Справа № 380/12655/21
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2023-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/12655/21 пров. № А/857/7849/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Іщук Л.П.,

Обрізка І.М.,

розглянувши в письмовому провадженні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Кравців О.Р.) з питань визнання протиправними дій на виконання рішення суду, постановлену в порядку письмового провадження в м.Львові 31 березня 2023 року у справі №380/12655/21 за позовом ОСОБА_1 до Військово-медичного клінічного центру Західного регіону про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

30.07.2021 ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Військово-медичного клінічного центру Західного регіону, просила: - визнати протиправними дії Військово-медичного клінічного центру Західного регіону щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період з 11.12.2001 по 30.04.2021; - зобов`язати Військово-медичний клінічний центр Західного регіону нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 11.12.2001 по 30.04.2021.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 31 березня 2022 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2022 року, позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Військово-медичного клінічного центру Західного регіону щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період з 2016 по 2017 роки; зобов`язано Військово-медичний клінічний центр Західного регіону нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 2016 по 2017 роки.

24.03.2023 ОСОБА_1 подала заяву про визнання протиправними дій, вчинених відповідачем на виконання рішення суду. Просила визнати протиправними дії Військово-медичного клінічного центру Західного регіону щодо ненарахування та невиплати в повному обсязі індексації грошового забезпечення за 2016, 2017 роки; зобов`язати Військово-медичний клінічний центр Західного регіону нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за 2016, 2017 роки в повному обсязі.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 31 березня 2023 року у задоволенні заяви відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що виплата належної індексації згідно з рішенням суду (базовий місяць січень 2016 року) здійснена 30.12.2022 зарахуванням на картковий рахунок ПАТ «Приватбанк» ОСОБА_1 3 810,59 грн., а тому відповідач рішення суду виконав. Суд першої інстанції вказав, що дії відповідача щодо визначення базового місяця для розрахунку індексації не були предметом розгляду у справі №380/12655/21, та що суд при прийнятті рішення не покладав на відповідача зобов`язань застосовувати конкретний базовий місяць при проведенні розрахунку. Суд першої інстанції зазначив, що позивач вимоги щодо базового місяця не заявляв, а відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, просить скасувати ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 31 березня 2023 року та постановити нову, якою заяву задовольнити. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що ознаки базового місяця чітко визначені Порядком, встановлення цього факту судом не вимагається та нічим не передбачено. Скаржник вказує, що належним виконанням рішення суду у цій справі є, в тому числі, правильність нарахування належної до виплати індексації грошового забезпечення. Скаржник зазначає, що позиція суду першої інстанції не сприяє ефективному захисту рушеного права. Скаржник вважає, що суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин, про захист яких вони просять, від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи положення статті 312 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо можливості розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у ній доказів.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції вимогам статті 242 КАС України відповідає частково.

З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 березня 2022 року Військово-медичний клінічний центр Західного регіону надав розрахунок індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 та 30.12.2022 здійснив зарахування на картковий рахунок ОСОБА_1 в сумі 3 810,59 грн.

Вважаючи, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 березня 2022 року виконано не в повному обсязі, ОСОБА_1 звернулась з заявою до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно з частиною 2 статті 372 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Положеннями частини 1 статті 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Частиною 2 статті 383 КАС України закріплено, що у такій заяві зазначаються: 1)найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом. До заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи.

Указана стаття 383 КАС України передбачає можливість звернутися до суду із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. Ця стаття є останньою в розділі IV КАС України «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах» і містить чіткі вимоги до такої заяви, строк звернення, порядок її розгляду та наслідки невідповідності вимогам заяви.

Зі змісту цієї статті випливає, що як крайній захід для захисту прав особи позивача, на користь якої ухвалене рішення суду, закон встановив можливість звернення до суду з відповідною заявою.

Перед тим як подати таку заяву, стягувач має використати всі можливі засоби для виконання судового рішення. Зокрема, наявність рішення суду, яке набрало законної сили, зобов`язує суб`єкта владних повноважень здійснити його виконання. У випадку, коли боржник добровільно не виконує рішення суду, стягувач має право спонукати до вчинення дій для виконання рішення суду в примусовому порядку відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», і лише після того, як стягувач використав усі можливості для примусового виконання рішення суду, а таке і надалі залишається не виконаним, в такої особи виникає право звернення до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України.

Зміст конкретних обставин, хронологія та послідовність дій ОСОБА_1 не дають підстав вважати, що позивач в повному обсязі виконала вимоги частини 2 статті 383 КАС України, які б зобов`язували суд першої інстанції прийняти до розгляду подану заяву, та за наслідками її розгляду ухвалити відповідне рішення.

У контексті викладеного можна узагальнити, що звернення ОСОБА_1 до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України, коли остання не використала можливість виконання рішення суду на підставі Закону № 1404-VIII, є передчасним в силу приписів ст. 383 КАС України.

Аналогічна правова позиція сформована Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 09.12.2021 у справі №9901/235/20, де вказано, що вимоги до заяви, яка подається відповідно до статті 383 КАС України, зокрема, надання інформації про день пред`явлення виконавчого листа до виконання та інформації про хід виконавчого провадження, не є формальними вимогами, а навпаки є важливою інформацією, яка дає можливість суду визначити, чи не є передчасним звернення стягувача до суду з такою заявою.

Отже, не дотримання позивачем обов`язкових вимог частини 2 статті 383 КАС України щодо надання інформації про хід виконавчого провадження є наслідком повернення заяви заявнику, а тому суд першої інстанції, зважаючи на відсутність інформації про хід виконавчого провадження, дійшов помилково висновку про наявність підстав для розгляду заяви по суті вимог заявника.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції переглядаючи оскаржувану ухвалу, якою заяву позивача розглянуто по суті, не наділений процесуальною компетенцією вирішувати питання щодо повернення заяви позивачу, оскільки питання повернення відповідно до вимог частини 5 статті 383 КАС України в системному аналізі положень вказаної статті повинен вирішувати суд першої інстанції, а тому, враховуючи положення статті 7 КАС України, порушення судом першої інстанції норм процесуального права є підставою для зміни рішення, оскільки заява позивача була вирішено без дотримання вимог ст. 383 КАС України.

За таких обставин, з врахуванням статті 317 КАС України, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що розглядаючи заяву по суті суд першої інстанції порушив норми процесуального права, а тому ухвалу суду першої інстанції слід змінити з мотивів відмови в задоволенні заяви.

Керуючись статтями 7, 241, 308, 312, 317, 321, 325, 329, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 31 березня 2023 року з питань визнання протиправними дій на виконання рішення суду у справі №380/12655/21 змінити в частині мотивів відмови в задоволенні заяви.

В решті ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 31 березня 2023 року з питань визнання протиправними дій на виконання рішення суду у справі №380/12655/21 залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. І. Шинкар
судді Л. П. Іщук
І. М. Обрізко