Справа № 296/2504/23
Суддя: Адамович О. Й.
Дата ухвалення: 2023-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 296/2504/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2023 рокум.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Адамовича О.Й.,

за участю секретаря судового засідання Світко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Жмуцький М.В., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира з вказаним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №101742 від 12.12.2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушень передбачених ч.2 ст. 122, ч.1 ст. 126 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що постановою БАД №101742 від 12.12.2022 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122, ч.1 ст. 126 КУпАП з тих підстав, що він керуючи транспортним засобом проїхав на заборонений червоний сигнал світлофору, був відсутній поліс обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів.

Вказану постанову вважає незаконною та необґрунтованою, оскільки постанова винесена без з`ясування всіх обставин справи, з порушенням конституційних прав, не відповідає дійсним обставинам справи. Також вказує, що в оскаржуваній постанові не було чітко та достовірно зазначено місце вчинення адміністративного правопорушення, не зазначено нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а саме який конкретний пункт ПДР України порушено, а також вказана постанова не містить інформацію про технічний пристрій за допомогою якого здійснено відеозапис.

Ухвалою від 31.03.2023 року визнано поважними вказані позивачем підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

18.04.2023 від представника ГУНП в Житомирській області на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву в якому просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В заперечення позовних вимог, представник відповідача зазначила, що 12.12.2022 року інспектором СРПП Новоград-Волинського РВП ГУНП в Житомирській області капралом поліції Левицькою Л.М. винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 та ч. 1 с. 126 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. У вказаній поставові вказано місце вчинення адміністративного правопорушення, а саме м. Новоград-Волинський вул. Житомирська, що також підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, а тому твердження позивача, що в постанові не вказано чітко місце вчинення адміністративного правопорушення не відповідають дійсності. Що стосується тверджень позивача, що в постанові не вказано нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення і не вказано пункти ПДР України, які він порушив, то відповідно до постанови зазначено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення передбачені ч. 2 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП, та відповідно до затвердженого бланку постанови, не передбачено місце, де необхідно вказувати пункти ПДР України. Звертає увагу, що не зазначення пункту ПДР України, не впливає на кваліфікацію діянь позивача. Позивач під час розгляду справи не заперечував свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення. Також наголосила, що позивач був повідомлений про час та місце розгляду справи, йому були роз`яснені його права передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП (зачитано в голос). Позивачу роз`яснено строки сплати штрафу, порядок оскарження постанови та порядок примусового виконання постанови про стягнення штрафу. Позивач відповідно до ст. 268 КУпАП мав можливість на місці ознайомитися із усіма наявними матеріалами справи, надати пояснення, докази, заявити клопотання та отримати правову допомогу. Тому позивач жодним чином не був обмежений у своїх правах та обов`язках, про що поставив підпис в оскаржуваній постанові. Даний факт був зафіксований на нагрудній камері працівника поліції. Тому доказом встановлення вини позивача у порушенні Правил дорожнього руху являється винесена у встановленому законом порядку постанова по справі про адміністративне правопорушення та відео матеріали. В додаток до відзиву долучає диск з відео доказами (а.с.32-36).

Представник позивача адвокат Жмуцький М.В. подав до суду заяву в якій просить розглядати адміністративний позов без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с.30).

Від імені поліцейського СРПП Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області Левицької Л.М. надійшла заява в якій просить розглядати справу без її участі у зв`язку з службовою зайнятістю. В заяві також вказала, що позовну заяву не визнає в повній мірі, свої дії вважає законними та такими, що відповідають КУпАП та Закону України "Про Національну поліцію" (а.с.28,56).

Представник відповідача ГУНП в Житомирській області в судове засідання не з`явилася, у відзиві просила розгляд справи проводити без участі представника ГУНП в Житомирській області (а.с.33).

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №101742 від 12.12.2022, складеної поліцейським СРПП Новоград-Волинського РВП капралом поліції Левицькою Людмилою Миколаївною, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП та накладено стягнення - штраф у розмірі 510 грн. (а.с.18).

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 12.12.2022 о 19 год. 50 хв. в м. Новоград-Волинський по вул. Житомирській керуючим транспортним засобом "ВАЗ 2107" н.з. НОМЕР_1 проїхав на заборонений червоний сигнал світлофору, відсутній поліс обов`язкового страхування власників наземного транспортного засобу.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно п.1 розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 (далі - Інструкція № 1395), розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Пунктами 4-5 Розділу І Інструкції № 1395 передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, передбачених частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 122, частиною першою, другою та четвертою статті 126, статтею 125 КУпАП.

Відповідно до Закону України "Про дорожній рух" правила дорожнього руху встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (ПДР України). Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Як вбачається із оскаржуваної постанови серії БАД №101742 від ОСОБА_1 12.12.2022 о 19 год. 50 хв. в м. Новоград-Волинський по вул. Житомирській керуючим транспортним засобом "ВАЗ 2107" н.з. НОМЕР_1 проїхав на заборонений червоний сигнал світлофору, відсутній поліс обов`язкового страхування власників наземного транспортного засобу, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 та ч.1 ст. 126 КУпАП.

Позивач заперечуючи законність постанови зазначає, що відповідачем не надано доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинене правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до частини 1 статті 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху (п.1.3 ПДР).

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

До відзиву представником відповідача було долучено DVD диск з відеозаписами події правопорушення від 12.12.2022, які було оглянуто судом.

На оглянутих відеофайлах №00000_9_0009А, №00000_1_0010А та 00000_1_0011А не відображено відеозапис фіксування адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 122 та ч.1 ст. 126 КУпАП, а міститься лише аудіозапис процесу фіксування оформлення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

При цьому суд вважає, що відеофайл №, який ймовірно було отримано з відеореєстратора автомобіля працівників поліції, не підтверджує факт проїзду позивачем на заборонний сигнал світлофора (ч.2 ст. 122 КупАП). З наданого відеофайла вбачається, що поліцейські здійснювали відеофіксацію автомобілів, які рухалися через перехрестя в зустрічному напрямку. Один із автомобілів (без чіткого відображення номерних знаків) проїжджає на увімкнений з боку поліцейських заборонений червоний сигнал світлофора, після чого одразу вмикається жовтий та зелені сигнали світлофора і автомобіль поліцейських розвертається на перехресті та рухається за автомобілем, який зупиняється на узбіччі. Суд зазначає, що за вказаних обставин неможливо стверджувати, що відбувся рух транспортного засобу "ВАЗ 2107" н.з. НОМЕР_1 на заборонений червоний сигнал світлофора, оскільки відеозапис підтверджує ввімкнення забороненого сигналу світлофора за напрямком руху поліцейських, однак не фіксує сигнал світлофора, який було ввімкнено по напрямку руху автомобіля, що їхав на зустріч поліцейським. В постанові, що оскаржується вказується лише вулиця на якій було зупинено правопорушника, однак відсутні відомості про перехрестя вулиць на якому розміщувався світлофор, також не підтверджено відомості про синхронність роботи сигналів світлофора незалежно від напрямків руху по вулиці, що могло б підтверджувати факт проїзду на заборонений сигнал світлофора при фіксуванні зустрічного руху та за умови чіткого відображенням реєстраційного номерного знака або марки автомобіля правопорушника.

Також з наданого відеофайлу не можливо з`ясувати відсутність у позивача поліс (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") (ч.1 ст. 126 КупАП), оскільки відеофайл відображає лише рух автомобілів. Також відсутність аудіозапису на відеофайлі №062070573 унеможливлює з`ясувати чи було дотримано порядок розгляду справи про адміністративного правопорушення саме 12.12.2022 року, складання оскаржуваної постанови, зокрема, процедури роз`яснення позивачу як особі, що притягується до адміністративної відповідальності, прав передбачених ст. 63 Конституції України та ст.268 КУпАП, в тому числі, права на захист. Інші відеофайли №00000_9_0009А, №00000_1_0010А та 00000_1_0011А містять лише аудіозапис, який не є належним та допустим доказом, оскільки поліцейські здійснюють фіксування правопорушення та розгляд адміністративної справи за допомогою відеозапису, на що було також посилання в оскаржуваній постанові. Крім того, на аудіозаписі відсутні відомості про звернення поліцейського про надання полісу та відмову водія виконати таку вимогу.

Слід зазначити, що відеофіксування правопорушення повинно відбуватися з моменту його виявлення і до його завершення. При цьому, переривати відео фіксування процесу розгляду справи не можна, оскільки це є підставою вважати відео- та фото- докази, як неналежні.

Отже надані відповідачем докази вчинення адміністративних правопорушень слід визнати неналежними та недопустимими. Надані відеозаписи не підтверджують вчинення позивачем адміністративних правопорушень, вказаних в оскаржуваній постанові, дотримання порядку процедури (порядку) розгляду адміністративної справи. Інших доказів, які підтверджують факт вчинення правопорушень, чи дотримання процедури притягнення водія до адміністративної відповідальності (показань свідків правопорушення, понятих) на підтвердження вчинених ОСОБА_1 правопорушень, відповідачем не надано.

Суд також звертає увагу, що в постанові серії №635720 від 24.03.2023 уповноваженими особами патрульної поліції не зазначено відомості про технічний засіб, яким здійснено відеозапис

Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно правової позиції Верховного Суду, що викладена в постановах від 17.07.2019 у справі №295/3099/17 та від 13.02.2020 у справі №524/9716/16-а, приписами частини 3 статті 283 КУпАП передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Відтак надані представником відповідача відеозаписи, що містяться на DVD диску не можуть бути взяті судом до уваги також і з цих підстав.

Крім того, слід зазначити, що Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 року у справі № 338/855/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. А для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати, зокрема відеозапис події, фотокартки.

Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

Також суд зауважує, що у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №101742 від 12.12.2022, не вказано, на які нормативні акти посилається посадова особа, зазначаючи, що позивач ОСОБА_1 12.12.2022 о 19 год. 50 хв. в м. Новоград-Волинський по вул. Житомирській керуючим транспортним засобом "ВАЗ 2107" н.з. НОМЕР_1 проїхав на заборонений червоний сигнал світлофору, відсутній поліс обов`язкового страхування власників наземного транспортного засобу, визначивши лише кваліфікацію даних правопорушень, а саме - ч.2 ст.122 та ч.1 ст.126 КУпАП.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що з наданих відповідачем доказів неможливо достовірно встановити факт вчинення ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ч.2 ст. 122 та ч.1 ст. 126 КУпАП, яким вказане заперечується.

Разом з тим доводи позивача про те, що у постанові не вказано місце вчинення адміністративного правопорушення є безпідставними, адже у постанові зазначено, що місцем вчинення правопорушення є м. Новоград-Волинський, вул. Житомирська. Однак відсутня назва перехрестя вулиць.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.75 КАС України достовірним є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а ч.1, 2 ст.76 КАС України передбачає, що достатнім є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування та суд вирішує питання про достатність доказів відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки позивач проти вчинення правопорушень заперечує, а відповідач належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності суду не надав, доводи позивача, якими він заперечує постанову, не спростував, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАСУ, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та ст. 6 КАСУ, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. У справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії», заява №34884/97, п. 30).

З урахуванням як національного законодавства, так і практики ЄСПЛ суд вважає правомірним стягнення за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Національної поліції в Житомирській на користь позивача суму судового збору за подання адміністративного позову, оскільки вона була фактично сплачена, зарахована на відповідний рахунок і була «неминучою», так як сплата судового збору є умовою для відкриття провадження по справі.

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-77, 90, 241-246, 255, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову серії БАД №101742 від 12.12.2022 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої за ч. 2 ст. 122 та ч.1 ст. 126 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 та ч.1 ст. 126 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Національної поліції в Житомирській на користь ОСОБА_1 суму судового збору сплачену за подання адміністративного позову в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Корольовський районний суд м.Житомира протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Головне управління національної поліції в Житомирській області, адреса: м. Житомир, вул. Старий Бульвар, 5/37, .

Cуддя О. Й. Адамович

Дата складання повного тексту рішення: 21.06.2023.