Справа № 360/433/23
Суддя: О.М. Качанок
Дата ухвалення: 2023-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

03 липня 2023 рокум. ДніпроСправа № 360/433/23

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Качанок О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» до Державної служби геології та надр України про визнання протиправним та скасування наказу в частині зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшли матеріали адміністративного позову Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» (далі позивач) до Державної служби геології та надр України (далі - відповідач), в якому позивач просить визнати протиправним та скасувати наказ № 178 від 28.03.2023 «Про зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами та внесення змін до наказів Держгеонадр» в частині зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 3735 від 09.12.2005, виданого Приватному акціонерному товариству «Сєвєродонецьке об`єднання Азот».

В обґрунтування позовних вимог вказано, що наказом Державної служби геології та надр України від 28.03.2023 № 178 «Про зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами та внесення змін до наказів Держгеонадр», серед іншого, зупинена дія спеціального дозволу на користування надрами від 09.12.2005 № 3735 на ділянці Боровського родовища, виданого Приватному акціонерному товариству «Сєвєродонецьке об`єднання Азот».

Зазначений наказ видано на підставі пункту 3 частини 1 статті 57 Кодексу України про надра, у зв`язку із застосуванням рішенням Ради національної безпеки та оборони України від 18.06.2021 «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», уведеним в дію Указом Президента України від 24.06.2021 № 266/2021 та враховуючи пропозиції Робочої групи з питань надрокористування (протокол від 28.03.2023 № 2023-1).

Представник позивача вважає, що наказ від 28.03.2023 № 178 є протиправним і таким, що підлягає скасуванню в частині зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами від 09.12.2005 № 3735, посилаючись на те, що застосування до нього спеціальних обмежувальних заходів (санкцій) у вигляді зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами є порушенням норм, закріплених у статті 58 Конституції України, зокрема, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Крім цього, пункт 2 спірного наказу не узгоджується з рекомендаціями Робочої групи і не відповідає інформації щодо прийнятого рішення, зазначеного у додатку 2 до спірного наказу, що на його думку є порушенням Положення про робочу групу з питань надрокористування, а отже, порушенням процедури прийняття рішення відповідачем. В протоколі Робочої групи № 2023-1 від 28.03.2023 закріплено рекомендацію саме змінити підстави для зупинення дії дозволу, зазначені в наказі Держгеонадр від 31.03.2021 № 251.

Також представник позивача вказує, що відповідачем при винесенні спірного наказу порушено строки, зазначені в частині 7 статті 13 Кодексу України про надра, а також вважає, що чинним законодавством не визначено повноважень відповідача щодо зміни підстав для зупинення дії спеціального дозволу, зазначених у наказі від 31.03.2021 № 251.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду.

18.05.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечував проти позову, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обгрунтування заперечень проти позовних вимог відповідач вказав таке.

Державна служба геології та надр України є центральним органом виконавчої влади, який наділений функціями для забезпечення реалізації державної політики у сфері надрокористування та діє відповідно до Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2015 № 1174.

Згідно з пунктом 4 вказаного Положення, Держгеонадра відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, зупиняє та анулює в установленому порядку дію спеціальних дозволів на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами), поновлює їх дію у разі зупинення.

Рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 18 червня 2021 року «Про застосування персональних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), введеного в дію Указом Президента України від 24 червня 2021 року № 266/2021, застосовано персональні санкції щодо ОСОБА_1 (п. 538 Додатку 1 до вказаного рішення Ради національної безпеки і оборони України), зокрема, щодо анулювання або зупинення ліцензій та інших дозволів, одержання (наявність) яких є умовою для здійснення певного виду діяльності, зокрема, анулювання чи зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами.

Відповідач вказує, що з огляду на те, що з моменту видання Указу Президента України від 24 червня 2021 року № 266/2021 до набрання чинності Закону України від 01 грудня 2022 року № 2805-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення законодавства у сфері користування надрами», яким внесено зміни до Кодексу України про надра минув 30-денний строк, згідно статей 13, 57 Кодексу України про надра, видано спірний наказ Державної служби геології та надр України від 28.03.2023 № 178 «Про зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами та внесення змін до наказів Держгеонадр».

Держгеонадра діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тому позовні вимоги, на думку відповідача, не підлягають задоволенню.

15.06.2023 представником позивача до суду надано додаткові пояснення, в яких зазначено, що у разі застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) відповідно до Закону України «Про санкції», відповідач наділений повноваженнями тимчасово зупиняти дію спеціального дозволу на користування надрами лише в межах строків, визначених у рішенні Ради національної безпеки і оборони України.

Однак, відповідач зупинив дію спеціального дозволу на користування надрами № 3735 від 09.12.2005 на строк до 2026 року, що значно перевищує строк, на який застосовані спеціальні обмеження (санкції), введені в дію рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 18.06.2021.

Ухвалою суду від 02.05.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою суду від 10.05.2023 відмовлено у задоволенні клопотання Державної служби геології та надр України від 08.05.2023 про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 12.06.2023 витребувано у відповідача додаткові докази.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-79, 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд встановив такі обставини справи та відповідні правовідносини, що склалися між сторонами.

Для здійснення діяльності по видобуванню прісних підземних вод для господарсько-питного водопостачання позивачем отримано спеціальний дозвіл на користування надрами № 3735 від 09.12.2005 на ділянці Єпіфанівська Боровського родовища/водозабір «Єпіфанівський» та укладено угоду між відповідачем та позивачем від 29.11.2011 № 3735 про умови користування надрами з метою видобування прісних підземних вод на ділянці Єпіфанівська Боровського родовища. Строк дії спеціального дозволу 13 років.

Згідно положень статті 5 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 № 1669-VII, частини 15 статті 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» від 06.09.2005 № 2806-ІV, строк дії вказаного дозволу продовжувався.

Згідно з протоколом засідання Робочої групи з питань надрокористування від 25.03.2021 № 5-РГ/2021 рекомендовано Держгеонадрам врахувати пропозиції Робочої групи щодо зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 3735 від 09.12.2005, наданого ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання «Азот», та надання 30 календарних днів на усунення порушень у зв`язку з невиконанням в установлений строк приписів уповноважених органів щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища відповідно до підпункту 3 пункту 21 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 № 615 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 19.02.2020 № 124).

У зв`язку з надходженням подання Державної екологічної інспекції України від 03.03.2021 № 2059/2.2/6-21, відповідно до підпункту 3 пункту 21 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 № 615 (в редакції згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 19.02.2020 № 124), та враховуючи пропозиції Робочої групи з питань надрокористування (протокол від 25.03.2021 № 5-РГ/2021), згідно наказу Держгеонадр від 31.03.2021 № 251 зупинено дію спеціального дозволу на користування надрами № 3735 від 09.12.2005, наданого Приватному акціонерному товариству «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» (), та надано 30 календарних днів на усунення порушень вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Судом встановлено, що вказаний наказ оскаржений до Луганського окружного адміністративного суду (справа № 360/6567/21), рішення по справі не ухвалено.

Рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 18.06.2021 «Про застосування персональних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), введеного в дію Указом Президента України від 24.06.2021 № 266/2021 (набрав чинності 03.07.2021), застосовано персональні санкції щодо ОСОБА_1 (п. 538 Додатку 1 до рішення Ради національної безпеки і оборони України (далі - РНБО) від 18.06.2021), а саме (за видами обмежувальних заходів):

1) блокування активів тимчасове обмеження права особи користуватися та розпоряджатися належним їй майном;

2) обмеження торговельних операцій;

3) обмеження, часткове чи повне припинення транзиту ресурсів, польотів та перевезень територією України (повне припинення);

4) запобігання виведенню капіталів за межі України;

5) зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань;

6) анулювання або зупинення ліцензій та інших дозволів, одержання (наявність) яких є умовою для здійснення певного виду діяльності, зокрема, анулювання чи зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами;

7) заборона участі у приватизації, оренді державного майна резидентами іноземної держави та особами, які прямо чи опосередковано контролюються резидентами іноземної держави або діють в їх інтересах;

8) повна заборона заходження іноземних невійськових суден та військових кораблів до територіального моря України, її внутрішніх вод, портів;

9) заборона видачі дозволів, ліцензій Національного банку України на здійснення інвестицій в іноземну державу, розміщення валютних цінностей на рахунках і вкладах на території іноземної держави;

10) припинення видачі дозволів, ліцензій на ввезення в Україну з іноземної держави чи вивезення з України валютних цінностей та обмеження видачі готівки за платіжними картками, емітованими резидентами іноземної держави;

11) заборона передання технологій, прав на об`єкти права інтелектуальної власності;

12) позбавлення державних нагород України, інших форм відзначення;

13) інші санкції, що відповідають принципам їх застосування, встановленим Законом України «Про санкції». Строк застосування обмежувальних заходів 3 роки.

Відтак, відповідно до Додатку 1 рішення РНБО від 18.06.2021, серед інших видів обмежувальних заходів (санкцій), до фізичної особи - ОСОБА_1 застосовано обмежувальні заходи у вигляді анулювання або зупинення ліцензій та інших дозволів, одержання (наявність) яких є умовою для здійснення певного виду діяльності, зокрема, анулювання чи зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами.

Разом з тим, 28.03.2023 Державною службою геології та надр України видано наказ № 178 «Про зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами та внесення змін до наказів Держгеонадр», згідно з пунктом 2 якого внесено зміни до наказів Держгеонадр в частині доповнення підстав зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами згідно з переліком, наведеним у додатку 2 до цього наказу.

Зокрема, відповідно до пункту 1 Додатку 2 «Перелік спеціальних дозволів на користування надрами, яким внесені зміни до наказів Держгеонадр в частині доповнення підстав зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами» прийнято рішення внести зміни до наказу Держгеонадр від 31.03.2021 № 251 в частині підстав для зупинення дії дозволу від 09.12.2005 № 3735 (строк дії - до 31.03.2021; Боровське родовище; власник спеціального дозволу на користування надрами Приватне акціонерне товариство «Сєвєродонецьке об`єднання Азот»; Указ Президента України від 24.06.2021 № 266/2021; кінцевий бенефіціарний власник - ОСОБА_1 ; строк застосування три роки).

Зазначений наказ видано на підставі пункту 3 частини 1 статті 57 Кодексу України про надра, у зв`язку із застосуванням рішення Ради національної безпеки та оборони України від 18.06.2021 «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», уведеним в дію Указом Президента України від 24.06.2021 № 266/2021 та враховуючи пропозиції Робочої групи з питань надрокористування (протокол від 28.03.2023 № 2023-1).

Тобто, наказом від 28.03.2023 № 178 внесено зміни до наказу Держгеонадр від 31.03.2021 № 251 в частині підстав для зупинення дії дозволу та доповнено підстави зупинення дії спеціального дозволу від 09.12.2005 № 3735, виданого позивачу.

Вважаючи цей наказ в частині зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 3735 від 09.12.2005 протиправним, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 4 Кодексу України про надра (далі КупН, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), надра є виключною власністю Українського народу і надаються тільки у користування. Угоди або дії, які в прямій або прихованій формі порушують право власності Українського народу на надра, є недійсними. Український народ здійснює право власності на надра через Верховну Раду України, Верховну Раду Автономної Республіки Крим і місцеві ради.

Частиною першою статті 11 КУпН визначено, що державне управління у галузі геологічного вивчення, використання і охорони надр здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, органи влади Автономної Республіки Крим, місцеві органи виконавчої влади, інші державні органи та органи місцевого самоврядування відповідно до законодавства України.

Користувачами надр можуть бути підприємства, установи, організації, громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи (частина 1 статті 13 КУпН).

Згідно зі статтею 14 КУпН, надра надаються у користування для: геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки, корисних копалин з подальшим видобуванням корисних копалин (промисловою розробкою родовищ); видобування корисних копалин; будівництва та експлуатації підземних споруд, не пов`язаних з видобуванням корисних копалин, у тому числі споруд для підземного зберігання нафти, газу та інших речовин і матеріалів, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України, захоронення шкідливих речовин і відходів виробництва, скидання стічних вод, отримання геотермальної енергії (теплової енергії надр), експлуатації підземних споруд, пов`язаної із запобіганням підтопленню навколишнього природного середовища внаслідок закриття шахт; створення геологічних територій та об`єктів, що мають важливе наукове, культурне, санітарно-оздоровче значення (наукові полігони, геологічні заповідники, заказники, пам`ятки природи, лікувальні, оздоровчі заклади) (крім нафтогазоносних надр); виконання робіт (провадження діяльності), передбачених угодою про розподіл продукції.

За змістом частини 1 статті 19 КУпН, право користування надрами надається шляхом надання спеціального дозволу на користування надрами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2015 № 1174 затверджено Положення про Державну службу геології та надр України (далі - Положення № 1174).

Згідно з пунктом 1 Положення № 1174, Державна служба геології та надр України (Держгеонадра) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра захисту довкілля та природних ресурсів і який реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, є уповноваженим органом з питань реалізації угод про розподіл продукції.

Відповідно до підпункту 2 пункту 3 Положення № 1174, основними завданнями Держгеонадра є реалізація державної політики у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.

Згідно із підпунктами 9, 10 пункту 4 Положення № 1174, Держгеонадра відповідно до покладених на неї завдань видає в установленому порядку спеціальні дозволи на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами); зупиняє та анулює в установленому порядку дію спеціальних дозволів на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами), поновлює їх дію у разі зупинення.

Питання надання спеціальних дозволів на користування надрами у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, а також процедуру продовження строку дії, переоформлення, видачі дубліката, зупинення дії чи анулювання дозволу та внесення до нього змін, врегульовано Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 № 615 (далі - Порядок № 615, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 19.02.2020 № 124), дія якого поширюється на всі види користування надрами.

Згідно з підпунктом 4 пункту 21 Порядку № 615 дія дозволу може бути зупинена органом з питань надання дозволу безпосередньо або за поданням Міндовкілля, Держпраці, МОЗ, Держекоінспекції, органів місцевого самоврядування, ДПС у разі, зокрема, наявності підстав, передбачених Законом України «Про санкції».

Відповідно до пункту 24 Порядку № 615 про надання, продовження строку дії, зупинення дії, поновлення дії, переоформлення, анулювання дозволу та внесення змін до нього Держгеонадра видає наказ, а Рада міністрів Автономної Республіки Крим - розпорядження.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про санкції» від 14.08.2014 № 1644-VII (далі Закон 1644-VII) з метою захисту національних інтересів, національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України, протидії терористичній діяльності, а також запобігання порушенню, відновлення порушених прав, свобод та законних інтересів громадян України, суспільства та держави можуть застосовуватися спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (далі - санкції).

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 4 вказаного Закону, одним із видів санкцій згідно з цим Законом є анулювання або зупинення ліцензій та інших дозволів, одержання (наявність) яких є умовою для здійснення певного виду діяльності, зокрема, анулювання чи зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами.

Відповідно до частин першої, третьої, п`ятої статті 5 Закону 1644-VII пропозиції щодо застосування, скасування та внесення змін до санкцій виносяться на розгляд Ради національної безпеки та оборони України Верховною Радою України, Президентом України, Кабінетом Міністрів України, Національним банком України, Службою безпеки України.

Рішення щодо застосування, скасування та внесення змін до санкцій щодо окремих іноземних юридичних осіб, юридичних осіб, які знаходяться під контролем іноземної юридичної особи чи фізичної особи-нерезидента, іноземців, осіб без громадянства, а також суб`єктів, які здійснюють терористичну діяльність (персональні санкції), передбачених пунктами 1, 2-21, 23-25 частини першої статті 4 цього Закону, приймається Радою національної безпеки та оборони України та вводиться в дію указом Президента України. Відповідне рішення набирає чинності з моменту видання указу Президента України і є обов`язковим до виконання.

Рішення щодо застосування санкцій повинно містити строк їх застосування, крім випадків застосування санкцій, що призводять до припинення прав, та інших санкцій, які за змістом не можуть застосовуватися тимчасово.

Суд зазначає, що Закон України «Про санкції» був прийнятий усвідомлюючи потребу невідкладного та ефективного реагування на наявні і потенційні загрози національним інтересам і національній безпеці України, включаючи ворожі дії, збройний напад інших держав чи недержавних утворень, завдання шкоди життю та здоров`ю населення, захоплення заручників, експропріацію власності держави, фізичних та юридичних осіб, завдання майнових втрат та створення перешкод для сталого економічного розвитку, повноцінного здійснення громадянами України належних їм прав і свобод.

28.03.2023 року набрав чинності Закон України від 01 грудня 2022 року № 2805-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення законодавства у сфері користування надрами» (далі Закон № 2805-ІХ), яким внесено зміни до Кодексу України про надра.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 57 Кодексу України про надра право користування надрами може бути тимчасово заборонено (зупинено) виключно з таких підстав, зокрема, застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) відповідно до Закону України «Про санкції» у вигляді зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами.

Згідно частини 7 статті 13 КУпН, у разі застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) у вигляді анулювання або зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами відповідно до Закону України "Про санкції" до кінцевого бенефіціарного власника юридичної особи, яка є користувачем надр, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, відповідно анулює або зупиняє дію спеціального дозволу на користування надрами такого користувача через 30 днів з дня застосування таких санкцій, якщо через 30 днів з дня видання указу Президента України про застосування відповідної санкції особа, до якої її застосовано, залишається кінцевим бенефіціарним власником юридичної особи, що є власником відповідного спеціального дозволу на користування надрами.

Як вказувалось, рішенням РНБО застосовано персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції) до переліку фізичних осіб, в тому числі до ОСОБА_1 у виді анулювання або зупинення ліцензій та інших дозволів, одержання (наявність) яких є умовою для здійснення певного виду діяльності, зокрема, анулювання чи зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами.

Вказане рішення введено в дію Указом Президента України № 266/2021 від 24.06.2021, який став підставою для винесення оскаржуваного наказу та є чинним.

Відповідно до частини третьої статті 106 Конституції України Президент на основі та на виконання Конституції і законів України видає укази і розпорядження, які є обов`язковими до виконання на території України.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань кінцевим бенефіціарним власником Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» є ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що після видання Указу Президента України від 24.06.2021 № 266/2021 не вносились зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо кінцевого бенефіціарного власника (контролера) Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот».

Положенням про Державну службу геології та надр України, затвердженого Постановою КМУ від 30.12.2015 № 1174 передбачено, що Держгеонадра для виконання покладених на Службу завдань має право скликати наради, утворювати комісії та робочі групи, проводити наукові конференції, семінари з питань, що належать до компетенції Держгеонадр (підпункт 3 пункту 6).

Відповідно до абзацу 3, 4 пункту 13 вказаного Положення, для розгляду наукових рекомендацій та проведення фахових консультацій з основних питань діяльності у Держгеонадрах можуть утворюватися інші постійні або тимчасові консультативні, дорадчі та інші допоміжні органи. Рішення про утворення чи ліквідацію колегії, інших постійних або тимчасових консультативних, дорадчих та інших допоміжних органів, їх кількісний та персональний склад, положення про них затверджує Голова Держгеонадр.

Згідно з наказом Держгеонадр від 27.03.2023 № 170 «Про утворення дорадчо-консультативного органу Державної служби геології та надр України» (наказ набрав чинності 28.03.2023) утворено в якості постійного дорадчо-консультативного органу Державної служби геології та надр України Робочу групу з питань надрокористування, затверджено її склад та Положення.

Відповідно до пунктів 2, 3 Положення про Робочу групу з питань надрокористування (далі - Положення про Робочу групу), Робоча група є постійно діючим дорадчо-консультативним органом Держгеонадр, завданням якої, серед іншого, є надання пропозицій та рекомендацій Голові Держгеонадр щодо надання дозволів, продовження строку дії, внесення змін до дозволу, зупинення, поновлення дії, анулювання дозволу, надання термінів для усунення порушень.

Прийняті рішення оформляються протоколом, який підписується всіма членами Робочої групи, присутніми на засіданні, та затверджується головуючим Робочої групи. Пропозиції та рекомендації Робочої групи враховуються при видачі відповідно до частини третьої статті 16-3 та статей 26, 57 Кодексу України про надра, а також статей 26, 27 Закону України «Про нафту і газ» наказів Держгеонадр про надання, продовження строку дії, внесення змін до дозволу, зупинення дії, поновлення дії, анулювання дозволу, наданні термінів на усунення порушень, а також про відмову в наданні чи продовженні строку дії дозволу (пункти 7, 8 Положення про Робочу групу).

Судом встановлено, що згідно протоколу засідання Робочої групи з питань надрокористування від 28.03.2023 № 2023-1 ухвалено рекомендувати Держгеонадрам врахувати пропозиції Робочої групи, відповідно до переліку, зокрема, внести зміни до наказу Держгеонадр від 31.03.2021 № 251 в частині підстав для зупинення дії дозволу від 09.12.2005 № 3735 зі строком дії - до 31.03.2021 по Боровському родовищу, виданому Приватному акціонерному товариству «Сєвєродонецьке об`єднання Азот»; Указ Президента України від 24.06.2021 № 266/2021; кінцевий бенефіціарний власник - ОСОБА_1 ; строк застосування три роки.

Отже, як уже вказувалось, враховуючи пропозиції Робочої групи з питань надрокористування, у зв`язку із застосуванням рішенням Ради національної безпеки та оборони України від 18.06.2021 «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», уведеним в дію Указом Президента України від 24.06.2021 № 266/2021 та відповідно до пункту 3 частини 1 статті 57 Кодексу України про надра, відповідачем видано спірний наказ від 28.03.2023 № 178 «Про зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами та внесення змін до наказів Держгеонадр».

При цьому, наказ Держгеонадр від 31.03.2021 № 251 «Про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 3735 від 09.12.2005» є чинним. Доказів протилежного сторонами не надано.

Представник позивача, посилаючись на незворотність дії в часі нормативно-правових актів вказує, що прийняття Закону № 2805-IX об`єктивно погіршує становище позивача, оскільки це дало можливість відповідачу застосовувати спеціальні обмежувальні заходи (санкції) у вигляді зупинення спеціального дозволу на користування надрами, незважаючи на відсутність позивача у переліку, наведеному у відповідному рішенні РНБО. Факт застосування обмежувальних заходів (санкцій) відносно ОСОБА_1 відбувся 03 липня 2021 року. Тобто, певні події і правовідносини виникли задовго до набрання чинності Закону № 2805-IX і ці події жодним чином не стосувались позивача до набрання чинності цього Закону.

Стосовно цього суд зазначає, що як вбачається з положень частини 7 статті 13 Кодексу України про надра (в редакції Закону № 2805-IX) зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами, власником якої є юридична особа, законодавець пов`язує із застосуванням спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) саме до кінцевого бенефіціарного власника цієї юридичної особи.

У даній справі спір виник щодо юридичної особи Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот», а не ОСОБА_1 , як кінцевого бенефіціарного власника цієї юридичної особи.

До того ж, спірним наказом не зупинено дію спеціального дозволу, а доповнено підставу зупинення у вже виданому наказі від 31.03.2021 № 251 «Про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 3735 від 09.12.2005».

Разом з тим, згідно з висновками щодо тлумачення змісту статті 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп, від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99, від 05 квітня 2001 року № 3-рп/2001, від 13 березня 2012 року № 6-рп/2012, у регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма).

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності й припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

За загальним правилом закони та інші нормативно-правові акти мають пряму дію в часі, тобто регулюють відносини, що виникли після набрання чинності цими актами, а також відносини, які виникли до набрання чинності нормативно-правовими актами і продовжують існувати на час набрання ними чинності. У другому випадку такі акти поширюються на ці відносини з моменту набрання чинності, а не з моменту виникнення відповідних відносин.

Положення частини 7 статті 13 Кодексу України про надра застосовано відповідачем на правовідносини, які виникли після дати набрання ними чинності, тому твердження про те, що застосування до позивача спеціальних обмежувальних заходів (санкцій) у вигляді зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами на виконання вказаних норм є порушенням принципу незворотності дії в часі законів, на думку суду, є безпідставним.

Що стосується доводів представника позивача про перевищення строку зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами, виданого відповідачу над строком застосуванням спеціальних обмежень (санкції) до ОСОБА_1 , як одну з підстав для скасування спірного наказу, суд вважає, що вони не є достатніми та не можуть бути самостійною підставою для скасування наказу.

Також суд враховує, що останні є персональними спеціальними санкціями, застосованими до фізичної особи, а спірним наказом від 28.03.2023 № 178, як вказувалось вище, лише доповнено підставу зупинення спеціального дозволу відповідача у вже виданому наказі від 31.03.2021 № 251 «Про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 3735 від 09.12.2005».

Суд не погоджується з твердженнями представника позивача про неузгоженість з рекомендаціями Робочої групи пункту 2 спірного наказу та з тим, що за змістом додатку 2 до наказу № 178 від 28.03.2023 і рекомендацій Робочої групи, відбулась зміна підстав для зупинення дії спеціального дозволу, зазначених у наказі від 31.03.2021 № 251, зважаючи на таке.

Як вбачається зі змісту пункту 2 наказу від 28.03.2023 № 178, голова Держгеонадр наказав внести зміни до наказів Держгеонадр в частині доповнення підстав зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами згідно з переліком, наведеним у додатку 2 до цього наказу.

Разом з тим, додаток 2 містить саме перелік спеціальних дозволів на користування надрами, яким внесені зміни до наказів Держгеонадр в частині доповнення підстав зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами.

Отже, з аналізу як розпорядчої частини наказу, так і змісту додатку 2 до нього, суд доходить висновку, що відповідачем внесено зміни до спірного наказу саме шляхом доповнення підстав зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами.

За приписами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, позивачем не доведено належними та допустимими доказами протиправність наказу від 28.03.2023 № 178 «Про зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами та внесення змін до наказів Держгеонадр» в частині зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 3735 від 09.12.2005, виданого позивачу.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За встановлених в цій справі фактичних обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог, розподіл судових витрат судом не здійснюється.

Керуючись статтями 2, 9, 72, 77, 90, 94, 139, 241-246, 250, 255, 262, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» до Державної служби геології та надр України про визнання протиправним та скасування наказу в частині зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 03.07.2023.

Суддя О.М. Качанок