Справа № 559/1849/23
Суддя: Панчук М. В.
Дата ухвалення: 2023-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 559/1849/23
Провадження № 2-а/559/29/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 року м. Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Панчука М.В.,

за участі секретаря судового засідання Крушняк О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дубно Рівненської області за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Рівненській області Департамент патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

встановив:

ОСОБА_1 вернувся до суду з позовом до УПП в Рівненській області ДПП НПУ про скасування постанови серія БАБ № 522554 від 18.05.2023 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121/3, ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, згідно постанови, що 18.05.2023 о 16:38 в м. Дубно по вул. Грушевського, позивач нібито керував ТЗ "Volvo XC", д.н.з. НОМЕР_1 , із закритим державним номерним знаком іншими сторонніми предметами із застосуванням матеріалів, що ускладнюють його ідентифікацію (металевою решіткою), а також проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений жовтий сигнал світлофора та не пред`явив у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідчені водія відповідної категорії та реєстраційному документі на ТЗ, чим порушив п. 2.9 "в" ПДР, ДСТУ 3650 від 2019 року, п. 8.7.3 "г"; п. 2.1 "а"; п. 2.1 "б" ПДР України. Вважає, що застосоване до нього стягнення у вигляді штрафу є незаконним, неправомірним та необґрунтованим з огляду на відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення. Номерний знак автомобіля позивача 18.05.2023 не був забрудненим, жодних сторонніх матеріалів, які б заважали або ускладнювали його ідентифікацію не було. Символи номерного знаку чітко визначалися. Автомобіль проїжджав пішохідний перехід по вул.Грушевського в м. Дубно на зелений сигнал світлофора, що дозволяє рух, а миготливий жовтий сигнал світлофора, ймовірно, загорівся уже після проїзду позивачем стоп-лінії, розташованої перед світлофором. Автомобіль працівників поліції рухався позаду, на відстані 120 м, тому вони не могли бачити ситуацію об`єктивно в момент безпосереднього проїзду. Вважає, що дії поліцейського щодо розгляду справи і винесення постанови є протиправними, а постанова винесена з грубим порушенням чинного законодавства. Зокрема, ймовірне правопорушення було зафіксоване по вул. Грушевського у м. Дубно о 16:38, однак справа була розглянута поліцейським Смоляр О.Л. о 18:38 по вул. Запорізькій, 6 за ч. 1 ст. 126 КУпАП, тобто через дві години, що не дало позивачу можливості скористатися своїми правами і обов`язками, в тому числі виконати п.2.4 ПДР пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідчені водія відповідної категорії та реєстраційному документі на ТЗ. Про винесення оскаржуваної постанови позивач дізнався з копії листа від УПП в Рівненській області. Будь-які докази, на основі яких була прийнята постанова відсутні, як і пояснення з даного приводу, які у позивача ніхто не відбирав. Своєї вини у даній ситуації позивач не визнає та вважає дану постанову винесену з порушенням чинного законодавства, що є підставою для її скасування.

Ухвалою суду від 05 червня 2023 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. 07 червня 2023 року ухвалою суду відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду. Крім того, даною ухвалою замінено первісного відповідача поліцейського взводу №2 роти №3 батальйону УПП в Рівненській області ДПП сержанта поліції Смоляр О.Л. на належного відповідача - УПП у Рівненській області ДПП НПУ та витребувано у УПП в Рівненській області матеріали, які стали підставою винесення постанови відносно ОСОБА_1 .

В судове засідання позивач не з`явився, справу просить розглядати у його відсутності, про що подав відповідну заяву. Зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача УПП в Рівненській області ДПП в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань з приводу процедури розгляду справи не подав, як і не подав відзиву на позовну заяву у визначений судом строк та витребовуваних матеріалів.

Відповідно до вимог ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

У відповідності до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема: про порушення правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Вказані обставини, відповідно ст.33 КУпАП мають враховуватись і при накладенні адміністративних стягнень.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити в тому числі: опис обставин, установлених під час розгляду справи (ч. 1 ст. 283 КУпАП).

З описової частини постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №522554 від 18.05.2023 вбачається, що ОСОБА_1 18.05.2023 о 16:38 в м. Дубно по вул. Грушевського, керував ТЗ "Volvo XC", д.н.з. НОМЕР_1 , із закритим державним номерним знаком іншими сторонніми предметами із застосуванням матеріалів, що ускладнюють його ідентифікацію (металевою решіткою), а також проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений жовтий сигнал світлофора та не пред`явив у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідчені водія відповідної категорії та реєстраційному документі на ТЗ, чим порушив п. 2.9 "в" ПДР, ДСТУ 3650 від 2019 року, п. 8.7.3 "г"; п. 2.1 "а"; п. 2.1 "б" ПДР України та скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 121-3, ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП. Постановлено застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1190 грн (а.с 19).

Відповідно до cт. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, як вбачається з даної статті, доказом вчинення адміністративного правопорушення в даному випадку є пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови, у пункті "до постанови додається" міститься посилання на відеозапис, однак на виконання ухвали суду відповідачем зазначений відеозапис суду наданий не був. Відтак, суд робить висновок, що у вищевказаній ситуації інспектором не було здійснено жодних дій щодо встановлення дійсності факту порушення правил ПДР, як і не залучено жодних свідків чи інших осіб, які засвідчили б факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення.

Таким чином, будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушень правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем суду не надано. Єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення.

Суд вважає, що зазначена постанова є предметом спору між сторонами та не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові. Зазначені правові позиції викладені у постановах № 524/5536/17 від 15.11.2018, №338/855/17 від 26.04.2018, № 338/1/17 від 26.04.2018 Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Виходячи з вимог ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частина 5 ст.77 КАС України визначає, що якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

На необхідність справедливого розгляду справ звертає увагу і ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідн ст. 159 ч.4 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

При вирішенні справи суд керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права і свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість держави (ст. 3, 8 Конституції України, ст. 8 КАС України).

Зі змісту ч. 3 ст. 62 Конституції України вбачається, що усі сумніви щодо доведеності вини особи слід тлумачити на її користь.

У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Із змісту оскаржуваної постанови стає зрозуміло, що вимоги норм закону щодо дослідження обставин справи поліцейським не були дотримані, так як у матеріалах справи відсутні будь-які докази вчинення позивачем правопорушення, За таких умов, склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 121-3, ч. 2 ст. 122 та ч. 1 ст. 126, КУпАП залишається недоведеним.

Сама ж по собі наявність такої постанови не підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 7 КупАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані, а тому суд вважає, що позов слід задовольнити, постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі скасувати, а провадження закрити.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне із таких рішень: залишає постанову без зміни; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу.

Зважаючи на те, що у відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, з метою ефективного захисту порушених прав позивача, суд вважає необхідним також закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 536,80 грн, які, у зв`язку із задоволення позову, підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 8, 14, 22, 72-79, 136, 211, 220, 241-246, 250, 271, 286 КАС України, суд

вирішив:

позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції у Рівненській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (місцезнаходження: С.Бандери, 14-А, м. Рівне, ) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ №522554, винесену 18.05.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3, ч. 2 ст.122, ч. 1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 1190 грн, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції у Рівненській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя М.В. Панчук