали про повернення адміністративного позову.

Судовим розглядом встановлено, що підставою повернення адміністративного позову ОСОБА_1 стали висновки суду першої інстанції щодо неусунення позивачем у встановлений судом строк недоліків адміністративного позову.

Так, ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 22.03.2023 позовна заява залишена без руху, позивачу запропоновано протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали суду привести позовну заяву у відповідність до вимог ст. 161 КАС України, надавши:

- документ про сплату судового збору в розмірі у розмірі 1073,60 грн. або докази на підтвердження підстави звільнення позивача від сплати судового збору (зокрема, довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією (довідки МСЕК) про встановлення позивачу ІІ групи інвалідності);

- позовну заяву, оформлену відповідно до вимог ст. ст. 160-161 Кодексу адміністративного судочинства України та копії відповідно до кількості учасників справи;

- докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (оригінали або засвідчені належним чином копії) відповідно до кількості учасників справи;

- належним чином завірені копії додатків до позовної заяви до кількості учасників справи.

Повертаючи позовну заяву суд першої інстанції зазначив про неусунення позивачем у встановлений судом строк недоліків, указаних в ухвалі Полтавського окружного адміністративного суду від 22.03.2023.

Колегія суддів стосовно висновку суду першої інстанції щодо повернення позовної заяви позивачу зазначає наступне.

Так, вимоги до позовної заяви встановлені ст. 160 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст.160 КАС України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Частиною 5 ст. 160 КАС України визначено, що у позовній заяві зазначаються, у тому числі: 4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно з 1 ст. 161 КАС України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Частиною 3 ст. 161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Стосовно висновків суду першої інстанції щодо невиконання позивачем вимог ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 04.04.2023 про залишення позовної заяви без руху щодо ненадання документу про сплату судового збору або доказів на підтвердження підстав звільнення позивача від сплати судового збору, колегія суддів зазначає наступне.

Так, позивач, звертаючись до суду із даним адміністративним позовом, просив звільнити його від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

На підтвердження вказаних обставин позивачем надано копію пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 , виданого 21.11.2018, із внесеними до нього відомостями про групу та причину інвалідності позивача.

Відповідно до ч. 4 чт. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особам, яким призначено пенсію, органи Пенсійного фонду видають пенсійні посвідчення.

Порядок видачі, зразок та форма пенсійного посвідчення затверджуються правлінням Пенсійного фонду.

Відповідно до п. 1 розд. ІІ Порядку оформлення, виготовлення та видачі документів, що підтверджують призначення особі пенсії, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 03.11.2017 № 26-1, виготовлення пенсійних посвідчень здійснюється на підставі заяви на виготовлення пенсійного посвідчення та таких відомостей, зокрема: групи, підгрупи, причини інвалідності із зазначенням у відповідних випадках нозологічних форм захворювань.

Відомості про групу, підгрупу, причину інвалідності та строк, на який встановлено інвалідність, зазначаються в посвідченні незалежно від виду призначеної пенсії.

У посвідченнях, виданих особам з інвалідністю, використовуються такі скорочення назв причин інвалідності та найменувань органів, у яких особа перебувала на військовій службі, у тому числі:

інвалідність з дитинства.

Зі змісту наданого позивачем пенсійного посвідчення встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом з дитинства 2 групи, отримує пенсію про інвалідності, що підтверджується відповідним пенсійним посвідченням серії НОМЕР_2 , виданим 21.11.2018, терміном дії «довічно».

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що оскільки пенсійне посвідчення є належним підтвердженням наявності у особи інвалідності, позивачем підтверджено наявність підстав для звільнення від сплати судового збору за подання даного адміністративного позову.

Отже, колегія суддів вважає, що залишення позовної заяви без руху з підстав несплати судового збору та ненадання доказів існування підстав звільнення від сплати судового збору є помилковим.

Щодо висновків суду першої інстанції щодо невиконання позивачем вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху в частині не конкретизації позовних вимог щодо кожного з відповідачів та ненадання доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, колегія суддів зазначає наступне.

Дослідивши зміст позовної заяви ОСОБА_1 , слід вказати, що остання містить виклад обставин, якими, на думку позивача, обумовлено виникнення спірних правовідносин, наведено обґрунтування протиправності дій відповідачів.

З цього приводу колегія суддів звертає увагу, що зі змісту ч. 4 ст. 160 КАС України вбачається право позивача викладати обставини, якими обґрунтовуються вимоги, з метою чого позивач в даному питанні користується певною свободою. При цьому, суд має оцінити переконливість викладених доводів на предмет їх достатності, у тому числі докази, якими особа підтверджує обставини, на які він посилається, для задоволення позову і не може перебирати на себе права позивача у цих питаннях.

Стосовно необхідності доказів на підтвердження викладених особою у повній заяві обставин слід зазначити наступне.

Статтею 77 КАС України передбачено, що докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч. 10 ст. 79 КАС України докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не визначено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи.

У той же час, ч. 3 ст. 80 КАС України визначено, що про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного колегія суддів доходить зазначає, що суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи шляхом постановлення ухвал про витребування доказів. Також позивач у випадку не долучення певного доказу до позовної заяви має право заявити клопотання про долучення доказів до матеріалів справи. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що у даному випадку залишення позовної заяви без руху з наведених вище підстав є необґрунтованим.

У той же час, позовна заява ОСОБА_1 була залишена також у зв`язку з невідповідністю вимогам ч. 1 ст. 161 КАС України щодо ненадання копії позовної заяви, а також доданих до неї додатків відповідно до кількості учасників справи.

В ухвалі Полтавського окружного адміністративного суду від 22.03.2023 зазначено, що виявлені недоліки мають бути усунені шляхом надання до суду копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості учасників справи.

Із матеріалів справи встановлено, що позивачем у визначений ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 22.03.2023 строк вказані вимоги не були виконані, зазначені недоліки позовної заяви усунуті не були.

При цьому, колегія суддів критично розцінює доводи апеляційної скарги щодо неотримання позивачем ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 22.03.2023, оскільки відповідно до матеріалів справи копія зазначеної ухвали була отримана останнім 23.03.2023 о 21:41 год. згідно з довідкою про доставку електронного документа через підсистему "Електронний суд".

Посилання позивача на те, що до позовної заяви ним було додано належним чином завірені копії додатків до позовної заяви відповідно до кількості учасників справи, не відповідають матеріалам справи, оскільки відповідно до змісту заяви, до неї було додано: копію паспорту, реєстраційного номеру облікової картки платника податків, пенсійного посвідчення, копія довідки переселенця, при цьому із позначкою «для суду».

Отже, позивачем не було усунуто недоліки вказані в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху в частині надання копії позовної заяви та додатків до неї відповідно до кількості учасників справи.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви.

Крім того, колегія суддів звертає увагу позивача на те, що відповідно до частини восьмої статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом. Тобто, апелянт має право і можливість повторно звернутися до суду з даним позовом, усунувши недоліки, які перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам ч. 1 ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 312, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 04.04.2023 по справі № 440/2822/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді І.С. Чалий В.В. Катунов