Справа № 160/8272/23
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2023-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 липня 2023 року Справа № 160/8272/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Юркова Е.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ ОУШЕН ЮНИВЕРС" до Одеської митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, картки відмови, -
20 квітня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ ОУШЕН ЮНИВЕРС" звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Одеської митниці Державної митної служби України з вимогами:
- визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці (відокремлений підрозділ Державної митної служби України) про коригування митної вартості товарів UA500490/2023/000011/2 від 11.04.2023;
- визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці (відокремлений підрозділ Державної митної служби України) № UA500490/2023/000126 від 11.04.2023.
Ухвалою суду від 25.04.2023 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
10.05.2023 року позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якій вказано, що доводи щодо наявності розбіжностей не відповідають дійсності, оскільки контрактом вказано, що тара і упаковка входять у ціну товару; поставка товару здійснена на умовах CFR, отже у вартість товару включено перевезення та страхування; умови оплати за товар не є ціноутворюючими, отже відсутність таких даних в інвойсі не може вказувати на наявність розбіжностей; на підтвердження вантажу було надано автотранспортну накладну; комерційні документи підписані різними уповноваженими особами, що пояснює різницю в підписах.
У зв`язку з перебуванням головуючого судді у період з 12.06.2023 року по 30.06.2023 року у щорічній відпустці та повним припиненням постачання електричної енергії у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду (вул. Академіка Янгеля, 4, м. Дніпро) 03 липня 2023 року, розгляд матеріалів позовної заяви було здійснено 04 липня 2023 року.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 06.05.2019 року між компанією «GREEN TRADE GROUP LIMITED», Китай (продавець) та ТОВ "ГЛОБАЛ ОУШЕН ЮНИВЕРС" (покупець) укладено контракт № АТ0605/19, відповідно до якого продавець бере на себе зобов`язання виготовити та поставити за адресою покупця товари, а покупець зобов`язується прийняти ці товари та сплатити їх вартість, у порядку та на умовах, зазначених у цьому Контракті.
Пунктом 4.1 контракту визначено, що за даним контрактом товар постачається морським транспортом на умовах CIF/FOB/CPT/CFR, якщо інші умови не погоджені в інвойсі.
Ціна товару, що постачається сформована на умовах CIF/FOB/CPT/CFR (пункт 5.2 контракту).
Ціна товару визначається для кожної партії та загальна вартість кожної партії, що постачається, визначається в інвойсах, складених відповідно умовам контакту на конкретну поставку (пункт 5.3 контракту).
Відповідно до пункту 5.5 контракту тара та пакування входить в ціну товару.
Додатковою угодою № 1 від 16.09.2019 року до контракту № АТ0605/19 06.05.2019 року сторони визначили наступне: у зв`язку з міжнародними правилами торгівлі, вся тара та упаковка, включаючи індивідуальні упаковки, підлягає подальшій утилізації та відноситься до ваги брутто. Відповідно до цієї додаткової угоди, вага нетто має розглядатися виключно як вага самого товару.
Додатковою угодою № 6/1 від 12.12.2022 року до контракта № АТ0605/19 06.05.2019 року сторонами змінено пункт 1.3 контракту та викладено у новій редакції: загальна вартість товару, що постачається за даним контрактом, визначається згідно інвойсів, проте не більше 2000000 доларів США.
Митна вартість товару ТОВ "ГЛОБАЛ ОУШЕН ЮНИВЕРС" визначена за основним методом - за ціною договору.
Обставини прийняття вказаного рішення:
1. у наданих до митного оформлення документах відсутня будь-яка інформація щодо включення/не включення до ціни товару складової митної вартості вартість упаковки або пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних з пакуванням;
2. для підтвердження витрат на транспортування надаються транспорті (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, проте у поданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо витрат на транспортування;
3. відповідно до п.6 контракту № АТ0605/19 від 06.05.2019 року оплата товару здійснюється після 90 днів з моменту отримання товару покупцем, або шляхом передплати за окрему партію товару, проте в наданому інвойсі конкретних умов оплати товарів не вказано та визначений термін оплати викликає сумніви щодо автентичності поданого контракту, інвойсу та може свідчити про ознаки підробки;
4. відсутні документи (договори), укладені між експедитором та перевізником, а також відсутні підписи та печатки продавця на комерційних документах, що може свідчити про ознаки підробки;
5. суттєва різниця у підписах на комерційних документах на контракті та додаткових угодах;
6. в доповненнях до контракту № 2, 6, 7/1 відсутні підписи однієї зі сторін, що викликає сумніви щодо автентичності поданого контракту та може свідчити про ознаки підробки;
7. у наданих до митного оформлення документах відсутня будь-яка інформація щодо здійснення/не здійснення страхування товару під час перевезення;
8. згідно п.1.3 контракту загальна вартість товару складає 1000000 доларів США, проте після проведеного аналізу митних оформлень ТОВ "ГЛОБАЛ ОУШЕН ЮНИВЕРС" встановлено, що загальна сума вартості товарів за контрактом склала 1323025,907 доларів США; додаткових угод, які б містили інформацію про зміну розміру суми контракту, до митного оформлення не надавалось.
За наслідком прийняття рішення про коригування митної вартості товарів відповідачем відмовлено у прийнятті вказаної митної декларації шляхом оформлення картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500490/2023/000126 від 11.04.2023 року.
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд зазначає таке.
Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою (частина 1 статті 52 Митного кодексу України).
Відповідно до статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Відповідно до частини 5 статті 54 Митним кодексом України, орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:
1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;
2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;
3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;
4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;
5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;
6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
Наказом Державної митної служби України № 689 від 11.09.2015 року затверджено Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України.
У випадках спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів у зв`язку з ризиком заниження митної вартості та декларуванням митної вартості нижчої, ніж вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, здійснює перевірку відомостей, що містяться в документах, що підтверджують заявлену митну вартість, та відповідно до частин третьої - четвертої статті 53 Кодексу здійснює запит додаткових документів. У випадках, передбачених частиною шостою статті 54 Кодексу та частиною першою статті 55 Кодексу, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, приймає рішення про коригування митної вартості товарів.
Контроль за правильністю визначення митної вартості у випадках, передбачених абзацом першим, здійснюється посадовою особою, що здійснює такий контроль, за погодженням з керівником підрозділу митного оформлення (заступником керівника, старшим зміни). Відповідне погодження засвідчується шляхом проставлення підпису на роздрукованому переліку митних формальностей за митною декларацією, поряд з відомостями про виконання митної формальності за напрямком контролю митної вартості (п.8 розділу 2 Методичних рекомендацій).
Відповідно до положень частини 2 статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом. (частина 1 статті 337 Митного кодексу України).
Обсяги митного контролю, передбачені главою 49 розділу ХІ Митного кодексу України, визначаються за результатами аналізу ризиків відповідно до положень глави 52 розділу ХІ Митного кодексу України.
Так, відповідно до пункту першого частини 4 статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний: здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (стаття 49 Митного кодексу України).
Частиною першою статті 51 Митного кодексу України визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Системний аналіз наведених правових норм вказує на те, що митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Таким чином, право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно приписів 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Надаючи оцінку доводам відповідача, які стали підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів, суд вказує, що підставою для прийняття спірного рішення були, зокрема обставини не надання достовірних відомостей щодо включення до ціни товару вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, то суд зазначає наступне.
Відповідно до умов контракту № АТ0605/19 06.05.2019 року, тара та пакування входить в ціну товару (пункт 5.5 контракту).
Таким чином, митна вартість товару вже включає у себе вартість упаковки (матеріалів для пакування) та пакування товару.
Відтак, доводи відповідача стосовно того, що ТОВ "ГЛОБАЛ ОУШЕН ЮНИВЕРС" не подало до Одеської митниці достовірних відомостей щодо включення до ціни товару витрат, пов`язаних із пакуванням, не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами в розумінні ст. ст.ст. 73, 77 Кодексу адміністративного судочинства України.
Пунктом 4.1 контракту № АТ0605/19 06.05.2019 року визначено, що за даним контрактом товар постачається морським транспортом на умовах CIF/FOB/CPT/CFR, якщо інші умови не погоджені в інвойсі.
За умовами поставки CFR (англ. Cost and Freight (… named port of destination)), (вартість і фрахт (… назва порту призначення) продавець зобов`язаний своїм коштом доставити товар у порт відвантаження, завантажити його на судно і сплатити фрахт для доставки товару в зазначений порт призначення. У разі міжнародних перевезень за умовами CFR на продавця покладається також обов`язок митного оформлення товару для експорту. Вважається, що продавець виконав постачання, коли товар перетнув борт судна в порту відвантаження. Після завантаження товару на борт ризик втрати чи ушкодження товару, а також будь-які додаткові витрати, що виникають (наприклад, розвантаження та митне оформлення в порту призначення), переходять від продавця до покупця.
Отже, за вказаними умовами поставки витрати на перевезення товару (фрахт) в зазначений порт призначення покладаються на постачальника.
В даному випадку, і специфікацією № 1 від 04.04.2023 року і рахунком-фактурою (invoice) № INV/CFI/230217 від 17.02.2023 року визначено, що умовами поставки є CFR Одеса, отже вартість товару погоджена саме на умовах поставки CFR, що передбачає зобов`язання продавця з поставки товару в зазначений порт призначення.
Щодо відсутності інформації щодо здійснення/не здійснення страхування товару під час перевезення суд вказує, що відповідно до Інкотермс-2010 існують лише два види умов поставки, які передбачають обов`язкове страхування, а саме поставки за умовами CIP та CIF.
Як зазначалося вище, поставка товарів на підставі контракту № АТ0605/19 від 06.05.2019 року здійснювалася на умовах CFR.
Відповідно до умов поставки CFR, страхування товару не є обов`язковим, тому при такій поставці сторони контракту самі вирішують чи бажають вони здійснити страхування та в якій мірі.
Судом встановлено, що пунктом 6.3 контракту № АТ0605/19 від 06.05.2019 року визначено, що оплата кожної партії товару здійснюється покупцем в розмірі 100% вартості товару, відповідно базису поставки на підставі інвойса, протягом 90 днів з моменту отримання на складі товару, або шляхом передоплати за кожну партію товару, відповідно до інвойса.
Вказаний контракт не містить відсильної норми в частині умов оплати за товар, яка б містила посилання на інвойс. Інвойс документ, що надається продавцем покупцеві та містить перелік товарів і послуг, їхню кількість та суму коштів, яку покупець має за них сплатити, - з огляду на його призначення, є документом, що підтверджує митну вартість оцінюваного товару; при цьому, відсутність в інвойсі даних про умови оплати за товар не може бути достатньою підставою для висновку про неналежність цього документа, як і не може заперечувати вірогідності усіх інших товаросупровідних документів, які надано до митного оформлення.
Щодо різниці у підписах на комерційних документах на контракті та додаткових угодах суд вказує, що контракт № АТ0605/19 від 06.05.2019 року підписано з боку продавця уповноваженим представником Yu Goa (Ю Гоа), інвойс підписано комерційним директором Hu Junbo, додаткові угоди № 6 від 22.11.2022 року, № 6/1 від 12.12.2022 року та № 7/1 від 22.02.2023 року підписані уповноваженим представником Liu Jianjie, що пояснює різницю в підписах уповноважених осіб компанії «GREEN TRADE GROUP LIMITED».
На підставі вище викладеного суд приходить до висновку, що надані позивачем документи повністю підтверджують вартість товару, а вказані в них відомості узгоджуються між собою та дають змогу ідентифікувати товар, що перевозився та його вартість.
Наведені зауваження, що викладені відповідачем у спірному рішенні про коригування митної вартості товарів, суд вважає помилковими, оскільки їх не можна віднести до таких, які можуть слугувати підставою для відмови у визначенні митної вартості товарів за ціною договору (контракту), адже вказані обставини не впливають на формування митної вартості товару, не вказують на наявність розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості. Документи, на які посилається відповідач не є документами, які підтверджують митну вартість товарів, вичерпний перелік яких наведено у частині 1 статті 53 Митного кодексу України.
Отже, у ході судового розгляду справи суд доходить висновку, що відповідач не спростував контрактну ціну товару, а також не підтвердив об`єктивну неможливість на підставі наданих позивачем документів визначити ціну та рівень митної вартості товару за ціною договору. Додаткових переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не надано, a інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару судом не встановлено.
Таким чином подані декларантом документи містили достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товару за ціною договору згідно з вимогами частин четвертої п`ятої статті 58 Митного кодексу України.
При цьому, суд зазначає, що наявність у базі даних митного органу інформації про більшу вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, не є підставою для не застосування основного методу для визначення митної вартості товарів, оскільки вказана обставина не перерахована у статті 58 МК України в якості підстави, що виключає застосування основного методу визначення митної вартості товарів.
На підставі встановлених судом обставини, суд доходить висновку, що відповідачем безпідставно проведено коригування митної вартості за рішенням UA500490/2023/000011/2 від 11.04.2023 року.
З огляду на викладене, суд вважає, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів прийнято відповідачем протиправно, отже є таким, що підлягає скасуванню.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
З огляду на викладене, доводи позивача є обґрунтованими, а позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ ОУШЕН ЮНИВЕРС" підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно із частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправними та скасувати рішення Одеської митниці № UA500490/2023/000011/2 від 11.04.2023 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500490/2023/000126 від 11.04.2023 року.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 04 липня 2023 року.

Суддя Е.О. Юрков