Справа № 420/19344/22
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2023-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/19344/22

Перша інстанція: суддя Дубровна В.А.,

повний текст судового рішення (ухвали)

складено 28.04.2023, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Танасогло Т.М.,

суддів: Бітова А.І., Градовського Ю.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської обласної прокуратури про визнання протиправним та скасування наказ,-

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2022 року ОСОБА_1 (позивач) звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Одеської обласної прокуратури (далі - відповідач), в якому, з урахуванням нової редакції позову від 20 січня 2023 р., просив визнати протиправним та скасувати наказ керівника Одеської обласної прокуратури Костенка С.К. № 1770к від 29 листопада 2022 року.

Ухвалою суду від 30.01.2023 року, Одеський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, розпочав підготовку справи до судового розгляду.

21.04.2023 р. представником позивача Богомолова Г.Ю. до Одеського окружного адміністративного суду було подано заяву про зміну позовних вимог, прохальна частина якої містила вимоги, які викладені у наступній редакції:

1) Позовну заяву ОСОБА_1 до Одеської обласної прокуратури від 29 грудня 2022 року з наступними змінами - задовольнити повністю.

2) Визнати протиправними дії суб`єкта владних повноважень - керівника Одеської обласної прокуратури Костенка С.К. в частині відсторонення з 29.11.2022 року ОСОБА_1 від виконання посадових обов`язків прокурора.

3) Зобов`язати керівника Одеської обласної прокуратури вчинити певні дії -

- допустити ОСОБА_1 до виконання посадових обов`язків шляхом поновлення на посаді прокурора Біляївської окружної прокуратури Одеської області на підставі наказу від 24.03.2022 з внесенням відповідних даних до трудової книжки.

- усунути перешкоди в частині незаконного відсторонення в умовах воєнного стану від виконання ОСОБА_1 посадових обов`язків прокурора.

- визнати протиправним та скасувати наказ керівника Одеської обласної прокуратури Костенка С.К. №1770к від 29 листопада 2022 року, як нікчемний.

- встановити факт трудових відносин між ОСОБА_1 і Одеською обласною прокуратурою в термін з 30.12.2020 по теперішній час, і відповідно набутий за цей час страховий стаж.

- стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу в термін з 30.12.2020 по час прийняття судом остаточного рішення у справі, із розрахунку не менш як 1165,14 грн щодня, а всього не менш як 583955 грн.

У підготовчому засіданні в суді першої інстанції представник позивача підтримала подану заяву та просила її задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позову з урахуванням заяви про зміну позовних вимог та зазначав, що оскільки вказана заява містить позовні вимоги, які заявлені до керівника Одеської обласної прокуратури без залучення його в якості відповідача, просив залишити її без розгляду.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 28.04.2023р., заяву представника позивача від 21.04.2023 р. про зміну позовних вимог - повернуто заявнику без розгляду.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, позивач подав на вказану ухвалу апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права просить скасувати ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 28.04.2023р., направити дану справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування скарги зазначила, що оскаржувану ухвалу прийнято судом недобросовісно, нерозсудливо, несправедливо, упереджено, та така є фактичною відмовою у доступі для правосуддя.

05.06.2023р. від Одеської обласної прокуратури надійшли пояснення по справі, у яких відповідач у справі висловлює незгоду з доводами апелянта, зазначає про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з тих підстав, що на думку відповідача, суд першої інстанції з дотриманням норм процесуального права обґрунтовано повернув ОСОБА_1 без розгляду його заяву про зміну позовних вимог.

28.06.2023р. від Одеської обласної прокуратури до апеляційного суду надійшов лист, зі змісту якого слідує, що з такими самими вимогами які позивачем було заявлено у заяві про зміну предмету позову у даній справі, позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з новим позовом (справа №420/12245/23).

26.06.2023р. від позивачки надійшла заява про повідомлення про результати розгляду апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі приписів ст.ст. 311, 312 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження на підставі наявних матеріалів.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Колегією суддів встановлено, що приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що заява представника про зміну позовних вимог суперечить вимогам ч. 1 ст. 47 КАС України, позивачкою фактично заявлено новий позов, у зв`язку із чим суд вважав її необґрунтованою процесуально та застосував наслідки передбачені ч.2 ст.167 КАС України у вигляді повернення її заявнику без розгляду.

Надаючи оцінку обґрунтованості такого висновку суду першої інстанції у межах вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Частиною першою статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до частини першої статті 47 КАС України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Таким чином, після відкриття провадження у справі за предметом позову, визначеним прохальною частиною позовної заяви, позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог, подавши відповідну заяву.

Водночас, під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог необхідно розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

Збільшення чи зменшення розміру позовних вимог - це їх кількісна, а не якісна зміна.

Доповнення позовних вимог новими відбувається шляхом зміни предмету позову, а не через збільшення розміру позовних вимог. Розміром позову є кількісна характеристика позовних вимог. Отже, збільшення або зменшення розміру позовних вимог може відбутися шляхом зміни кількісних характеристик позовних вимог, але в межах спірних правовідносин. Збільшити або зменшити розмір позовних вимог можна лише тоді, коли вони виражені у певному цифровому еквіваленті, наприклад, у грошовому розмірі.

Зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин та правових підстав позову, на яких ґрунтується вимога позивача.

Колегія суддів також враховує, що доповнення позову додатковими вимогами не вважається зміною розміру позовних вимог та, відповідно, не є зміною позовних вимог, оскільки тлумачення заміни передбачає заміну, наприклад, однієї вимоги іншою, а не доповнення раніше заявлених вимог.

При одночасній зміні предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, а це за своєю суттю інший позов.

В свою ергу, з огляду на приписи ч.1 ст. 47 КАС України, одночасна зміна предмету і підстав позову не допускається.

Отже, подання такої заяви не повинно призводити до заявлення по суті нового адміністративного позову.

Дотримання зазначених вимог забезпечує дотримання принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права.

Апеляційний суд також враховує правові позиції викладені Верховним судом у постановах 09.07.2020р. у справі №922/404/19, від 10.12.2019р. у справі №923/1061/18, від 19.12.2019р. у справі №925/185/19, від 23.01.2020р. у справі №925/186/19 з приводу того, що під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви.

В контексті надання оцінки спірному питанню, колегія суддів також враховує, що згідно з ч.3 ст.245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта, суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

За визначенням п.п. 19, 23 ч.1 ст.4 КАС України:

індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк;

похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги) ( пункт 23 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Відтак, в розумінні присів процесуального закону, у разі скасування індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Колегією суддів з матеріалів справи встановлено, що звертаючи до суду з первинним позовом (вхід.№20074/22 від 29.12.2022), позивач просив: визнати протиправним та скасувати акт індивідуальної дії, а саме, наказ керівника Одеської обласної прокуратури Костенка С.К. № 1770к від 29 листопада 2022 року.

Відповідачем при цьому у справі заявлено Одеську обласну прокуратуру.

Мотивуючи протиправність прийнятого відповідачем наказу № 1770к від 29 листопада 2022 року, позивач у первинному позові в якості підстав позову вказано, що постанову Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17.11.2022р. у справі №420/13321/20, якою було скасовано виконану відповідачем постанову апеляційного суду у справі №420/13321/20, та яка безпосередньо послужила підставою для прийняття оскаржуваного наказу, - прийнято в порушення конституційних та міжнародних гарантій юридичної визначеності остаточного судового рішення, всупереч сталої судової практики в аналогічних справах під час дії в державі воєнного стану та карантинних обмежень впродовж фактично доби без повідомлення і без участі сторін тощо. Також, зазначив, що пославшись у своїй постанові від 17.11.2022р. на нібито законність дій відповідачів у справі №420/13321/20 з посланням на приписи Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформування органів прокуратури» від 13.09.2019р. №113-ІХ, Верховний Суд оминув ту обставину що норми вказаного вище закону з грудня 2020 року переглядаються Конституційним судом України на відповідність їх Конституції України.

В свою чергу, за змістом прохальної частини заяви про зміну позовних вимог, вимоги заявлені до суб`єкта владних повноважень в особі керівника Одеської обласної прокуратури Костенка С.К. шляхом (окрім заявленого в первинному позові - визнати протиправним та скасувати наказ керівника Одеської обласної прокуратури Костенка С.К. №1770к від 29 листопада 2022 року, як нікчемний), також: визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень - керівника Одеської обласної прокуратури Костенка С.К. в частині відсторонення з 29.11.2022 року ОСОБА_1 від виконання посадових обов`язків прокурора; зобов`язання керівника Одеської обласної прокуратури вчинити певні дії, а саме: - допустити ОСОБА_1 до виконання посадових обов`язків шляхом поновлення на посаді прокурора Біляївської окружної прокуратури Одеської області на підставі наказу від 24.03.2022 з внесенням відповідних даних до трудової книжки, - усунути перешкоди в частині незаконного відсторонення в умовах воєнного стану від виконання ОСОБА_1 посадових обов`язків прокурора, - встановлення факту трудових відносин між ОСОБА_1 і Одеською обласною прокуратурою в термін з 30.12.2020 по теперішній час, і відповідно набутий за цей час страховий стаж, - стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в термін з 30.12.2020 по час прийняття судом остаточного рішення у справі, із розрахунку не менш як 1165,14 грн щодня, а всього не менш як 583955 грн.

Проаналізувавши вимоги і підстави заяви про зміну предмету позову, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в порівнянні з первинною редакцією позову, предметом якої є визнання протиправним та скасування акту індивідуальної дії, заявлені вимоги у заяві про зміну предмету позову, - є новими по суті позовними вимогами, які разом з цим звернуті до посадової особи, а саме керівника Одеської обласної прокуратури Костенка С.К., між тим який не є відповідачем у даній справі.

В свою чергу, виходячи з вище приведених приписів КАС України, наслідком розгляду заяви, зміст якої свідчить про одночасну зміну предмета і підстав позову є повернення такої заяви та розгляд раніше заявлених позовних вимог, якщо позивач не відмовляється від позову. Водночас у таких випадках позивач не позбавлений права звернутися з новим окремим позовом у загальному порядку.

До того ж, як встановив суд першої інстанції, у поданій заяві представником позивача жодним чином не обґрунтовано протиправність дій керівника Одеської обласної прокуратури Костанка С.К., а також наявність підстав для зміни позовних вимог шляхом з`явлення таких вимог, з урахуванням усього приведеного вище.

Суд апеляційної інстанції ще раз зауважує апелянту, що процесуальний закон дає можливість збільшити розмір позовних вимог, або змінивши предмет позову замінити одну вимогу іншою в межах спірних правовідносин, а не кількість позовних вимог, що має місце у даному випадку із поданою представником позивача до Одеського окружного адміністративного суду заявою про зміну предмету позову, на що вірно звернув суд першої інстанції вирішуючи подану представником позивача заяву.

Отже, оскільки у поданій заяві представник позивача доповнив (змінив) позовні вимоги новими вимогами та одночасно змінив підстави первинного позову новими підставами позову, визначаючи нові обставини і норми права в їх обґрунтування, то фактично позивач подає новий позов, відмінний від первинного позову за предметом та підставами, що не узгоджується з чинним процесуальним законодавства.

Вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення визначені ст.167 КАС України.

У відповідності до ч.2 ст. 167 КАС України, якщо заява є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

На підставі всього наведеного вище у сукупності, є вірним висновок суду першої інстанції про те, що заява представника позивача про зміну позовних вимог суперечить вимогам ч. 1 ст. 47 КАС України, тому суд першої інстанції правильно оцінив її необґрунтовану процесуально та вірно застосував наслідки передбачені ч. 2 ст. 167 КАС України у вигляді повернення її заявнику без розгляду.

Слід зауважити, що повернення заяви про збільшення позовних вимог не позбавляє позивача права на звернення до суду з окремим позовом у порядку, визначеному процесуальним законом.

Доводи апеляційної скарги є неґрунтовними, жодним чином не свідчать про хибність висновку суду першої інстанції про повернення заявнику заяви про зміну предмету позову.

Згідно вимог ст.242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Ухвала суду першої інстанції вказаним вище вимогам відповідає повністю.

Відтак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване судове рішення, в даному випадку ухвалу, відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для її скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 241-243, 250, 308, 311, 312, 320, 321, 322, 325, 328 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2023 року у справі №420/19344/22 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач Т.М. Танасогло
Судді А.І. Бітов Ю.М. Градовський