Справа № 420/4890/23
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2023-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4890/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Попова В.Ф.,

секретар Стрезєва А.В.,

за участю:

представника позивача Лапіна К.А.,

представника відповідача Коліогло П.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Тотал Люкс до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішеннь,

встановив:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Тотал Люкс до ГУ ДПС в Одеській області, в якій позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 03.12.2021 року № 29471/15-32-09-01-30, від 03.12.2021 року №29470/15-32-09-01-30, від 03.12.2021 року № 29494/15-32-09-01-30, від 07.12.2021 року № 29769/15-32-09-01-30, від 07.12.2021 року № 29770/15-32-09-01-30, від 03.12.2021 року № 29466/15-32-09-01-30, від 03.12.2021 року № 29467/15-32-09-01-30, від 07.12.2021 року № 29759/15-32-09-01, від 25.11.2021 року № 28577/15-32-09-01-30, від 25.11.2021 року № 28579/15-32-09-01-30 та від 08.12.2021 року № 29902/15-32-09-01-30.

Обгрунтовуючи позовні вимоги представник позивача зазначив, що ТОВ «Тотал Люкс» здійснює роздрібну торгівлю пальним через мережу АЗС які знаходяться в Одеській області. ГУ ДПС в Одеській області проведені фактичні перевірки за результатами яких складені акти та винесені податкові повідомлення-рішення за порушення щодо зберігання пального без наявності відповідної ліцензії, неналежне оприбуткування нафтопродуктів та ведення товарних запасів, використання для вимірювання об`єму та маси нафтопродуктів ЗВТ, що не пройшли повірку, реалізація товарів, які не обліковані в установленому порядку. Відповідачем винесені податкові повідомлення рішення, з якими не погоджуються, оскільки в ході перевірок не було встановлено жодного факту фізичного зберігання пального, не вживались дії щодо проведення інвентаризації пального на зберіганні та не було здійснено зняття його залишків. Акти перевірок не містять обґрунтованих даних, які свідчать про зберігання пального без наявності відповідної ліцензії.

У запереченнях до Актів перевірок, ТОВ «ТОТАЛ ЛЮКС» пояснювало, що купило у ТОВ «ГЛАН ОЙЛ» пальне та згідно договору зберігання №ГО-01/О4 від 01.04.2021 року, ТОВ «ГЛАН ОЙЛ» зберігало для позивача придбане пальне в резервуарах автозаправних станцій, які перебувають в їх користуванні. ТОВ «ГЛАН ОЙЛ» мало ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним. Не заперечуючи факту придбання пального, ТОВ «ТОТАЛ ЛЮКС» заперечує факт його фізичного зберігання саме Товариством.

Щодо порушень вимог підпункту 230.1.3 пункту 230.1 статті 230 ПК України, щодо обліку фактичних залишків пального позивачем повідомлявся податковий орган, що 27.08.2021 року відбувся технічний збій в устаткуванні ТОВ «Тотал Люкс», що унеможливило передати облікові данні електронними засобами зв`язку до контролюючого органу. Подання до контролюючого органу необхідних даних в паперовому вигляді діючим законодавством не передбачене.

Щодо штрафних санкцій застосованих за порушення п.12.ст. 3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері громадського харчування та послуг» позивач зазначив, що 30.04.2021 року ТОВ «Тотал Люкс» подав заяву про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю пальним, 21.05.2021 року отримує її, а 22.05.2021 року продавець пального ТОВ «Глан Ойл» складає акцизні накладні. Після цього, 26.05.2021 року ТОВ «Тотал Люкс» здійснює відповідний запис у журналі № 13-НП та оприбутковує пальне на АЗС, що свідчить про відсутність зазначеного порушення. Щодо порушень пп..230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПК України та застосування штрафу в сумі 80 000 грн за відсутність позитивного результату повірки/оцінки відповідності рівномірів-лічильників позивач зазначає, що під час перевірки такі документи не вимагались, а тому висновки є протиправними.

ГУ ДПС в Одеській області не визнало позовні вимоги, подали відзив та зазначили, що були проведені фактичні перевірки посадовими особами ГУ ДПС в Одеській області по відповідних адресах господарських об`єктів підприємства, а саме АЗС, за результатами яких встановлено, що позивачем зберігалось пальне в ємностях без наявності відповідної ліцензії, чим порушено ч.1, ч.8 Закону №481. Крім того, позивачем в порушення пп. 230.1.2 п. 230,1 ст. 230 ПК України та п. 5, п. 6, п. 7 Порядку №891, згідно баз даних контролюючого органу, станом на 13.10.2021 року не подавались відомості щодо повірки, опломбування, калібрування, ремонту, технічного обслуговування рівнемірів-лічильників, здійснювалась реалізація не облікованих в журналі №13-НП нафтопродуктів. За результатами перевірки кожної АЗС прийняті податкові повідомлення рішення у відповідності до чинного законодавства. Просять відмовити у задоволенні позовних вимог.

Судом встановлені такі обставини по справі.

ТОВ «Тотал Люкс» відповідно до ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним здійснює торгівлю через мережу АЗС які знаходяться в Одеській області. До закінчення терміну дії ліцензій підприємство подало заяви на їх отримання та отримало в подальшому через декілька днів після закінчення терміну дії попередньої ліцензії. Тобто, виник період протягом якого ліцензії у позивача на здійснення ліцензійної діяльності були відсутні. ТОВ «ТОТАЛ ЛЮКС» на період необхідний для отримання ліцензії, придбане у ТОВ «ГЛАН ОЙЛ» пальне, зберігало в резервуарах АЗС ТОВ «ГЛАН ОЙЛ», на підставі договору зберігання № ГО-01/04 від 01,04.2021 року.

Головне управління ДПС в Одеській області на підставі наказів від 30.09.2021 року № 7250-п, від 30.09.2021 року № 7248-п, від 19.10.2021 року № 7547-п, від 19.10.2021 року № 7532-п, від 27.10.2021 року № 7809-п проведені фактичні перевірки ТОВ «Тотал Люкс» , за адресами господарських одиниць: Одеська обл., Біляївський р-н, с. Латівка, Об`їзна дорога, Хаджибейський лиман, АЗС № 76; Одеська обл., смт. Сарата, вул. Промзона, буд. 5 «А», АЗС № 34; Одеська обл., смт. Сарата, вул. Промзона, буд. 9, АЗС № 59; Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, вул. Сонячна, буд. 7, АЗС № 24; Одеська обл., Тарутинський р-н, смт. Березине, вул. Центральна, буд. 99-а, АЗС № 58; Одеська обл., Савранський р-н, смт. Саврань, вул. Мар`янівська, буд. 68, АЗС № 72.

Процедура призначення та проведення фактичних перевірок позивачем не оскаржується.

За результатами проведених фактичних перевірок були складені акти та винесені податкові повідомлення-рішення за порушення ст. 15 Закону України від 19.12.1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (зі змінами та доповненнями) (далі - Закон № 481), пп. 230.1.3 п. 230.1 ст. 230 Податкового кодексу України та п. 5, п. 6, п.7 Порядку ведення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівномірів-лічильників рівня пального в резервуарі, передачі облікових даних з них електронними засобами зв`язку до контролюючих органів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 року № 891 (із змінами та доповненнями, далі Порядок № 891), пп. 230.1.2 п. 230,1 ст. 230 ПК України, п. 85.2 ст. 85 ПК України. п. 12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 року № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (зі змінами та доповненнями, далі - Закон № 265).

ТОВ «ТОТАЛ ЛЮКС» не погоджуючись з прийнятими ГУ ДПС в Одеській області податковими повідомленнями-рішеннями відповідно до статті 56 ПК України, оскаржило їх в адміністративному порядку до Державної податкової служби України.

За результатами розгляду скарг, ДПС України прийняла рішення, якими ППР ГУ ДПС в Одеській області залишило без змін, а скарги - без задоволення.

Вивчивши позиції сторін викладені у їх заявах по суті та заслухавши сторони в судовому засіданні, дослідивши письмові докази та враховуючи приписи діючого законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи із такого.

Спірні правовідносини врегульовуються Податковим кодексом України (далі - ПК України), Законом України від 19.12.1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (зі змінами та доповненнями, далі - Закон № 481), Законом України від 06.07.1995 року № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (зі змінами та доповненнями, далі - Закон № 265).

Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону № 481, оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються субєктами господарювання всіх форм власності за наявності ліцензії.

Відповідно до ч. 8 ст. 15 Закону № 481, суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва.

Згідно з ст. 3 Закону №265, суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані:

- вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку (п. 12 ст. З Закону №265).

При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам під час проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті) (п. 12 ст. 3 Закону №265).

Порядок обліку товарних запасів юридичними особами, створеними відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, в тому числі за місцем їх продажу, врегульовано нормами Закону України від 16 липня 1999 року № 996-ХІУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (зі змінами, далі - Закон № 996) та Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 року за №168/704 (зі змінами, далі - Положення № 88).

Проведення господарських операцій суб`єкта господарювання, за змістом статті 9 Закону України №996 підтверджується виключно первинними документами, на підставі яких ведеться бухгалтерський облік.

З урахуванням обставин цієї справи, оскільки виявлені порушення є однотипними по кожному об`єкту господарювання, то суд вважає доцільним опис та оцінку складеним ППР систематизувати у рішенні за відповідними нормами закону, які відповідач вважає порушеними, а позивач це спростовує.

Так, за результатом фактичної перевірки за адресами господарських об`єктів встановлені порушення ст.15 Закону України від 19.12.1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (далі - Закон № 481).

Перевірки проведено за наступними об`єктами:

1) Одеська обл., Біляївський р-н, с. Латівка, Об`їзна дорога, Хаджибейський лиман, АЗС № 76, складено Акт про результати фактичної перевірки від 18.10.2021 року № 22643/15-32-09-01- 25/44014616 та винесено ППР від 25.11.2021 року № 28577/15-32- 09-01-30 на суму штрафних санкцій 500 000,00 грн.;

2) Одеська обл., смт. Сарата, вул. Промзона, буд. 5 «А», АЗС № 34, складено Акт про результати фактичної перевірки від 22.10.2021 року № 22981/15-32-09-01-25 та винесено ППР № 29466/15-32-09-01-30 на суму штрафних санкцій 500 000,00 грн.;

3) Одеська обл., смт. Сарата, вул. Промзона, буд. 9, АЗС № 59, складено Акт про результати фактичної перевірки від 22.10.2021 року № 22980/15-32-09-01-25/44014616 та винесено ППР рішення від 03.12.2021 року № 29471/15-32- 09-01-30 на суму штрафних санкцій 500 000,00 грн.;

4) Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, вул. Сонячна, буд. 7, АЗС № 24, складено Акт про результати фактичної перевірки від 29.10.2021 року № 23508/15-32-09-01-25 та винесено ППР від 07.12.2021 року № 29769/15-32- 09-01-30 на суму штрафних санкцій 500 000,00 грн.

За висновками податкового органу зміст виявленого порушення полягає в тому, що позивач протягом певного періоду від 1го до 3-х днів після закінчення ліцензії зберігав пальне без ліцензії.

Позивач наголошує на тому, що придбали пальне у ТОВ «ГЛАН ОЙЛ» та згідно договору зберігання №ГО-01/О4 від 01.04.2021 року, ТОВ «ГЛАН ОЙЛ» зберігало його резервуарах автозаправних станцій, які перебувають в користуванні ТОВ «ГЛАН ОЙЛ». Не заперечуючи факту придбання пального, ТОВ «ТОТАЛ ЛЮКС» заперечує факт його фізичного зберігання саме Товариством.

Суд відхиляє обґрунтування позивача виходячи з наступного.

Усі господарські об`єкти, по яким були проведені відповідні фактичні перевірки повністю відповідають визначенню акцизних складів та зареєстровані у встановленому законодавством порядку.

Додатками до всіх актів перевірок йдуть відповідні довідки про зведені за добу підсумкові облікові дані щодо обсягів обігу (отримання/відпуску) та залишків пального на акцизному складі пального, а також довідки про розпорядника акцизного складу пального,

акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри.

В зазначених довідках прямо відображено конкретні резервуари, в яких відбувалось зберігання пального, їх уніфіковіні номери, тип (РГС-25, Р-50 та інші), серійні номери, дати введення в експлуатацію, ємність у м. куб., назва, модель.

В додатках до актів також наявні фотокопії журналів обліку надходження нафтопродуктів на АЗС за формою №13-НП, відповідно яких відображено дати та обсяги надходження нафтопродуктів.

Відповідно до норм та вимог Інструкції про порядок приймання, транспортувалия, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої Наказом Мінпаливенерго України, Мінтрансзв`язку України, Мінекономіки України, Держспоживстандарту України від 20.05.2008 року №281/171/578/155 облік нафти та нафтопродуктів - операція, яка проводиться на підприємстві під час технологічного процесу і яка полягає у визначенні об`єму і маси нафти або нафтопродуктів для подальших облікових операцій.

Відповідно до вимог інструкції, оператор АЗС має оприбуткувати прийнятий нафтопродукт за марками та видами, тобто зробити необхідні записи в журналі обліку надходження нафтопродуктів на АЗС за формою № 13-НП.

Висновки контролюючого органу ґрунтуються на конкретно визначених законодавством документах: довідках, які затверджені Наказом № 944 від 27.11.2018 року, журналах обліку надходження нафтопродуктів на АЗС за формою № 13-НП, які затверджені Інструкцією №281/171/578/155, акцизних накладних, які затверджені Податковим кодексом України.

Суд відхиляє обґрунтування позивача, що не встановлено саме фізичного зберігання пального в резервуарах, що ними використовуються за місцем здійснення діяльності та посилання на наявність договорів зберігання між ТОВ «Глан Ойл» та ТОВ «Тотал Люкс», оскільки в даному випадку не має значення де і у який спосіб зберігав пальне платник податків, а визначальним є факт перебування його у власності позивача та зберігання за відсутності ліцензії.

Згідно положень абз. 9 ч. 2 ст. 17 Закону №481 до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції за оптову торгівлю пальним або зберігання пального без наявності ліцензії - 500 000,00 гривень.

Щодо порушення пп. 230.1.3 п. 230.1 ст. 230, пп. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 Податкового кодексу України.

Відповідно абз. 1 пп. 230.1.3 п. 230.1 ст. 230 ПК України, розпорядники акцизних складів зобов`язані на кожному акцизному складі щоденно (крім днів, в які акцизний склад не працює) формувати дані про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби та про добові фактичні обсяги отриманого та реалізованого пального (далі у цьому розділі - обсяг обігу пального) у розрізі кодів товарних підкатегорій згідно з УКТ ЗЕД у літрах, приведених до температури 15° С.

Згідно положень абз. 5 пп. 230.1.3 п. 230,1 ст. 230 ПК України визначено, що дані про фактичні залишки пального та про обсяг обігу пального формуються після проведення останньої операції з обігу пального у звітній добі, але не пізніше 23 години 59 хвилин цієї доби, до початку здійснення операцій з обігу пального у добу, що настає за звітною добою, та подаються до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, не пізніше 23 години 59 хвилин доби, що настає за звітною добою.

Таким чином, на розпорядника акцизного складу покладений обов`язок саме своєчасно подати, не пізніше 23 години 59 хвилин доби, що настає за звітною добою, до ДПС України електронні документи, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального.

Згідно з п. 128-1.3 ст. 128-1 ПК України, незабезпечення з вини розпорядника акцизного складу своєчасного подання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового, -

тягне за собою накладення штрафу в розмірі 1000 гривень за кожний неподаний електронний документ.

Відповідно пп. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПК України, акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження- розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратоміпами- лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану за кодами згідно з УКТ ЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 91 00,2711 12 93 00,2711 12 94 00,2711 12 97 00,2711 13 10 00,2711 13 30 00,2711 13 91 00, 2711 13 97 00, 2711 14 00 00, 2711 19 00 00, 2901 10 00 10 - також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.

Витратоміри-лічильники та резервуари повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, проведені відповідно до законодавства, а рівнеміри-лічильники повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, або калібрування, проведені відповідно до законодавства. У разі відсутності позитивного результату повірки або оцінки відповідності, або калібрування витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників для цілей цього Кодексу акцизні склади, на яких вони розташовані, вважаються необладнаними витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.

Згідно положень пп. 4 п. 5 Порядку ведення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівномірів-лічильників рівня пального в резервуарі, передачі облікових даних з них електронними засобами зв`язку до контролюючих органів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 року № 891 (із змінами та доповненнями, далі - Порядок № 891), електронні документи для наповнення Реєстру, які формуються розпорядниками акцизних складів та надсилаються до Реєстру за кожним місцем розташування акцизного складу, містять, зокрема:

дату встановлення, заміни, опломбування, технічного обслуговування, ремонту, повірки, калібрування витратоміра, рівнеміра, резервуара, відомості щодо організацій та осіб, які проводили такі роботи.

Відповідно до норм та положень Інструкції № 281/171/578/155, для забезпечення достовірності і єдності вимірювань маси та об`єму нафти і нафтопродуктів підприємства зобов`язані користуватися ЗВТ, що мають чинні відбитки повірочних тавр та/або свідоцтва про їх повірку чи державну метрологічну атестацію, (пп. 4.1.1 п. 4.1 ч. 4 Інструкції № 281/171/578/155).

Повірці згідно із Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» підлягають вертикальні і горизонтальні резервуари, вимірювачі температури, рівня та густини, металеві рулетки з вантажем, метроштоки, рівнеміри, ПРК і ОРК, об`ємні лічильники, ваги, залізничні та автомобільні цистерни та інші ЗВТ, що використовуються під час визначення об`єму та маси нафти та нафтопродуктів, (пп. 4.1.3 п. 4.1 ч. 4 Інструкції №281/171/578/155).

Використання для вимірювань об`єму та маси нафтопродуктів ЗВТ, що не пройшли повіркуабо державну метрологічну атестацію, забороняється, (пп. 4.1.3 п. 4.1 ч. 4 Інструкції №281/171/578/155).

В порушення пп. 230.1.3 п. 230.1 ст. 230 Податкового кодексу України та п. 5, п. 6, п. 7 Порядку ведення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівномірів-лічильників рівня пального в резервуарі, передачі облікових даних з них електронними засобами зв`язку до контролюючих органів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 року № 891 позивачем несвоєчасно передано до реєстру дані з витратомірів-лічильників на місці відпуску пального наливом з акцизного складу та рівномірів- лічильників рівня таких товарів у резервуарах по акцизним складам зазначеним в актах перевірки.

За результатами розгляду матеріалів перевірки ГУ ДПС в Одеській області винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення від рішення:

- від 25.11.2021 року № 28579/15-32-09-01-30 на суму штрафних санкцій 81 000,00 грн.,

- від 03.12.2021 року № 29467/15-32- 09-01-30 на суму штрафних санкцій 1 000,00 грн.,

- від 03.12.2021 року № 29470/15-32-09-01-30 на суму штрафних санкцій 1 000,00 грн,

- від 07.12.2021 року № 29770/15-32-09-01-30 на суму штрафних санкцій 1 000,00 грн.,

- від 08.12.2021 року № 29902/15-32- 09-01-30 на суму штрафних санкцій 1 000,00 грн.,

- від 07.12.2021 року № 29759/15-32- 09-01 на суму штрафних санкцій 1 000,00 грн.

ТОВ «ТОТАЛ ЛЮКС» не спростовуючи факту несвоєчасного передачі облікових даних, зазначає про те, 27.08.2021 року відбувся технічний збій (технічні негаразди) в устаткуванні товариства, що унеможливило можливість передати облікові данні електронними засобами зв`язку до контролюючого органу. Подання до контролюючого органу необхідних даних в паперовому вигляді діючим законодавством не передбачене. 28.08.2021 року технічні негаразди були усунені і згідно вимог підпунктів 230.1.3 пункту 230,1 статті 230 ПК України та керуючись положеннями пункту 9 Порядку ведення Єдиного державного реєстру вигратомірів-лічильників і рівнемірів - лічильників рівня пального у резервуарі, передачі облікових даних з них електронними засобами зв`язку до контролюючих органів, затвердженого Постановою КМУ від 22.11.2017 р. №891 надіслало до Реєстру відповідний електронний документ - Довідку про зведені за добу підсумкові облікові далі щодо обсягів обігу (отримання/відпуску) та залишків пального на акцизному складі за 26.08.2021 року, що виключає підстави для застосування до ТОВ «ТОТАЛ ЛЮКС» штрафних санкцій на підставі положень пункту 128-1,3 статті 128-1 ПК України.

Суд відхиляє такі обґрунтування позивача та посилання ТОВ «Тотал Люкс» на положення Порядку ведення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 року № 891, оскільки без зазначення конкретних підстав такого посилання чи надання відповідних доказів, такі аргументи є неприйнятними і не спростовують виявлених порушень положень пп. 230.1.3 п. 230.1 ст. 230 ПК України.

В той же час, відповідачем на підтвердження порушення позивачем зазначених норм ПК України, ГУ ДПС в Одеській області надає відповідні довідки з квитанціями щодо їх направлення, які є додатками до кожного акту перевірки.

Під час фактичної перевірки АЗС № 76, акцизний склад - уніфікований номер 1016257 розташований Одеська обл., Біляївський р-н, с. Латівка, Об`їзна дорога, Хаджибейський лиман, встановлено що позивач в порушення пп. 230.1.2 п. 230,1 ст. 230 ПК України та п. 5, п. 6, п. 7 Порядку №891, згідно поданої підприємством довідки про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівноміри (подана 27.05.2021 року), на акцизному складі - уніфікований номер 1016257, встановлені рівнеміри-лічильники моделі «УУС-01». Серійні (ідентифікаційні) номери чотирьох рівнемірів-лічильників, які зазначені в довідці (№ 5867, № 5868, № 5869, № 5870), не відповідають серійним (ідентифікаційним) номерам рівномірів-лічильників, які фактично встановлені на резервуарах, розташованих на акцизному складі - уніфікований номер 1016257 (№ 2424, № 2425, № 2426, № 2427).

Згідно баз даних контролюючого органу, станом на 13.10.2021 року, ТОВ «Тотал Люкс» не подавались відомості щодо повірки, опломбування, калібрування, ремонту, технічного обслуговування рівнемірів-лічильників, які встановлені на акцизному складі - уніфікований номер 1016257.

Оскільки відповідачем встановлено відсутність, станом на момент проведення фактичної перевірки, позитивного результату повірки/оцінки відповідності/калібрування рівномірів-лічильників (на введених в експлуатацію резервуарах), встановлених на акцизному складі - уніфікований номер 1016257, розташованому за адресою: Одеська обл., Біляївський р-н, с. Латівка, Об`їзна дорога, Хаджибейський лиман, АЗС № 76, акцизний склад вважається необладнаним чотирма рівномірами-лічильниками.

Відповідно до п.128-1.1 ст. 128 ПК Украни необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, а також необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового витратоміра-лічильника спирту етилового, та/або масового витратоміра на місці отримання та відпуску спирту етилового, розташованого на акцизному складі, та/або місці отримання/відпуску спирту етилового у виробництво продукції, визначеної у підпунктах "д"-"ж" підпункту 229.1.1 пункту 229.1 статті 229 цього Кодексу, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 20000 гривень за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник, а також за кожне необладнане місце відпуску пального наливом з акцизного складу або за кожне місце отримання та відпуску спирту етилового, та/або незареєстрований витратомір-лічильник/витратомір-лічильник спирту етилового, та/або масовий витратомір.

Відповідно до ППР від 25.11.2021 року № 28579/15-32-09-01-30 на суму штрафних санкцій 81 000,00 грн. такі застосовано за порушення вимог пп. 230.1.3 п. 230.1 ст. 230, пп. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 Податкового кодексу України відповідно до розрахунку (т. 1, а.с. 70-71).

Таким чином суд приходить до висновку, що викладені в актах перевірки порушенням знайшли своє підтвердження в повному обсязі.

Щодо порушень п. 12 ст. З Закону України від 06,07.1995 року № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

За результатом фактичної перевірки за адресою господарського об`єкту: Одеська обл., смт. Сарата, вул. Промзона, буд. 9, АЗС № 59, складено Акт про результати фактичної перевірки від 22.10.2021 року № 22980/15-32-09-01-25/44014616 та встановлено наступне. (т.2 а.с. 112-118)

Відповідно до вимог Інструкції про порядок приймання, траспортування зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, від 20.05.2008 року №281/171/578/155 (далі Інструкція), облік нафти і нафтопродуктів - операція, яка проводиться на підприємстві під час технологічного процесу і яка полягає у визначенні об?єму і маси нафти або нафтопродуктів для подальших облікових операцій.

Відповідно до вимог Інструкції (п.п. 10.2.10 п. 10.2 ч. 10), на підставі ТТН та акта приймання (у разі його наявності) оператор АЗС має оприбуткувати прийнятий нафтопродукт за марками та видами, тобто зробити необхідні записи в журналі обліку надходження нафтопродуктів на АЗС за формою №13-HII.

Згідно п.12 ст.3 Закону України від 06.07.1995р. №6265/95-BP «Про застосування РРО в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» із змінами та доповненнями, суб?єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов?язані:

вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

На виконання вимог письмового запиту контролюючого органу від 05.10.2021 року №12982/КПР/15-32-09-01-13, ТОВ «Тотал Люкс» було забезпечено доступ до оригіналів документів, які знаходились на АЗС №59 за адресою: Одеська область, смт. Сарата, вулиця Промзона, будинок 9, зокрема, журналу обліку надходження нафтопродуктів на А3С за формою 13-НП, згідно якого (початок ведення журналу - 26.05.2021 року):

26.05.2021 року здійснено наступні записи з надходження нафтопродуктів:

- найменування: бензин А-95, фактично прийнятий об?єм - 7037, 00 літрів,

(акцизна накладна номер 8498, дата складання 25.05.2021 р.);

- найменування: бензин А-95Е, фактично прийнятий об?єм - 5083, 00 літрів,

(акцизна накладна номер 8497, дата складання 25.05.2021 р.)

У зв?язку із відсутністю за адресою здійснення господарської діяльності копіювальної техніки, фахівцями Головного управління ДПС в Одеській області здійснено фотографування сторінок прошитого, пронумерованого та засвідченого печаткою підприємства журналу обліку надходжень нафтопродуктів на АЗС за формою 13-НП Отримані фотокартки роздруковані та долучені до даного акту, в якості додатків.

3 інформаційних систем (баз даних) контролюючого органу отримана інформація що згідно складених акцизних накладних від 22.05.2021 року №5220030, №5220029 та №5220031, ТОВ «Тотал Люкс», 22.05.2021 року було отримано та здійснювалось зберігання ППМ загальний об`єм 30916,68 літрів, на загальну суму 841106,24 грн., які оператор мав би оприбуткувати та зробити необхідні записи в журналі обліку надходження нафтопродуктів на А3С за формою Мо13-НП.

У той же час, згідно даних реєстратора розрахункових операцій з фіскальним номером зареєстрований за адресою - Одеська область, смт. Сарата, вулиця Промзона, будинок 9, АЗС №59 (уніфікований номер акцизного складу - 1016247) з 22.05.2021 по 25.05.2021 року (№ Z - звітів, 239, 240, 241, 242 відповідно) здійснювалась реалізація не облікованих у журналі №13-HI нафтопродуктів, а саме:

- бензин А-92 - 3454, 45 літрів, на суму - 93269,34 грн.;

- бензин А-95 - 3259, 35 літрів, на суму - 91261,80 грн.;

- бензин А-95Е - 799, 25 літрів, на суму - 22778,70 грн

- паливо дизельне ДТ - 2353, 66 літрів, на суму - 63548,82 грн., чим порушено п.12 ст.3 Закону України від 06.07.1995р. No265/95-BP «Про застосування РРО в сфері торгівлі, громадського харчування та послут».

Заперечуючи проти виявлених порушеннь позивач зазначає про те, що висновок податкового органу про достатність даних РРО про фізичне знаходження нафтопродуктів та їх реалізацію є помилковим. Сам висновок перевірки є суперечливим в силу того, що одна його частину спростовує іншу частину.

Суд відхиляє такі обґрунтування позивача, оскільки висновки акту перевірки є обґрунтованими. Що стосується суперечностей в акті, на які вказує позивач, щодо реалізації та в той же час відсутності реалізації пального слід зазначити, що в акті перевірки це стосується різних дат, в одному періоді така реалізація була, а в іншому відсутня.

Відповідно до статті 20 Закону № 265 до суб`єктів господарювання за здійснення реалізації товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, ППР від 03.12.2021 року № 29494/15-32-09-01-30 на суму штрафних санкцій 1 682 032,48 є правомірним, а фінансові санкції розраховані відповідно до ст. 20 Закону №265/95 (841106,24 грн х 2 = 1 682 212,48)

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (п.58 рішення у справі Серявін та інші проти України).

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Суд зазначає, що у відповідності до ч. 1. ст. 77 КАС України позивачем не доведені ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.

В той же час, відповідач надав суду належні та допустимі докази, виклав правові обґрунтування правомірності прийнятого рішення, яке на думку суду відповідає вимогам зазначеним у ч. 2 ст. 2 КАС України.

У підсумку, з урахуванням вищезазначеного, у сукупності суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову.

Керуючись ст. 242-246 КАС України, суд

вирішив:

Відмовити повністю у задоволенні позовних вимог ТОВ Тотал Люкс до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 04.07.2023 року.

Суддя Попов В.Ф.