Справа № 620/3636/22
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2023-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/3636/22 Суддя першої інстанції: Житняк Л.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Горяйнова А.М.,

суддів - Файдюка В.В. та Шелест С.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2022 року, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2022 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з адміністративним позовом, у якому просили:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління НП в Чернігівській області від 07 липня 2022 року № 391 в частині застосування до сержанта поліції молодшого інспектора 8-го відділу управління оперативної служби Головного управління НП в Чернігівській області ОСОБА_3, сержанта поліції молодшого інспектора 8-го відділу управління оперативної служби Головного управління НП в Чернігівській області ОСОБА_1, лейтенанта поліції інспектора 8-го відділу управління оперативної служби Головного управління НП в Чернігівській області ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління НП в Чернігівській області від 07 квітня 2022 року № 135 о/с в частині звільнення зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» сержанта поліції молодшого інспектора 8-го відділу управління оперативної служби Головного управління НП в Чернігівській області ОСОБА_3, сержанта поліції молодшого інспектора 8-го відділу управління оперативної служби Головного управління НП в Чернігівській області ОСОБА_1, лейтенанта поліції інспектора 8-го відділу управління оперативної служби Головного управління НП в Чернігівській області ОСОБА_2;

- поновити ОСОБА_1 з 08 квітня 2022 року на посаді молодшого інспектора 8-го відділу управління оперативної служби Головного управління НП в Чернігівській області;

- стягнути з Головного управління НП в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 08 квітня 2022 року по день ухвалення судового рішення;

- зобов`язати Головне управління НП в Чернігівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 07 березня до 07 квітня 2022 року включно;

- поновити ОСОБА_3 з 08 квітня 2022 року на посаді молодшого інспектора 8-го відділу управління оперативної служби Головного управління НП в Чернігівській області;

- стягнути з Головного управління НП в Чернігівській області на користь ОСОБА_3 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 08 квітня 2022 року по день ухвалення судового рішення;

- зобов`язати Головне управління НП в Чернігівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_3 грошове забезпечення за період з 24 лютого 2022 року до 07 квітня 2022 року включно;

- поновити ОСОБА_2 з 08 квітня 2022 року на посаді інспектора 8-го відділу управління оперативної служби Головного управління НП в Чернігівській області;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на користь ОСОБА_2 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 08 квітня 2022 року по день ухвалення судового рішення;

- зобов`язати Головне управління НП в Чернігівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 грошове забезпечення за період з 25 лютого до 07 квітня 2022 року включно.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2022 року у задоволенні вказаного адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивачі подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про задоволення позову. Свої вимоги обґрунтовують тим, що суд першої інстанції неправильно встановив фактичні обставини справи, надав неналежну оцінку дослідженим доказам та неправильно застосував норми матеріального і процесуального права. Скаржники зазначають, що їм не було забезпечено можливості надати пояснення щодо обставин, які були предметом службового розслідування та порушено право на захист. Позивачі наголошують на тому, що наказом Національної поліції України від 10 березня 2022 року № 190 було фактично визнано правомірними дії поліцейських, які виїхали з місць несення служби з метою супроводу дітей до 18 років в евакуацію. Також просять врахувати, що вказівку повернутися до м. Чернігова отримали лише 19 березня 2022 року, однак не мали можливості повернутися до міста, не наражаючи своє життя на реальну небезпеку.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що в ході службового розслідування встановлено факт відсутності позивачів на службі в період з 22 березня 2022 року та невиконання ними службових обов`язків під час воєнного стану на території України, зокрема на території дислокації підрозділу. Відповідач просить врахувати, що в період посиленого (надзвичайного) варіанту несення служби, воєнного стану право надати дозвіл поліцейському залишити територію гарнізону або підрозділу, місця дислокації підрозділу, звільнити від обов`язків несення служби належить до виключної компетенції керівника органу поліції на підставі поданого рапорту. Однак позивачі з відповідними рапортами не зверталися.

Головне управління НП в Чернігівській області наголошує на тому, що позивачі прибули за місцем розташування свого підрозділу лише у квітні 2022 року після звільнення всієї території Чернігівської області від окупантів. Відповідач наполягає на тому, що протягом березня 2022 року постійно, крім певних періодів, коли здійснювалися обстріли, проводилася евакуація з міста цивільного населення, доставка до міста гуманітарних та інших вантажів, в тому числі човнами та через пішохідний міст через річку Десна (зокрема через територію Количівської громади та Куликівського району). Також просить врахувати, що наказ Національної поліції України від 10 березня 2022 року № 190 поширює свою дію не на весь особовий склад поліції, а лише на чітко визначене кого осіб з числа поліцейських, і за описаних скаржниками у позовній заяві обставинами вони до кола цих осіб не можуть бути віднесені.

Додатково відповідач зазначає, що позивачам було запропоновано підготувати письмові пояснення, від надання яких вони відмовилися.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2022 року - без змін, виходячи з такого.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено та сторонами справи не заперечується, що сержанти поліції ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проходили службу в поліції на посадах молодшого інспектора 8-го відділу управління оперативної служби Головного управління НП в Чернігівській області, а лейтенант поліції ОСОБА_2 - на посаді інспектора 8-го відділу управління оперативної служби Головного управління НП в Чернігівській області.

Наказом Національної поліції України від 23 лютого 2022 року № 171 на виконання Указу Президента України «Про введення надзвичайного стану в Україні», особовий склад органів національної поліції було вирішено перевести на посилений варіант службової діяльності.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Начальник Управління оперативної служби (УОС) ГУНП в Чернігівській області полковник поліції ОСОБА_4 04 квітня 2022 року подав рапорт на ім`я начальника Головного управління НП в Чернігівській області щодо фактів відсутності станом на 04 квітня 2022 року за місцем несення служби, не виконання своїх посадових обов`язків, залишення меж Чернігівського гарнізону без дозволу керівництва УОС Головного управління НП в Чернігівській області та невиходу на зв`язок окремими поліцейськими УОС Головного управління НП, зокрема: з 25 лютого 2022 року - інспектором 8-го відділу УОС Головного управління НП в Чернігівській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 ; з 24 лютого 2022 року - молодшим інспектором 8-го відділу УОС Головного управління НП в Чернігівській області сержантом поліції ОСОБА_3 ; з 07 березня 2022 року - молодшим інспектором 8-го відділу УОС Головного управління НП в Чернігівській області сержантом поліції ОСОБА_1 .

За фактами, викладеними в рапорті начальника УОС Головного управління НП в Чернігівській області полковника поліції ОСОБА_4 , наказом Головного управління НП в Чернігівській області від 04 квітня 2022 року № 515 було призначено службове розслідування та утворено дисциплінарну комісію, якій доручено провести відповідне розслідування в формі письмового провадження.

Проведеним службовим розслідуванням встановлено факт відсутності в період з 22 березня 2022 року на службі, невиконання службових обов`язків під час воєнного стану на території України, зокрема на території дислокації підрозділу інспектора 8-го відділу управління оперативної служби Головного управління НП в Чернігівській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 , молодшого інспектора 8-го відділу УОС Головного управління НП області сержанта поліції ОСОБА_3 та молодшого інспектора 8-го відділу УОС Головного управління НП області сержанта поліції ОСОБА_1 та запропоновано притягнути їх до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби. Визнано дні відсутності вказаних поліцейських на службі днями прогулу та запропоновано за ці дні грошове забезпечення не нараховувати.

За результатами проведеного службового розслідування було видано наказ Головного управління НП в Чернігівській області від 07 квітня 2022 року № 391, яким за грубе порушення службової дисципліни, неналежне виконання посадових обов`язків, недотримання вимог ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції у частині відсутності на службі та невиконання службових обов`язків під час воєнного стану на території України, зокрема на території дислокації підрозділу, інспектора 8-го відділу управління оперативної служби Головного управління НП в Чернігівській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 , молодшого інспектора 8-го відділу УОС Головного управління НП області сержанта поліції ОСОБА_3 та молодшого інспектора 8-го відділу УОС Головного управління НП області сержанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції.

На виконання зазначеного наказу начальником Головного управління НП в Чернігівській області прийнято наказ від 07 квітня 2022 року № 135 о/с «По особовому складу», яким зазначених осіб звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» 07 квітня 2022 року.

Не погоджуючись з такими рішеннями Головного управління НП в Чернігівській області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з адміністративним позовом за захистом своїх прав.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , суд першої інстанції виходив з того, що з метою нормалізації обстановки в державі, забезпечення захисту та охорони державного кордону, протидії злочинності, підтримання громадської безпеки та порядку, створення умов для належного функціонування органів державної влади, місцевого самоврядування та інших інститутів громадського суспільства, запобігання спробам захоплення державної влади чи зміни конституційного ладу шляхом насильства, особовий склад Національної поліції було переведено на посилений варіант несення служби з 24 лютого 2022 року. Однак позивачі були відсутні на службі за місцем дислокації підрозділу, в якому проходять службу, та не виконували свої функціональні обов`язки, зокрема, з 25 лютого 2022 року - інспектор 8-го відділу УОС Головного управління НП в Чернігівській області лейтенант поліції ОСОБА_2; з 24 лютого 2022 року - молодший інспектор 8-го відділу УОС ГУНП в Чернігівській області сержант поліції ОСОБА_3 ; з 07 березня 2022 року - молодший інспектор 8-го відділу УОС Головного управління НП в Чернігівській області сержант поліції ОСОБА_1 .

З точки зору стороннього розсудливого спостерігача порушення позивачем відповідних приписів може сприйматися як спроба підриву довіри до Національної поліції України, і відповідальність за це несе держава.

Суд першої інстанції зауважив, що висновок службового розслідування сформований з урахуванням не тільки норм чинного законодавства та у межах компетенції, а й з врахуванням реального військового стану в Державі.

Також суд першої інстанції наголосив на тому, що позивачем не доведено наявності порушень суб`єктом владних повноважень процедури прийняття оскаржуваних наказів, які б могли вплинути на кінцевий результат.

Стосовно доводів позивачів про те, що вони були вимушені евакуювати свою родину, на що отримали усні дозволи безпосереднього керівництва, а потім не змогли повернутись до міста Чернігів у зв`язку із обстрілами сіл і міста та через відсутність сполучення із містом, суд першої інстанції зазначив, що можливість повернення до міста Чернігів у позивачів була, однак вони нею користуватися не стали, свідчать виключно про їх небажання в напружений для громади міста час виконувати обов`язки поліцейського щодо захисту мирних жителів та протидії військовій агресії. Суд першої інстанції звернув увагу, що населені пункти, до яких позивачі перемістилися, знаходяться у відносній близькості від міста Чернігова, а дорога до них не потребує багато часу, що давало їм можливість наступного дня повернутися назад.

Також суд першої інстанції наголосив на тому, що будь-яких належних доказів невідповідності встановлених службовим розслідуванням фактів дійсним обставинам відсутності позивачів на службі ними не наведено, а судом під час розгляду справи - не встановлено.

Колегія суддів погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції, адже вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію», який під час розгляду і вирішення цієї справи застосовується в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 вказаного Закону особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

Положеннями ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини; надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

За правилами ч. 2 ст. 24 вказаного Закону у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 зазначеного Закону поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, серед іншого, у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Службова дисципліна, згідно з ч. 1 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» (далі - Дисциплінарний статут) - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Положеннями ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту також визначено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського, зокрема, бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 5 Дисциплінарного статуту поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика.

За відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу.

Згідно зі ст. 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Положеннями ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту передбачено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.

За правилами ч.ч. 1-4 ст. 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 18 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право, зокрема: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; користуватися правничою допомогою.

Процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування визначає Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, що затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893 (далі - Порядок).

У п. 4 розділу V Порядку визначено, що службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Згідно з п. 7 розділу V Порядку розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження.

Збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом: одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи; отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.

Відповідно до п. 1 розділу VІІ Порядку у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення. Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування.

Перевіряючи правильність застосування зазначених норм права відповідачем в ході проведення службового розслідування та звільнення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 зі служби в поліції, колегія суддів враховує, що службове розслідування призначене на підставі рапорту начальника Управління оперативної служби (УОС) ГУНП в Чернігівській області від 04 квітня 2022 року про те, що станом на 04 квітня 2022 року значна кількість поліцейських відсутня за місцем несення служби, не виконує свої посадові обов`язки, залишила межі Чернігівського гарнізону без дозволу керівництва та не виходить на зв`язок, що відповідає ч. 4 ст. 14 Дисциплінарного статуту, п. 1 розділу ІІ Порядку.

Призначено службове розслідування та утворено дисциплінарну комісію, якій доручено провести службове розслідування в формі письмового провадження, наказом начальника Головного управління НП в Чернігівській області від 04 квітня 2022 року № 515, що відповідає ч. 3 ст. 14, ч. 1 ст. 15 Дисциплінарного статуту, п.п. 1, 4 розділу ІІ, п. 7 розділу V Порядку.

Разом з тим ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в ході проведення службового розслідування не було забезпечено права на захист у формі, визначеній ст. 18 Дисциплінарного статуту.

Вказана норма права гарантує, що під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

За правилами ч.ч. 6, 7, 8, 10 ст. 18 Дисциплінарного статуту у разі відсутності поліцейського на службі дисциплінарна комісія викликає його для надання пояснень. Виклик для надання пояснень надсилається рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця проживання поліцейського, що зазначена в його особовій справі. Виклик про надання пояснень надсилається з таким розрахунком, щоб поліцейський, який викликається, мав не менше двох діб для прибуття на засідання дисциплінарної комісії. Фактом, що підтверджує отримання або неотримання поліцейським виклику про надання пояснень, є отримання органом, що проводить службове розслідування, поштового повідомлення про вручення або про відмову від отримання такого виклику чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення. Якщо поліцейський, викликаний для надання пояснень у визначеному цією статтею порядку, не з`явився та не повідомив про причини свого неприбуття, він вважається таким, що відмовився від надання пояснень.

Доказів вчинення дій, передбачених ст. 18 Дисциплінарного статуту, з метою забезпечення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій, матеріали справи не містять.

Натомість у висновку службового розслідування від 06 квітня 2022 року зазначено, що у ході проведення службового розслідування станом на 04 квітня 2022 року встановлено місцезнаходження та опитано поліцейських ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які в усній формі повідомили, що самостійно залишили межі дислокації підрозділу для вивезення своїх рідних у безпечні місця.

Складений за наслідками службового розслідування висновок також не містить детального опису обставин, які згідно з п. 4 розділу V Порядку має встановити службове розслідування.

Перевіряючи вплив зазначених порушень на законність звільнення позивачів з органів національної поліції, суд першої інстанції врахував правову позицію, викладена у постанові Верховного Суду від 23 квітня 2020 року у справі № 813/1790/18, згідно з якою ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків і, на противагу йому, принцип формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення. Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Під час апеляційного розгляду справи колегія суддів виходить з того, що допущені відповідачем порушення процедури проведення службового розслідування, недоліки в оформленні висновку за результатами його проведення не є формальними, адже позбавили ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 можливості надавати пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій, а неповнота викладених у висновку від 06 квітня 2022 року фактичних обставин, що мають значення для прийняття рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, нівелює наслідки проведення службового розслідування.

Водночас колегія суддів також приймає до уваги обставини, за яких було призначено та проведено службове розслідування, а також прийнято оскаржувані накази.

Як вже зазначалося, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

Згідно з наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 вся територія Чернігівської області в період з 24 лютого до 03 квітня 2022 року належала до території активних бойових дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Враховуючи проведення службового розслідування в умовах широкомасштабної війни російської федерації проти України, активних бойових дій на території Чернігівської області та м. Чернігова зокрема, приймаючи до уваги визначені у ст. 24 Закону України «Про Національну поліцію» завдання органів та підрозділів, що входять до системи поліції у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України, усвідомлюючи пріоритетність напрямів діяльності посадових осіб Головного управління НП в Чернігівській області, а також роль дисциплінарного стягнення у забезпеченні службової дисципліни і її значення в умовах війни, колегія суддів приходить до висновку, що самі по собі виявлені судом порушення, незважаючи на їхнє значення у гарантуванні поліцейському права на захист, не можуть бути самостійною та достатньою підставою для задоволення позову.

Визначальним для вирішення цього спору є наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 порушення, яке стало підставою для їх звільнення з органів поліції.

Згідно з наказом Головного управління НП в Чернігівській області від 07 квітня 2022 року № 391 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейських управління оперативної служби ГУНП в Чернігівській області» ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звільнено зі служби в поліції за грубе порушення службової дисципліни, неналежне виконання посадових (функціональних) обов`язків, недотримання вимог ст. 1 Дисциплінарного статуту, ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, у частині відсутності на службі та невиконання службових обов`язків під час воєнного стану на території України, зокрема, на території дислокації підрозділу.

У висновку службового розслідування від 06 квітня 2022 року, на підставі якого прийнято зазначений наказ, констатовано, що поліцейські відсутні на службі та не виконують службові обов`язки: ОСОБА_2 з 25 лютого 2022 року, ОСОБА_3 з 24 лютого 2022 року, ОСОБА_1 з 07 березня 2022 року.

Зазначені обставини підтверджуються також актами про відсутність ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на службі.

Крім того факти залишення м. Чернігова ОСОБА_1 07 березня 2023 року у зв`язку з виїздом разом із родиною до с. Піски Бахмацького району Чернігівської області, ОСОБА_2 24 лютого 2023 року у зв`язку з виїздом разом із родиною на територію Ніжинського району Чернігівської області, ОСОБА_3 21 лютого 2023 року у зв`язку з виїздом разом із родиною до с. Новоселівка Прилуцького району Чернігівської області підтверджуються поясненнями зазначених осіб, що викладені ними в позовній заяві.

Також позивачі підтверджують, що 18-19 березня 2023 року отримали усну вказівку 21 березня 2022 року повернутися до підрозділу для несення служби у м. Чернігові.

Таким чином надані позивачами пояснення підтверджують достовірність фактичних обставин, зазначених у наказі Головного управління НП в Чернігівській області від 07 квітня 2022 року № 391 в якості підстави для притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції, а саме - відсутність на службі та невиконання службових обов`язків під час воєнного стану на території України, зокрема, на території дислокації підрозділу.

Колегія суддів враховує, що згідно з ч. 2 ст. 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Доводи позивачів щодо неможливості повернення після 19 березня 2022 року до місця дислокації підрозділу та продовження несення служби колегія суддів вважає не у достатній мірі обґрунтованими, адже станом на 19 березня 2022 року місто Чернігів не перебувало під тимчасовою окупацією, в облозі чи під оперативною облогою. Повне зупинення транспортного сполучення з містом Чернігів відбулось 23-24 березня 2022 року через руйнування мостів і переправ та саме з 24 березня 2022 року місто опинилося в оперативній облозі. Протягом березня 2022 року постійно, крім певних періодів, коли здійснювалися обстріли міста, проводилася евакуація з міста цивільного населення, доставка гуманітарних та інших вантажів, зокрема човнами, через пішохідний міст через р. Десна, до початку квітня 2022 року.

В цілому погоджуючись з доводами позивачів про небезпечність перебування в м. Чернігові з огляду на бойові дії на підступах до міста, приймає до уваги також особливу роль органів національної поліції у вжитті заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб, надання невідкладної, зокрема домедичної і медичної, допомоги особам, які опинилися в ситуації, небезпечній для їхнього життя чи здоров`я, а також у боротьбі у взаємодії зі Збройними Силами України, Національною гвардією України, Державною прикордонною службою України, Державною спеціальною службою транспорту, Службою безпеки України з диверсійно-розвідувальними силами агресора (противника) та не передбаченими законами України воєнізованими або збройними формуваннями, особливо в умовах виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України, що прямо передбачено ст.ст. 23, 24 Закону України «Про Національну поліцію».

У зв`язку з цим колегія суддів вважає обґрунтованими доводи відповідача про те, що на території м. Чернігова залишилися люди, які опинилися у безпорадному стані, потребували надання допомоги після обстрілів, переміщення в укриття до та під час бомбардувань території Чернігівської області, супроводу поранених, надання гуманітарної допомоги тощо і неприбуття поліцейського на службу за вказаних умов становить грубе порушення службової дисципліни, неналежне виконання посадових (функціональних) обов`язків, недотримання вимог ст. 1 Дисциплінарного статуту, ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції.

Стосовно доводів про те, що наказом Національної поліції України від 10 березня 2022 року № 190 було фактично визнано правомірними дії поліцейських, які виїхали з місць несення служби з метою супроводу дітей до 18 років в евакуацію, колегія суддів вважає необхідним зазначити, що відповідні приписи в зазначеному наказі відсутні.

Крім того позивачі не надали доказів того, що вони належать до кола осіб, визначеного наказом Національної поліції України від 10 березня 2022 року № 190.

Так, згідно з п. 1 вказаного наказу поліцейським, які перебували поза місцем несення служби, крім тих, що виконують службові завдання, наказано протягом 1 доби прибути до найближчого органу поліції для реєстрації та постановки на облік, а саме:

- поліцейським, для яких проїзд у регіон місця проходження служби є неможливим у зв`язку з об`єктивними причинами (тимчасова окупація, повне зупинення транспортного сполучення);

- поліцейським, які виховують одного або більше дітей віком до 18 років або на утриманні яких перебувають батьки, що потребують стороннього догляду, та виїхали з метою супроводу дітей в евакуацію, та чоловіки (дружини) яких є поліцейськими, військовослужбовцями або особами рядового чи начальницького складу служби цивільного захисту, задіяними до виконання службових обов`язків за місцем проходження служби;

- поліцейським, які мають статус одинокої матері (батька).

Разом з тим, згідно з наведеними у позовній заяві поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 вони до 05 квітня 2022 року перебували за межами міста Чернігова, однак у населених пунктах Чернігівської області та найближчим до них органом поліції було саме Головне управління НП в Чернігівській області.

Доводи позивачів щодо неможливості проїзду до м. Чернігова для проходження служби судами першої та апеляційної інстанції визнані необґрунтованими.

Доказів того, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 мають статус одинокого батька або їхні дружини є поліцейськими, військовослужбовцями або особами рядового чи начальницького складу служби цивільного захисту, задіяними до виконання службових обов`язків за місцем проходження служби матеріали справи не містять.

Твердження позивачів про те, що вони весь час перебували на зв`язку та виконували завдання керівництва про надання оперативної інформації (в тому числі відносно переміщення військової техніки агресора) спростовуються матеріалами службового розслідування та рапортами начальника УОС Головного управління НП Чернігівській області полковника поліції ОСОБА_4 від 04 квітня 2022 року, довідками УОС ГУНП в Чернігівській області від 07 липня 2022 року.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що повідомлені ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 обставини не є такими, що згідно з ч. 2 ст. 13 Дисциплінарного статуту виключають можливість притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши приєднані до матеріалів справи письмові докази за правилами, що визначені ч. 1 ст. 90 КАС України, колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне і обґрунтоване рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Доводи апеляційної скарги позивачів не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні від 15 серпня 2022 року та не можуть бути підставами для його скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2022 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач А.М. Горяйнов

Судді В.В. Файдюк

С.Б. Шелест