Справа № 275/543/23
Суддя: Миколайчук П. В.
Дата ухвалення: 2023-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 275/543/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 року смт. Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області

у складі головуючого судді Миколайчука П.В.,

при секретарі судових засідань Довгаленко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

В травні 2023 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ГУНП у Житомирській області, у якому позивач просив скасувати постанову серії БАБ № 176058 від 06.05.2023 про накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 121-3, ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1190 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що інспектор поліції при винесенні постанови від 06.05.2023 щодо притягнення його до адмінвідповідальності допустив грубі порушення та не дослідив усі обставини справи, а тому винесена постанова є необгрунтованою, незаконною та підлягає скасуванню. Так, у постанові відповідач вказав, що він керував транспортним засобом із освітленим номерним знаком, після зупинки поліцейські звертали увагу на порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху лише в частині користування дальнім світлом фар, але жодним чином не зафіксували й не довели відсутність освітлення номерного знаку. Також вказує на відсутність причин зупинки транспортного засобу. З наведених вище підстав вважає оскаржувану постанову від 06.05.2023 такою, що підлягає скасуванню, про що і просив суд.

Ухвалою суду від 17.05.2023 вказаний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі розгляд постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

30.05.2023 від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти позову заперечив. Зазначив, про обгрунтованість зупинки автомобіля 06.05.2023 в зв`язку з порушенням ОСОБА_1 Правил дорожнього руху при користуванні дальнім світлом фар, вказав на дотримання процедури винесення постанови, просив відмовити в задоволенні позову.

04.07.2023 від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив в якій наведено обгрунтування доводів позову.

Позивач в судове засідання 04.07.2023 не з`явився, повідомлений належним чином. Його представник в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, просив позво задовольнити. На підставі ст.ст. 194, 205 КАС України суд розглядає справу без участі позивача та його представника.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Житомирській області в судове засідання не з`явився, у відзиві на позов просив розглядати справу без його участі, відношення до позову стороною зазначено у відзиві на позов, тому суд розглядає справу без участі представника відповідача на підставі ст.ст.194, 205 КАС України.

Третя особа інспектор РПП СПД № 1 ВП № 2 ЖРУП ГУНП в Житомирській області О. Гриб в судове засідання повторно не з`явився, повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, в зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи та заяви по суті спору, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, оцінивши докази відповідно до вимог ст. ст. 72 - 79 КАС України, дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вимогами статті 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення, наявність яких доводиться шляхом надання належних та допустимих доказів.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Суд враховує, що позивач оскаржує постанову від 06.05.2023 лише в частині протиправного, на його думку, притягнення його до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, тоді як заперечень щодо вчинення правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП позивач не наводить.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами по справі врегульовано нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення від 07.12.1984 року, Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року, Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року, Постанови Кабінету Міністрів України «Про Правила дорожнього руху» від 10.10.2001 року.

Згідно ч. 1 ст.121-3 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування або експлуатацію транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

Приписами п.п. «в» п. 2.9 ПДР встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: - не належить цьому засобу; - не відповідає вимогам стандартів; -закріплений не в установленому для цього місці; - закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; - неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах стосовно оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Матеріали справи містять DVD диск, поданий відповідачем разом із відзивом на позовну заяву, який містить запис зупинки автомобіля, спілкування поліцейських з водієм ОСОБА_1 при винесенні оскаржуваної постанови. Однак з даного відеозапису не вбачається належна інформація про неосвітленість номерного знаку автомобіля ,яким керував ОСОБА_1 : на відео видно лише перемикання у автомобілі світла фар з ближнього на дальній, зупинку патрульного автомобіля за автомобілем ОСОБА_1 , при чому світло фар поліцейського автомобіля повністю освічує задню частину автомобіля позивача. Окремо на відео не зафіксовано ніяких доказів того, що поліцейський перевіряв, пересвідчився чи іншим чином безсумнівно підтвердив те, що підсвітка номерного знака автомобіля «Опель» , д.н.з. НОМЕР_1 не працювала. Жодних інших належних та достатніх доказів на підтвердження вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121-3 КУпАП відповідачем надано не було, в постанові від 06.05.2023 інших додатків, крім відеозапису не наведено.

Суд звертає увагу, що не може бути достатнім підтвердженням порушення позивачем ПДР України лише сама постанова серії БАБ № 176058 від 06.05.2023, оскільки лише описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом учинення особою такого порушення. Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за своєю правовою природою є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Також, 26.04.2018 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 338/855/17, адміністративне провадження №К/9901/18195/18 (ЄДРСРУ № 73700356) вказав, що аналіз положень статей КУпАП дозволяє дійти висновку, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Одночасно суд зауважує, що на виконання вимог ст. 9 КАС України суд вживав заходів необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, в тому числі - шляхом витребування доказів у відповідача.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Таким чином, оскільки доказів провини позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121-3 КУпАП відповідачем не надано, то в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Вказане свідчить про неправомірність складеної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в частині притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Водночас, суд відхиляє доводи позивача в частині безпідставності зупинки , оскільки з дослідженого відеозапису чітко видно ввімкнення ОСОБА_1 , дальнього світла фар в населеному пункті, що ним не заперечувалося на місці зупинки, тобто в поліцейських були наявні підстави для зупинки транспортного засобу, передбачені ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» та, відповідно, притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП оскаржуваною постановою.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд доходить висновку, що позов підлягає до часткового задоволення шляхом скасування постанови серії БАБ № 176058 від 06.05.2023 в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 Кодексу України про адміністративне правопорушення, а провадження по справі в цій частині закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

При цьому, зважаючи на те, що в суді не спростовано наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, суд вважає, що слід змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення.

Суд враховує вимоги ч. 2 ст. 36 КУпАП, згідно з якими, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З урахуванням викладеного суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 слід змінити застосований захід стягнення у виді штрафу у сумі 1190 грн на стягнення, передбачене санкцією ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно зі ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно із ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп. в дохід держави, тому суд приходить до висновку, що у відповідності до ч.3 ст.139 КАС України з відповідача Головного управління Національної поліції у Житомирській області слід стягнути на користь позивача судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам, тобто у розмірі 268 грн.40 коп.

На підставі наведеного, керуючись статтями 73-77, 90, 205, 241-246, 255, 268, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення, - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 176058 від 06.05.2023 в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП - закрити.

У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

Змінити захід адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 1190 гривень, накладений на ОСОБА_1 постановою про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії серії БАБ № 176058 від 06.05.2023, на адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Житомирській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 268 гривень 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Житомирській області, юридична адреса: 10008, м. Житомир, вул. Старий бульвар, 5/37, код ЄДРПОУ - 40108625.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: інспектор РПП СПД № 1 ВП № 2 ЖРУП ГУНП в Житомирській області О. Гриб, м. Житомир ,вул.. Покровська, 88, 100031.

Суддя П.В. Миколайчук