Справа № 120/8318/22
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2023-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/8318/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Бошкова Юлія Миколаївна

Суддя-доповідач - Сапальова Т.В.

20 червня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Ватаманюка Р.В. Капустинського М.М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Чорнокнижник О.В.,

представника позивача: Єзерської О.С.,

представника позивача: Ребесайло С.О.,

представника відповідача: Ременяк С.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниці на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 20 лютого 2023 року у справі за адміністративним позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниці до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

Квартирно-експлуатаційний відділ м. Вінниці (далі КЕВ м. Вінниці, позивач) звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Вінницькій області (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 01.09.2022 № .

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 20 лютого 2023 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що протягом 2020 року КЕВ м. Вінниця, у встановлені законодавством строки щомісячно подавались податкові декларації з податку на додану вартість, та у встановлені законодавством строки проводилась їх оплата, що підтверджується відповідними квитанціями та платіжними дорученнями. Отже, податкове повідомлення-рішення від 01.09.2022 № є протиправним та підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представники позивача підтримали доводи апеляційної скарги та просили суд задовольнити її.

Представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги позивача та просив суд залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що головним державним інспекторам Вінницького відділу камеральних перевірок управління з питань виявлення та опрацювання податкових ризиків ГУ ДПС у Вінницькій області Петренко О.Л. проведено камеральну перевірку щодо порушення правил сплати (перерахування) узгодженої суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість КЕВ м. Вінниця за період січень 2020 року по грудень 2020 року.

За результатами камеральної перевірки складений акт від 29.07.2022 № 4518/18-05/8320218.

Відповідно до висновків акта перевірки встановлено порушення позивачем п. 57.1 ст. 57 та п. 203.2 ст. 203 ПК України, а саме: КЕВ м. Вінниці несвоєчасно сплачено узгоджену суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість.

Відповідно до таблиці 1 Акту від 29.07.2022 № 4518/18-05/8320218:

- граничний термін сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковій декларації з податку на додану вартість за лютий 2020 року є 30.03.2020, у той час як позивачем погашено податковий борг - 17.04.2020 (18 днів затримки сплати узгодженого грошового зобов`язання);

- граничний термін сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковій декларації з податку на додану вартість за лютий 2020 року є 30.03.2020, у той час як позивачем погашено податковий борг - 27.04.2020 (28 днів затримки сплати узгодженого грошового зобов`язання);

- граничний термін сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковій декларації з податку на додану вартість за березень 2020 року є 30.04.2020, у той час як позивачем погашено податковий борг - 21.05.2020 (21 день затримки сплати узгодженого грошового зобов`язання);

- граничний термін сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковій декларації з податку на додану вартість за березень 2020 року є 30.04.2020, у той час як позивачем погашено податковий борг - 24.06.2020 (55 днів затримки сплати узгодженого грошового зобов`язання);

- граничний термін сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковій декларації з податку на додану вартість за березень 2020 року є 30.04.2020, у той час як позивачем погашено податковий борг - 24.06.2020 (55 днів затримки сплати узгодженого грошового зобов`язання);

- граничний термін сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковій декларації з податку на додану вартість за березень 2020 року є 30.04.2020, у той час як позивачем погашено податковий борг - 25.06.2020 (56 днів затримки сплати узгодженого грошового зобов`язання);

- граничний термін сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковій декларації з податку на додану вартість за березень 2020 року є 30.04.2020, у той час як позивачем погашено податковий борг - 21.07.2020 (82 дні затримки сплати узгодженого грошового зобов`язання);

- граничний термін сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковій декларації з податку на додану вартість за березень 2020 року є 30.04.2020, у той час як позивачем погашено податковий борг - 23.07.2020 (84 дні затримки сплати узгодженого грошового зобов`язання);

- граничний термін сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковій декларації з податку на додану вартість за березень 2020 року є 30.04.2020, у той час як позивачем погашено податковий борг - 28.08.2020 (120 днів затримки сплати узгодженого грошового зобов`язання);

- граничний термін сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковій декларації з податку на додану вартість за березень 2020 року є 30.04.2020, у той час як позивачем погашено податковий борг - 18.09.2020 (141 день затримки сплати узгодженого грошового зобов`язання);

- граничний термін сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковій декларації з податку на додану вартість за квітень 2020 року є 01.06.2020, у той час як позивачем погашено податковий борг - 18.09.2020 (109 днів затримки сплати узгодженого грошового зобов`язання) ;

- граничний термін сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковій декларації з податку на додану вартість за квітень 2020 року є 01.06.2020, у той час як позивачем погашено податковий борг - 18.09.2020 (109 днів затримки сплати узгодженого грошового зобов`язання);

- граничний термін сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковій декларації з податку на додану вартість за травень 2020 року є 30.06.2020, у той час як позивачем погашено податковий борг - 18.09.2020 (80 днів затримки сплати узгодженого грошового зобов`язання);

- граничний термін сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковій декларації з податку на додану вартість за травень 2020 року є 30.06.2020, у той час як позивачем погашено податковий борг - 24.09.2020 (86 днів затримки сплати узгодженого грошового зобов`язання);

- граничний термін сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковій декларації з податку на додану вартість за червень 2020 року є 30.07.2020, у той час як позивачем погашено податковий борг - 24.09.2020 (56 днів затримки сплати узгодженого грошового зобов`язання);

- граничний термін сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковій декларації з податку на додану вартість за червень 2020 року є 30.07.2020, у той час як позивачем погашено податковий борг - 22.10.2020 (84 дні затримки сплати узгодженого грошового зобов`язання);

- граничний термін сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковій декларації з податку на додану вартість за липень 2020 року є 31.08.2020, у той час як позивачем погашено податковий борг - 22.10.2020 (52 дні затримки сплати узгодженого грошового зобов`язання);

- граничний термін сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковій декларації з податку на додану вартість за липень 2020 року є 31.08.2020, у той час як позивачем погашено податковий борг - 23.10.2020 (53 дні затримки сплати узгодженого грошового зобов`язання);

- граничний термін сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковій декларації з податку на додану вартість за серпень 2020 року є 30.09.2020, у той час як позивачем погашено податковий борг - 23.10.2020 (23 дні затримки сплати узгодженого грошового зобов`язання);

- граничний термін сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковій декларації з податку на додану вартість за серпень 2020 року є 30.09.2020, у той час як позивачем погашено податковий борг - 19.11.2020 (50 днів затримки сплати узгодженого грошового зобов`язання).

Не погодившись із висновками Акту від 29.07.2022 № 4518/18-05/8320218, позивач подав заперечення на акт перевірки.

Листом від 29.08.2022 ГУ ДПС у Вінницькій області повідомило, що висновки Акту перевірки від 29.07.2022 № 4518/18-05/8320218 залишаються без змін.

На підставі висновків Акту перевірки ГУ ДПС у Вінницькій області 01.09.2022 прийняло податкове повідомлення-рішення № , яким на підставі п. 124.2 ст. 124 ПК України за затримку на 8, 28, 21, 55, 56, 82, 84, 120, 141, 109, 80, 86, 56, 84, 52, 23, 50 календарних днів сплати / зарахування банком або органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів / за несплату (неперерахування) фізичною особою грошового зобов`язання / податків / авансованих внесків єдиного податку застосовано штраф у розмірі 111378,64 грн. за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт/послуг).

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням, КЕВ м. Вінниці звернувся до суду з адміністративним позовом.

Оцінюючи спірні правовідносини, які виникли між сторонами, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує наступне.

Порядок справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначено приписами Податкового кодексу України (далі - ПК України)

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з підпунктом 16.1.4 пункту 16.4 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 31.1 ст. 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

За приписами пунктів 36.1, 36.2 ст. 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором.

В силу приписів пункту 38.1 статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до пункту 57. 1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Податковий агент зобов`язаний сплатити суму податкового зобов`язання (суму нарахованого (утриманого) податку), самостійно визначеного ним з доходу, що виплачується на користь платника податку - фізичної особи та за рахунок такої виплати, у строки, передбачені цим Кодексом.

Суму податкового зобов`язання, визначену у митній декларації, платник податків зобов`язаний сплатити до/або на день подання митної декларації.

Якщо граничний строк сплати податкового зобов`язання припадає на вихідний або святковий день, останнім днем сплати податкового зобов`язання вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем.

Згідно з пунктом 203.1 статті 203 ПК України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації (пункт 203.2 статті 203 ПК України).

Судом першої інстанції встановлено, що позивачем подано за перевіряємий період сім декларацій з податку на додану вартість, а саме:

- за лютий 2020 року, якою визначено грошове зобов`язання з ПДВ у розмірі 154138, відповідно до платіжного доручення від 17.03.2020 № 3 КЕВ м. Вінниці сплачено 154138,00 грн.;

- за березень 2020 року, якою визначено грошове зобов`язання з ПДВ у розмірі 142430 грн., відповідно до платіжного доручення від 16.04.2020 № 6 КЕВ м. Вінниці сплачено 142430 грн.;

- за квітень 2020 року, якою визначено грошове зобов`язання з ПДВ у розмірі 29747 грн., відповідно до платіжного доручення від 19.05.2020 № 8 КЕВ м. Вінниці сплачено 29747 грн.;

- за травень 2020 року, якою визначено грошове зобов`язання з ПДВ у розмірі 38169 грн., відповідно до платіжного доручення від 22.06.2020 № 10 КЕВ м. Вінниці сплачено 38169 грн.;

- за червень 2020 року, якою визначено грошове зобов`язання з ПДВ у розмірі 40169 грн., відповідно до платіжного доручення від 17.07.2020 № 11 КЕВ м. Вінниці сплачено 40169 грн.;

- за липень 2020 року, якою визначено грошове зобов`язання з ПДВ у розмірі 13205 грн., відповідно до платіжного доручення від 25.08.2020 № 14 КЕВ м. Вінниці сплачено 13205 грн.;

- за серпень 2020 року, якою визначено грошове зобов`язання з ПДВ у розмірі 73700 грн., відповідно до платіжного доручення від 17.09.2020 № 16 КЕВ м. Вінниці сплачено 29747 грн.

Водночас, відповідно до інтегрованої картки платника КЕВ м. Вінниці, станом на 30.03.2020 за позивачем обліковувалась заборгованість з ПДВ у розмір 123791,28 грн., яка виникла в результаті нарахування штрафних санкцій податковими повідомленнями-рішеннями від 05.08.2019 №, від 05.08.2019 № та від 20.02.2020 №.

При цьому, судом встановлено, що суми грошових зобов`язань, визначені вищезазначеними податковими повідомленнями-рішення є узгодженими та набули статусу податкового боргу. Позивачем такі податкові повідомлення-рішення не оскаржувались до суду та є чинними.

Окрім того, відповідно до наданих ГУ ДПС у Вінницькій області копій рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, податкові повідомлення-рішення від 05.08.2019 №, № вручені КЕВ м. Вінниці - 15.08.2019, податкове повідомлення-рішення від 20.02.2020 № вручено позивачу - 26.02.2020.

Відповідно до пункту 87.9 ст. 87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Отже, встановлена пунктом 87.9 статті 87 ПК України заборона платникам спрямовувати кошти на погашення грошового зобов`язання до повного погашення податкового боргу (крім випадків, визначених цим же пунктом) кореспондується з обов`язком податкового органу зараховувати такі кошти в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Відповідно до пункту 200-1.7 статті 200-1 ПК України кошти, зараховані на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, є коштами, які використовуються виключно у цілях, визначених пунктом 200-1.5 статті 200-1 цього Кодексу та погашення податкового боргу з податку на додану вартість.

Зазначене кореспондується з першим реченням абзацу четвертого пункту 87.1 статті 87 ПК України, відповідно до якого не можуть бути джерелом погашення податкового боргу, крім погашення податкового боргу з податку на додану вартість (крім податкового боргу, що виник до 1 липня 2015 року), кошти на рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Таким чином кошти, що були сплачені позивачем у період квітня по вересень 2020 року в рахунок погашення податкових зобов`язань, визначених у деклараціях з ПДВ за лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень зараховувалися в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення, що не суперечить положенням чинного нормативно-правового регулювання податкових правовідносин.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про те, що кошти на рахунку платника податків в системі електронного адміністрування податку на додану вартість можуть бути джерелом погашення боргу з податку на додану вартість лише за наявності відповідного рішення суду колегія суддів не бере до уваги, оскільки друге речення пункту 87.9 статті 87 ПК України є окремою нормою і стосується випадків, коли погашення боргу здійснюється за рішенням суду відповідно до статті 95 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів враховує, що на платника податків покладено обов`язок здійснити у встановлені строки сплату узгодженого грошового зобов`язання. Несплачене у встановлений законом строк узгоджене грошове зобов`язання визнається сумою податкового боргу платника податків.

За несвоєчасну сплату платником податків узгодженої суми грошового зобов`язання, такий притягується до відповідальності у вигляді штрафу у розмірах визначених Податковим кодексом України.

Відповідальність, передбачена статтею 124 ПК України, у вигляді штрафу пов`язана із фактом наявності порушення, а саме несвоєчасної сплати узгодженого грошового зобов`язання, і не залежить від способу, в який здійснювалась сплата (погашення) податкового боргу - добровільно чи в порядку пункту 87.9 статті 87 ПК України.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що спірне податкове повідомлення-рішення прийнято відповідачем на підставі та в межах наданих йому повноважень, а тому підстави для скасування податкового повідомлення-рішення від 01.09.2022 № відсутні.

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниці залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 20 лютого 2023 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.328 КАС України.

Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Постанова суду складена в повному обсязі 03 липня 2023 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Ватаманюк Р.В. Капустинський М.М.