Справа № 480/12422/21
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2023-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 р.Справа № 480/12422/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Курило Л.В.,

Суддів: Бегунца А.О. , Рєзнікової С.С. ,

за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.

представника позивача Мачули А.А.

представника відповідачів Маслова О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Служби безпеки України в Сумській області, Голови Служби безпеки України, Служби безпеки України на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 08.11.2022, головуючий суддя І інстанції: О.М. Кунець, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, по справі № 480/12422/21

за позовом ОСОБА_1

до Служби безпеки України , Голови Служби безпеки України , Управління Служби безпеки України в Сумській області

про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку та вихідної допомоги,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Сумській області, Служби безпеки України, Голови Служби безпеки України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку та вихідної допомоги задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ Голови Служби безпеки України № 1339-ОС/дск від 12.10.2021 "По особовому складу" про звільнення молодшого лейтенанта ОСОБА_1 з військової служби з дня виключення зі списків особового складу.

Визнано протиправним та скасовано наказ Управління Служби безпеки України в Сумській області "По особовому складу" від 29.10.2021 року №351-ос/дск про виключення із списків особового складу молодшого лейтенанта ОСОБА_1 , який перебував у розпорядженні начальника Управління за посадою оперативного співробітника відділу, звільненого наказом Голови СБ України від 12.10.2021 №1339-ОС/дск з військової служби, з 31 жовтня 2021 року.

Поновлено ОСОБА_1 на військовій службі в Управлінні Служби безпеки України в Сумській області на посаді оперативного співробітника відділу з 01 листопада 2021 року.

Стягнуто з Управління Служби безпеки України в Сумській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01.11.2021 по 30.08.2022 в сумі 227862,06 грн.

У задоволенні інших вимог - відмовлено.

Допущено до негайного виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на військовій службі та стягнення з Управління Служби безпеки України в Сумській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць у розмірі 22936, 50 грн.

03.10.2022 року до Сумського окружного адміністративного суду від представника позивача надійшла заява про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у даній справі шляхом поновлення ОСОБА_1 в Управлінні Служби безпеки України в Сумській області на посаді оперативного співробітника відділу з 01 листопада 2021 року.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 08.11.2022 року клопотання представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення - задоволено.

Зобов`язано Управління Служби безпеки України в Сумській області та Службу безпеки України у 30 - денний строк з дати отримання копії даної ухвали подати до Сумського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 30.08.2022 у справі №480/12422/21 в частині поновлення ОСОБА_1 на військовій службі в Управлінні Служби безпеки України в Сумській області на посаді оперативного співробітника відділу з 01 листопада 2021 року.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, відповідачі звернулись з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просять її скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання про встановлення судового контролю у справі.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначили, що на виконання рішення суду Управлінням 08.09.2022 перераховано на картковий рахунок ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 22592,45 грн. Крім того, наказом т.в.о. Голови СБУ від 16.09.2022 № 1251-ос/дск молодшого лейтенанта ОСОБА_1 поновлено на військовій службі в У СБУ в Сумській області з 01.11.2021 року. Таким чином, Головою СБУ та УСБУ в Сумській області виконано рішення суду у справі № 480/12422/21, в частині, допущеної до негайного виконання, до подання ОСОБА_1 виконавчого листа, відповідної заяви про примусове виконання судового рішення та до прийняття рішення про відкриття виконавчого провадження. В іншій частині рішення суду законної сили не набирало, оскільки відповідачами подано апеляційну скаргу.

Представник відповідачів у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, просив скасувати ухвалу про встановлення судового контролю.

Представник позивача в судовому засіданні заперечувала проти вимог апеляційної скарги, просила відмовити у її задоволенні.

Згідно зі ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення представника відповідачів, представника позивача, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Задовольняючи клопотання представника позивача про встановлення судового контролю, суд першої інстанції виходив з того, що Управлінням служби безпеки України, всупереч статті 129-1 Конституції України, статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" рішення суду в частині негайного поновлення позивача - ОСОБА_1 на посаді оперативного співробітника відділу управління СБУ в Сумській області фактично не виконане. Факт існування лише Наказу СБУ від 16.09.2022р. №1251-ОС/дск "По особовому складу" про поновлення позивача на посаді, в даному випадку та з урахуванням вищевикладених обставин, не може бути підтвердженням фактичного виконання рішення суду в даній частині.

Переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанції норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування зобов`язані діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ч.ч.2, 3 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Конституційний Суд України, розглядаючи справу N 1-7/2013 у Рішенні від 26.06.2013 року, звернув увагу, що вже неодноразово вказував на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року N 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року N 11-рп/2012).

За приписами ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі "Горнсбі проти Греції" вказав, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі "Піалопулос та інші проти Греції", пункт 68).

В рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 року Європейський Суд з прав людини вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43).

У справі "Сорінг проти Об`єднаного Королівства" від 07.07.1989 Європейський суд визначив, що на державі лежить прямий обов`язок дотримуватися громадянських прав осіб і забезпечувати належне та своєчасне виконання рішення суду, що набрало законної сили. Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст. 6 Конвенції. Поза сумнівом, вирішення справи в суді без невиправданого і необґрунтованого зволікання є запорукою ефективного захисту особою своїх прав. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не може вважатися дієвим, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням, зазначено в Концепції Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру.

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень-складовою права на справедливий судовий захист.

Отже, обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили.

Особливості судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративних справах врегульовано статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 1 ст. 382 КАС України, передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, вказаною нормою встановлено право, а не обов`язок суду щодо зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 2 ст. 382 КАС України).

Аналіз статті 382 КАС України свідчить про те, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень - відповідача подати звіт про виконання судового рішення є однією із форм судового контролю за виконанням ухваленого судового рішення та може бути застосовано судом під час прийняття рішення у справі.

Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, надати звіт про виконання судового рішення, після його надходження - розгляду поданого звіту, а за наслідками розгляду поданого звіту або в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту або накладенням штрафу на керівника такого суб`єкта владних повноважень.

Водночас, застосування інституту судового контролю є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 року у справі №806/2143/15 звертає увагу, що норма статті 382 КАС України має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставою її застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 27.02.2020 у справі №0640/3719/18.

Звертаючись до суду з заявою про встановлення контролю за виконанням рішення Сумського окружного адміністративного суду від 30.08.2022 року, позивач посилається на те, що вказане рішення суду не виконано.

Судовим розглядом встановлено, що відповідно до наказу Голови СБ України від 12.10.2021 року № 1339-ОС/дск по особовому складу молодшого лейтенанта ОСОБА_1 , який перебував у розпорядженні начальника управління за посадою оперативного співробітника, звільнено з військової служби з дня виключення зі списків особового складу (т. 1 а.с. 115).

Згідно з наказом Управління Служби безпеки України в Сумській області від 29.10.2021 року №351-ос/дск ОСОБА_1 виключено із списків особового складу, який перебував у розпорядженні начальника Управління за посадою оперативного співробітника відділу з 31.10.2021 року.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 30.08.2022 року по даній справі, зокрема, допущено до негайного виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на військовій службі та стягнення з Управління Служби безпеки України в Сумській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць у розмірі 22936 (двадцять дві тисячі дев`ятсот тридцять шість) грн. 50 коп.

Як убачається з матеріалів справи, на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 30.08.2022 року Головою служби безпеки України винесено наказ по особовому складу від 16.09.2022 року № 1251-ОС/дск, яким поновлено молодшого лейтенанта ОСОБА_1 на військовій службі у Службі безпеки України у розпорядження начальника Управління Служби безпеки України в Сумській області за посадою оперативного співробітника з 01.11.2021 року (т.2 а.с. 19). Крім того, відповідно до відомості сум для зарахування на поточні/карткові рахунки від 08.09.2022 перераховано на картковий рахунок ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 22592,45 грн (22936, 50 грн - 1,5% військового збору) ( т. 1 а.с. 217).

Отже, рішення суду в частині, що допущена до негайного виконання, виконано відповідачами в добровільному порядку.

В іншій частині рішення Сумського окружного адміністративного суду від 30.08.2022 року не набрало законної сили, оскільки відповідачами подано апеляційну скаргу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення заяви представника ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржена ухвала суду підлягає скасуванню, оскільки винесена з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення заяви в порядку ст. 382 КАС України, з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 про встановлення судового контролю.

За приписами п. 2 ч.1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, в той час як доводи апеляційної скарги спростовують позицію суду, викладену в оскаржуваній ухвалі суду, підтверджують допущення судом першої інстанції порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям постанови про відмову у задоволенні клопотання про встановлення судового контролю.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Служби безпеки України в Сумській області, Голови Служби безпеки України, Служби безпеки України задовольнити.

Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 08.11.2022 по справі № 480/12422/21 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні клопотання представника позивача Юхименка Юрія Вікторовича про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі № 480/12422/21 .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Курило
Судді А.О. Бегунц С.С. Рєзнікова
Повний текст постанови складено 03.07.2023 року