Справа № 460/6590/23
Суддя: Н.В. Друзенко
Дата ухвалення: 2023-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

22 червня 2023 року м. Рівне №460/6590/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Друзенко Н.В. за участю секретаря судового засідання Пилипюк Ю.Ю. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі: позивача: представник Кучер Я.Г., відповідача: представник Федченко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАНДГРЕЙН"
доРівненської митниці
про визнання протиправним та скасування рішення та картки відмови, -

В С Т А Н О В И В:

07.03.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛАНДГРЕЙН» звернулось в суд з позовом до Рівненської митниці про визнання протиправними та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204000/2022/000217 і рішення про коригування митної вартості товарів №UА204000/2022/000179/2 від 15.11.2022.

Після усунення недоліків позовної заяви, ухвалою від 10.04.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі №460/6590/23; розгляд справи вирішено провести за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 27.04.2023.

Ухвалою від 20.04.2023, задоволено клопотання представника позивача - адвоката Кучер Я.Г. про проведення засідання за її участі в режимі відеоконференції за допомогою програми "EASYCON".

Ухвалою від 27.04.2023, що постановлена без виходу до нарадчої кімнати, закрито підготовче провадження у справі, розгляд справи по суті призначено у відкритому судовому засіданні на 18.05.2023.

В судовому засіданні 18.05.2023 оголошено перерву до 22.06.2023 з метою витребування додаткових доказів.

В судовому засіданні 22.06.2023 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Згідно з позовною заявою та поясненнями представника в судовому засіданні, вимоги ТОВ «ЛАНДГРЕЙН» ґрунтуються на тому, що декларант позивача за наявності усіх необхідних документів звернувся до митного органу для здійснення митного оформлення імпортованих товарів. При визначенні митної вартості товарів декларантом було обрано перший метод - за ціною договору. Сторона позивача стверджує, що відповідачем протиправно, в порушення норм статті 57 Митного кодексу України та за наявності усіх документів, які підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару, здійснено визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту за другорядним методом - резервним. Внаслідок цього було прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Сторона позивача вважає, що відповідач безпідставно поставив під сумнів весь поданий йому пакет документів і необґрунтовано витребував додаткові документи, оскільки митним органом не доведено обставин, які б свідчили про існування у нього достатніх підстав для виникнення обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначення позивачем числового значення митної вартості імпортованих товарів. Застосування резервного методу для визначенні митної вартості товару сторона позивача вважає протиправним та необґрунтованим. За сукупністю наведених обставин, просила позов задовольнити повністю.

Згідно з відзивом на позовну заяву та поясненнями представника відповідача в судовому засіданні, Рівненська митниця позов не визнає. В обґрунтування заперечень покликається на те, що при проведенні у відповідності до положень статті 54 Митного кодексу України контролю правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення позивачем, митницею встановлено наявність в документах розбіжностей та неточностей. За таких підстав та відповідно до вимог Митного кодексу України, посадовою особою відповідача було направлено позивачу електронну вимогу щодо надання додаткових документів з метою підтвердження заявлених відомостей у митній декларації. Вказана вимога декларантом проігнорована і додаткові документи подано не було. Що стосується таких документів, які надані суду після відкриття провадження у справі, то сторона відповідача категорично заперечила факт їх подання декларантом позивача під час митного оформлення товарів. Сторона відповідача також доводила, що у повній відповідності з частиною п`ятою статті 54 Митного кодексу України та за результатом проведеної процедури консультації з декларантом, митним органом обґрунтовано та правомірно було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів. Митну вартість було визначено на підставі раніше визнаної митницею митної вартості. За наведеного сторона відповідача ствердила, що оспорюване рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є такими, що прийняті митним органом в межах повноважень та на підставі чинного законодавства України. З огляду на це, просила у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Дослідженням поданих суду письмових доказів судом встановлено наступне.

16.03.2020 між SAFE AGRITRADE PRIVATE LIMITED (Індія) та ТОВ «ЛАНДГРЕЙН» укладено контракт №16-03-2020, за умовами якого перший зобов`язався поставити другому товар: рис довгозернистий пропарений в 20-футових контейнерах в кількості, зазначеній в інвойсі, який є невід`ємною частиною цього контракту. Кількість товару 1000 тон, в продовж 21 місяця. Кількість вказується в інвойсі, який є невід`ємною частиною цього Контракту.

За вимогами пункту 3.3 контракту умови поставки SIF-Оdessa.

Пунктом 4.1. передбачено, що ціна на товар наведена в інвойсі і залежить від умов поставки згідно Інкотермс 2010. Також зазначено, що ціна фіксується на момент підписання і не підлягає зміні в односторонньому порядку.

Згідно з пунктом 5.1 контракту встановлені такі строки і умови розрахунків: 100% - передоплата, яка має бути перерахована наступним чином: 10% авансовий платіж, 90% остаточного платежу відразу після отримання копії коносаменту електронною поштою. Форма оплати - банківський переказ безготівкових коштів на рахунок продавця. Валюта платежу долар США (а.с.20-23).

Додатковою угодою №5 до контракту №16-03-2020 від 16.03.2020, що була укладена 20.12.2021, сторони змінили пункт 11.3 таким чином, що контракт діє 21 місяць та/або до виконання сторонами своїх зобов`язань за ним. При відсутності пропозицій відносно розірвання контракту, він пролонгується на кожний наступний рік без укладення додаткових угод (а.с.24).

30.12.2021 сторони погодили специфікацію №04/2122 - проформа-інвойс №РІ/SALG04/2122 від 30.12.2021, за якою на умовах поставки SIF-Оdessa, визначили поставку рису пропареного, вартістю 57720 USD, вагою 104 тони, за ціною 555 USD за тону (а.с.25).

01.07.2022 сторони підписали зміни до контракту, а саме до специфікації №04/2122 від 30.12.2021 за №04/2122, за якими на умовах поставки SIF-GDANSK, POLAND, визначили поставку рису пропареного, вартістю 32940 USD, вагою 54 тони, за ціною 610 USD за тону (а.с.26).

16.07.2022 продавцем товару було оформлено на ім`я покупця Інвойс SAEX/2223/248, яким обумовлено поставку на умовах SIF-GDANSK, POLAND, рису пропареного довгозернистого, вагою 54 тони, вартістю 32940 USD (а.с.30).

04.11.2022 декларантом позивача, ПП «ГАЛС МАРКЕТ», було подано до митного оформлення митну декларацію типу ІМ40ДЕ №22UA21U6, у графі 31 якої заявлено до митного оформлення товар: рис повністю обрушений, пропарений, довгозернистий у мішках по 25 кг. вагою 54000 кг.; Код товару за УКТЗЕД 10063065 (графа 33); Відправник/експортер SAFE AGRITRADE PRIVATE LIMITED (Індія)(графа 2); Умови поставки: SIF-GDANSK, PL (графа 20); Загальна вартість товару визначена на рівні 32940 USD, за методом визначення митної вартості 1 (за ціною договору)(графа 43)(а.с.115-116).

Документи, які подавались декларантом до митного оформлення (графа 44)(а.с.29-49):

· Сертифікат якості (Certificate of aualitv) б/н від 16.07.2022,

· Пакувальний лист (Packing list) №SAEX/2223/248 від 16.07.2022,

· Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) №SAEX/2223/248 від 16.07.2022,

· Домашній коносамент (House bill of lading) №1КТ609361 від 05.08.2022,

· Накладна УМВС (SMGS consignment note (rail)) №44106 від 11.10.2022,

· Фітосанітарний сертифікат (Phvtosanitarv certificate) №72140821 від 22.07.2022,

· Сертифікат про походження товару (Certificate of origin) №М553 від 26.07.2022,

· Зовнішньоекономічний договір (контракт) №16-03-2020 від 16.03.2020,

· Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №04/2122 від 01.07.2022,

· Договір про надання послуг митного брокера №10/10/22 від 10.10.2022,

· Довідка про транспортні витрати №1 від 12.10.2022,

· Рішення про визначення коду товару №KT-UA-2022 від 03.11.2022 та ВМД у прийнятті якої попередньо було відмовлено - №UA204020/2022/028062.

В ході митного оформлення декларанту було направлено електронне повідомлення про те, що подані до митного оформлення документи містять неточності, суть яких полягає у такому: 1) в графі 24 накладної УМВС №44106 від 11.10.2022 зазначені MRN №22PL322080NS5EDKH8 та №22PL322080NS5EDCF9, які до митного оформлення не надані; 2) у графі 3 та в довідці про транспортні витрати №1 від 12.10.2022 організацією перевезення товарів по маршруту Гданськ (PL) - п/п Ізов-Грубешов займалася ТОВ «УКРАМАРИН», а до митного оформлення не надано договір на перевезення; 3) для підтвердження вартості перевезення товару декларантом надано лише довідку про транспортні витрати від 12.10.2022 №1, що суперечить наказу Міністерства фінансів України №599 від 24.05.2012; 4) В доповнені №04/2122 від 01.07.2022 до зовнішньоекономічного контракту №16-03-2020 від 16.03.2020 зазначені комерційні умови поставки SIF-GDANSK, PL, що передбачають страхування товару, але декларантом не надані страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 5) Доповненням №04/2122 від 01.07.2022 до зовнішньоекономічного контракту №16-03-2020 від 16.03.2020 вносяться зміни в Специфікацію від №04/2122 від 30.12.2021, яка до митного оформлення не надана; 6) Відповідно до доповнення №04/2122 від 01.07.2022 до зовнішньоекономічного контракту №16-03-2020 від 16.03.2020, умови оплати товару: 5772 USD - аванс, 27168 USD - після отримання сканованих документів, однак платіжні документи до митного оформлення не надані (а.с.120).

З огляду на вказане запропоновано надати: висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією з урахуванням фактичного технічного стану імпортованого транспортного засобу; виписку з бухгалтерської документації продавця щодо формування відпускної ціни; копію митної декларації країни відправлення, каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, банківські платіжні документи, MRN №22PL322080NS5EDKH8 та №22PL322080NS5EDCF9, договір на перевезення товару та платіжні документи на оплату транспортно-експедиційних послуг, документи про страхування, специфікацію №04/2122 від 30.12.2021.

Крім цього, декларанту було направлено електронне повідомлення, в якості проведення консультації, в якому зазначено, що митна вартість імпортованих товарів не може бути визнана за вартістю, визначеною декларантом, у зв`язку з наявністю неточностей у поданих до митного оформлення документах. Разом з тим, у Рівненської митниці відсутня цінова інформація про вартість ідентичних чи подібних товарів для застосування методів визначення митної вартості згідно положень статей 59 - 61 Митного кодексу України. Також відсутня цінова інформація для застосування методів визначення митної вартості згідно положень статті 62, 63 Митного кодексу України. При цьому вказано, що Рівненська митниця володіє ціновою інформацією щодо митної вартості аналогічного товару, митне оформлення якого здійснено за митною декларацією від 28.07.2022 №UA403030/2022/014843 1,028 USD/кг. Також міститься прохання про те, що у разі наявності у декларанта цінової інформації для застосування методів визначення митної вартості на підставі положень статей 59 - 64 Митного кодексу України, повідомити для розгляду питання про можливість її використання при оцінці імпортованого товару (а.с.121).

Стороною позивача не надано суду жодного належного і допустимого доказу того, що ним у відповідь на електронні повідомлення митниці направлялися відповідачу додаткові документи і інформація.

Що стосується долучених позивачем після відкриття провадження до справи документів, а це: копії MRN №22PL322080NS5EDKH8 та №22PL322080NS5EDCF9, копія договору транспортного експедирування № 280821 від 25.08.2021, копія платіжного доручення №146 від 12.01.2022, копія платіжного доручення № 204 від 12.09.2022 (а.с.75-82), то їх надання до митного оформлення імпортованого товару нічим не підтверджено.

При тому, що датований 14.11.2022 супровідний лист до Рівненської митниці не містить жодної відмітки про його отримання (а.с.77), а організаційно-розпорядчий відділ Рівненської митниці заперечує отримання від ТОВ «ЛАНДГРЕЙН» будь-якої кореспонденції в проміжок часу з 14.11.2022 по 31.12.2022 (а.с.113), він не може бути прийнятий судом в якості належного і допустимого доказу.

Більше того, в ході судового розгляду представник позивача ствердила, що митний брокер зазначений супровідний лист з документами особисто не передавав, ні працівнику митниці, який сформував електронне повідомлення, чи проводив митне оформлення, ні працівнику організаційно-розпорядчого відділу. Не направ він таке повідомлення з документами ні електронною, ні кур`єрською, ні будь-якою іншою поштою, натомість опустив їх в скриньку, розташовану в приміщенні Рівненської митниці, хоча, як ствердив представник митниці, єдина скринька, яка є в приміщенні це скринька для скарг і звернень громадян.

Таким чином, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів за МД №22UA21U6 відповідачем 15.11.2022 прийняте Рішення про коригування митної вартості товарів №UA204000/2022/000179/2 (а.с.12), відповідно до якого: митну вартість оцінюваного товару визначено на основі інформації про митну вартість аналогічного товару, митне оформлення якого здійснено за митною декларацією від 28.07.2022 №UA403030/2022/014843 1,028 USD за кілограм, відповідно до чого числове значення митної вартості товару у валюті рахунку визначено на рівні 55512 USD.

В обґрунтування вказаного рішення (графа 33) зазначено, що митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за рівнем, визначеним декларантом, оскільки: «1)декларантом не подано всіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.2 - 4 ст. 53 МКУ та у відповідності до ч.5 ст.54 МКУ, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митниця має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями статті 17 Угоди про застосування статті VII ГАТТ/СОТ від 1994 р.

2) подані до митного оформлення документи містять неточності:

- В гр.24 накладної УМВС від 11.10.2022 №44106 зазначені MRN №22PL322080NS5EDKH8 та №22PL322080NS5EDCF9 які до митного оформлення не надані;

- Відповідно до гр.3 накладної УМВС від 11.10.2022 №44106 та довідки про транспортні витрати від 12.10.2022 №1 організацією перевезення товарів по маршруту Гданськ (PL)- п/п Ізов-Грубешов займалася ТОВ «УКРАМАРИН». Разом з цим до митного оформлення будь-який договір на перевезення не надано;

- Для підтвердження вартості перевезення товару декларантом надано лише довідку про транспортні витрати від 12.10.2022 №1, що суперечить Наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18.06.2012 за №984/21296;

- В доповнені від 01.07.2022 №04/2122 до зовнішньоекономічного контракту від 16.03.2020 №16-03-2020 зазначені комерційні умови поставки SIF Гданськ (PL), що передбачають страхування товару. В супереч п.8 ч.2 ст.53 МКУ декларантом не надані страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;

- Доповненням від 01.07.2022 №04/2122 до зовнішньоекономічного контракту від 16.03.2020 №16-03-2020 вносяться зміни в Специфікацію від 30.12.2021 №04/2122. Разом з цим зазначена Специфікація до митного оформлення не надана;

- Відповідно до доповнення від 01.07.2022 №04/2122 до зовнішньоекономічного контракту від 16.03.2020 №16-03-2020 умови оплати товару 5772,00 USD аванс, 27168,00 USD після отримання сканованих документів. Разом з цим в супереч п.4 ч.2 ст.53 МКУ декларантом не надані банківські платіжні документи.

Вказане свідчить про наявність ризиків, заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей стосовно умов придбання та включення до митної вартості товару усіх належних складових з огляду на транспортування власними силами покупця.».

З урахуванням цього, Рівненською митницею винесено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204000/2022/000217, якою відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів за митною декларацією №22UA21U6 від 04.11.2022 (а.с.17-18). У картці відмови роз`яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а саме приведення рівня митної вартості у відповідність до рішення про визначення митної вартості.

Відповідно до цього, декларантом позивача подано до митного оформлення МД №22UA37U3, за якою товар випущено у вільний обіг під фінансову гарантію декларанта. При цьому, в такій митній декларації, код визначення методу митної вартості в графі 43 - визначено як «1/6», а в графах 47-48 наведено подробиці розрахунків, які свідчать, що позивач не погодився з резервним методом визначення митної вартості і з самою митною вартістю (а.с.14-15).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 1 Митного кодексу України відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Згідно із частинами першою-третьою статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини четвертої статті 54 Митного кодексу України перебачено, що митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини п`ятої статті 54 Митного кодексу України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;

5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;

6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

В силу вимог частини шостої цієї ж статті, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

А за правилами частини сьомої цієї статті, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, то заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

В свою чергу, відповідно до частини першої статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно зі статтею 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Стаття 57 глави 9 Митного кодексу України визначає такі методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. При цьому, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції), а кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами першою-другою статті 53 Митного кодексу України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Зокрема, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною третьою цієї ж статті встановлено, що в разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

В силу вимог частини п`ятої цієї статті, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

За правилами частини першої статті 58 Митного кодексу України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

В силу вимог частини другої цієї статті метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до частини четвертої статті 58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Згідно з частиною п`ятою цієї статті, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Частиною десятою статті 58 Митного кодексу України передбачено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням;

2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;

3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;

5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

7) витрати на страхування цих товарів.

Частиною одинадцятою статті 58 Митного кодексу України встановлено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті.

Частиною дев`ятою статті 58 Митного кодексу України визначено, що розрахунки згідно із цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, які підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що обов`язок доведення митної ціни товару лежить на імпортерові, але, при цьому, митний орган може витребувати додаткові документи лише у випадку наявності у нього небезпідставних підозр з приводу достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Тобто імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівiв у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів. При цьому, в розумінні вищенаведених статей, сумніви митниці є обґрунтованими тоді, коли:

- або надані декларантом документи містять розбіжності,

- або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари,

- або наявні ознаки підробки.

Відповідно, наведені норми зобов`язують митний орган зазначати конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

На підтвердження існування обґрунтованих сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості товару Рівненська митниця зазначила, що декларантом не подано усіх документів.

З таким твердженням відповідача суд в повній мірі погоджуються з огляду на таке.

Оскільки, законодавство визначає митну вартість товарів, як загальну суму всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю, то подання до митного оформлення документів про оплату імпортованого товару, є обов`язковою умовою, у тому випадку, якщо за зовнішньоекономічним контрактом така оплата здійснюється до моменту ввезення товару на територію України.

За умовами контракту №16-03-2020 від 16.03.2020 ТОВ «ЛАНДГРЕЙН» мало сплатити на банківський рахунок SAFE AGRITRADE PRIVATE LIMITED 10% авансовий платіж та 90% остаточного платежу відразу після отримання копії коносаменту електронною поштою

В доповненні від 01.07.2022 №04/2122 до зовнішньоекономічного контракту та в Commercial invoice №SAEX/2223/248 від 16.07.2022 чітко визначено суму 10% авансового платежу 5772 USD, та 90% остаточного - 27168,00 USD.

На час митного оформлення обидві суми мали бути сплачені покупцем продавцю. Разом з тим декларант позивача на подав до митного оформлення відповідні платіжні документи, попри те, що такі насправді в ТОВ «ЛАНДГРЕЙН» були в наявності.

Також до митного оформлення не була подана специфікація №04/2122 від 30.12.2021 - проформа-інвойс №РІ/SALG04/2122 від 30.12.2021, яка вважається невід`ємною частиною зовнішньоекономічного контракту, і якою визначається договірна кількість, ціна і умови поставки товару. Натомість, декларантом позивача подано лише доповнення до такої специфікації №04/2122 від 30.12.2021 з таким самим номером, але від 01.07.2022.

Пред`явлення змін до документу, без надання самого такого документу є цілком алогічним заходом, оскільки не дозволяє зрозуміти ні суть таких змін, ні те, яким чином вони змінюють базові умови.

Як вже зазначалося судом, в силу положень частини десятої статті 58 Митного кодексу України, витрати на транспортування товарів до місця їх ввезення на митну територію України є складовими митної вартості.

Судом встановлено, що декларантом позивача до складу митної вартості імпортованих товарів додано витрати на транспортування до митного кордону України на рівні 184671,50 грн. (графа 45 ВМД). На підтвердження суми таких витрат відповідачу було надано лише довідку ТОВ «УКРАМАРИН» про те, що витрати на перевезення двох контейнерів з м.Гданськ (Польша) до прикордонного переходу «Ізов-Грубешов» склали 184671,50 грн.

Разом з тим, ні договору про перевезення з ТОВ «УКРАМАРИН», ні платіжних документів про оплату відповідних послуг, Рівненській митниці надано не було.

Крім того, з незрозумілих причин відповідачу не було надано декларації країни транзиту MRN №22PL322080NS5EDKH8 та №22PL322080NS5EDCF9, які містилися в переліку супутніх документів до накладної УМВС №44106 від 11.10.2022.

Оскільки витрати на страхування також є складовими митної вартості, то з урахуванням умов поставки: SIF Гданськ (PL), саме позивач ніс тягар таких витрат під час доставки вантажу з польського порту до митного кордону України. Саме тому, вимога митниці до декларанта, подати такі документи була також цілком обґрунтованою та законною.

Так як декларантом позивача в межах процедури консультацій не було надано жодного із запропонованих документів, а первісно наданий пакет документів не містив усіх необхідних документів, які б підтверджували числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена за ці товари, то Рівненська митниця правомірно поставила під сумнів правильність визначення декларантом митної вартості товару.

Відповідно до цього прийнята Рівненською митницею Картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204000/2022/000217, якою відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів за митною декларацією №22UA21U6 від 04.11.2022, в повній мірі відповідає вимогам законності та обґрунтованості.

Що стосується рішення про коригування митної вартості товарів №UA204000/2022/000179/2 від 15.11.2022, то як вже зазначалося судом основний метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні (частина друга статті 58 Митного кодексу України). У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 Митного кодексу України.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією (частина четверта статті 57 Митного кодексу України).

Оскільки в ході судового розгляду був підтверджений той факт, що позивач не підтвердив заявлені у митній декларації відомості про митну (фактурну) вартість імпортованих ним товарів на рівні 32940 USD, то суд прийшов до висновку, що відповідач мав усі підстави для застосування резервного методу визначення митної вартості.

При цьому, матеріалами справи підтверджено факт проведення митним органом процедури консультацій з декларантом позивача.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів за МД №22UA21U6 від 04.11.2022, відповідачем прийняте рішення про коригування, відповідно до якого, митну вартість оцінюваного товару визначено на основі інформації про митну вартість аналогічного товару, митне оформлення якого здійснено за митною декларацією від 28.07.2022 №UA403030/2022/014843 (1,028 USD за кілограм, відповідно до чого числове значення митної вартості товару у валюті рахунку визначено на рівні 55512 USD).

Дослідивши митну декларацію №UA403030/2022/014843 від 28.07.2022 (а.с.117-118), суд встановив, що аналогічний тому, що ввозив позивач товар, ввозився на схожих комерційних умовах, а саме SIF-Constanta (RO), від того самого продавця - SAFE AGRITRADE PRIVATE LIMITED (Індія), але за вищою митною вартістю.

За наведеного, оскаржуване позивачем Рішення про коригування митної вартості товарів в повній мірі відповідає як вимогам законності, так і вимогам розсудливості, добросовісності та пропорційності.

Окремо слід зауважити на тому, що під час розгляду справ про визнання протиправними актів індивідуальної дії, суд перевіряє чи дотримався вимог законодавства суб`єкт владних повноважень і чи врахував усі обставини, які мали значення для прийняття відповідного рішення, саме під час його ухвалення. Відповідно до цього, надані стороною позивача для суду докази, про існування яких відповідачу під час ухвалення оспорюваних рішень не повідомлялося, не можуть ставитися в вину суб`єкту владних повноважень, зокрема в частині необ`єктивності прийнятих ним правових актів індивідуальної дії. Більше того, суд вважає, що в даних конкретних правовідносинах саме декларант позивача діяв несумлінно і недобросовісно.

Таким чином, за результатами судового розгляду адміністративної справи суд дійшов висновку, що оскаржувані картка відмови у митному оформленні (випуску) товарів та рішення про коригування митної вартості, прийняті Рівненською митницею на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначений законом, обґрунтовано та розсудливо.

З урахуванням наведеного вище, за результатами судового розгляду адміністративної справи суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати на користь позивача не стягуються.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Товариству з обмеженою відповідальністю "ЛАНДГРЕЙН" в позові до Рівненської митниці про визнання протиправним та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204000/2022/000217 і визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UА204000/2022/000179/2 від 15.11.2022, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛАНДГРЕЙН" (вул. Залізничне шосе, 2А, м. Київ, 01103, ЄДРПОУ/РНОКПП 37700763)

Відповідач - Рівненська митниця (вул. Соборна, 104, м. Рівне, 33000, ЄДРПОУ/РНОКПП 43958370)

Повний текст рішення складений 03 липня 2023 року

Суддя Н.В. Друзенко