Справа № 280/1217/19
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2023-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

04 липня 2023 року

м. Київ

справа № 280/1217/19

адміністративне провадження № К/990/22308/23

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Юрченко В.П.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на додаткове рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09.03.2023 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 02.05.2023 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Інвар» до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТД Інвар» звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення від 05.11.2018 № , № та № .

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 14.02.2023 позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано частково податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області від 05.11.2018 № , яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на суму 572 971,48 грн. та нараховані штрафні (фінансові) санкції у сумі 51876, 50 грн; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області від 05.11.2018 № , яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 230562,00 грн. та нараховані штрафні (фінансові) санкції у сумі 115281 грн.; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області від 05.11.2018 №, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на до дану вартість на суму 15226 грн.

21.02.2023 представник позивача подав до Запорізького окружного дміністративного суду заяву про ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення на користь ТОВ «ДТ Інвар» з бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області судових витрат на професійну правничу допомогу у сумі 85 000 грн.

Додатковим рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 09.03.2023, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 02.05.2023 заяву представника ТОВ «ТД Інвар» задоволено частково: стягнуто на користь ТОВ «ТД Інвар» понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25000 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області.

23.06.2023 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Запорізькій області на додаткове рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09.03.2023 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 02.05.2023 у справі № 280/1217/19, у якій скаржник просить скасувати оскаржувані рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні заяви.

За наслідками перевірки касаційної скарги на предмет відповідності вимогам, передбаченим статтями 328-330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддею-доповідачем встановлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Відповідно до частини 1 статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Після перевірки змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що вона містить посилання на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

Скаржником зазначено, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовано норми матеріального права, у подібних правовідносинах без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 15.05.2018 у справі № 821/1594/17а, від 19.10.2018 у справі № 813/4989/17.

Суд зауважує, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі: 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; 2) постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; 3) висновок судів, який суперечить позиції Верховного Суду; 4) в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга). Обов`язковим є наявність та взаємозв`язок усіх чотирьох умов.

Верховний Суд наголошує, що підстави касаційного оскарження викладаються в касаційній скарзі з вказівкою на конкретні висновки судів, рішення яких оскаржуються, із одночасним зазначенням положень (пункту, частини, статті) закону або іншого нормативно-правового акту, який застосований цими судами при прийнятті відповідного висновку.

Це дозволяє суду касаційної інстанції на виконання вимог статті 341 КАС України перевірити правильність застосування норм матеріального і процесуального права у конкретній справі.

Підставою для касаційного оскарження є неврахування висновку Верховного Суду саме щодо застосування норми права, а не будь-якого висновку, зробленого судом касаційної інстанції в обґрунтування мотивувальної частини постанови.

Подальше обґрунтування касаційної скарги зводиться до незгоди із наданою судом правовою оцінкою доказів на підтвердження розміру заявленої до відшкодування суми правничої допомоги, її неспівмірність із предметом спору і непропорційність до задоволених позовних вимог. Разом з тим, саме виходячи із критеріїв співмірності і пропорційності, судами попередніх інстанцій було зменшено заявлену до відшкодування суму судових витрат на правничу допомогу.

При цьому, з огляду на зміст судових рішень, суди врахували висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 21.03.2018 у справі № 815/4300/17, від 11.04.2018 у справі № 814/698/16, від 13.12.2018 у справі № 816/2096/17, від 19.11.2020 у справі №520/7431/19, від 15.05.2018 у справі № 821/1594/17 та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц. Обґрунтування, чому на переконання податкового органу висновки Верховного Суду, викладені у зазначених постановах, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, або доводів, що такі застосовані неправильно, касаційна скарга не містить.

Суд зауважує, що посилання на практику Верховного Суду (без аналізу та врахування обставин справи, за яких судом касаційної інстанції було зроблено відповідні висновки, без доведення подібності правовідносин у справах) щодо оцінки того чи іншого аргументу, які зроблені на підставі встановлених фактичних обставин конкретної справи і наявних в матеріалах справи доказів, не є свідченням застосування судами попередніх інстанцій у цій справі норм матеріального права без урахування висновків Верховного Суду щодо їх застосування.

Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, так само, як і визначити норму права, яку на думку скаржника, застосовано судами без врахування висновків Верховного Суду, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, оскільки, в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України).

Решта доводів касаційної скарги щодо наявності підстав касаційного оскарження наведено без взаємозв`язку із підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині четвертій статті 328 КАС України.

Таким чином, пославшись у касаційній скарзі на положення частини четвертої статті 328 КАС України, скаржник не виклав передбачені статтею 328 КАС України підстави, за яких оскаржуване судове рішення може бути переглянуте судом касаційної інстанції.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Ураховуючи те, що скаржником не викладено передбачених цим Кодексом підстав для оскарження судових рішень у касаційному порядку, касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.

Керуючись статтями 248, 328, 332, 359 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на додаткове рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09.03.2023 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 02.05.2023 у справі № 280/1217/19 повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддяВ.П. Юрченко