Справа № 160/19761/22
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2023-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі
головуючого суддіНіколайчук С.В.
за участі секретаря судового засіданняЕмріх Ю.П.
представника позивача представник відповідача Федоренко Р.В. Трубачова І.Ю.
12.12.2022 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-транспортна компанія «Санрайз» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій позивач просить визнати протиправними та скасувати винесені Головним управління ДПС у Дніпропетровській області податкові повідомлення-рішення від 06.10.2022:
На думку позивача, висновок про нереальність вказаної господарської операції базуються всього лише припущеннях контролюючого органу, а первинні документи підтверджують зворотнє.
Крім того, не зрозуміло навіщо при перевірці нарахування ПДВ відстежувати ланцюг позовдження товару проданого неплатником ПДВ, який не маючи кредиту, сплатив зобов`язання в максимальному розмірі з усієї суми угоди, а покупець отримав від нього кредит сплачений "живими" коштаим до бюджету.
Таким чином позивач, категорично не погоджується із висновками вказаного акта і винесеними податковими повідомленнями-рішеннями, а тому звернувся до суду із даною позовною заявою.
Ухвалою від 19.12.2022 суд відкрив провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження (суддя Парненко В.С.).
За відомостями з розпорядження від 06.04.2023 року №132д у зв`язку з відрядженням судді Парненко В.С. до Національної школи суддів України місто Київ у період з 03.04.2023 року по 19.05.2023 року та на підставі витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.04.2023 року зазначена вище справа була розподілена судді Ніколайчук С.В.
На адресу суду від відповідача надійшов відзив щодо заявлених позовних вимог, в якому відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову, де зазначив, що сукупність фактів та обставин, які характеризують діяльність суб`єктів господарювання, задяних в ланцюгу, свідчить про те, що метою їх функціонування є створення виключно документообігу по нереальним госодарським операціям для отримання податкової вигоди.
З`ясування обставин реальності вчинення господарської операції вимагає ретельної перевірки доводів контролюючого органу про фактичне нездійснення господарської операції, викладені в актах перевірки або зафіксовані іншими доказами.
Таким чином, документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються тощо.
В судовому засіданні 01.06.2023 року представник позивача просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, представник відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд встановив таке.
Товариство з обмеженою відповід альністю «ТОРГОВО-ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ «САНРАЙЗ» здійснює діяльність за наступними напрямами: Виробництво продуктів борошномельно-круп`яної промисловості, Виробництво макаронних виробів і подібних борошняних виробів, Оздоблення текстильних виробів, Виробництво іншого верхнього одягу, Виробництво іншого одягу й аксесуарів, Виробництво іншого трикотажного та в`язаного одягу, Виготовлення друкарських форм і надання інших поліграфічних послуг, Виробництво добрив і азотних сполук, Виробництво пестицидів та іншої агрохімічної продукції, Електромонтажні роботи, Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів, Діяльність посередників у торгівлі паливом, рудами, металами та промисловими хімічними речовинами, Діяльність посередників у торгівлі текстильними виробами, одягом, хутром, взуттям і шкіряними виробами, Діяльність посередників, що спеціалізуються в торгівлі іншими товарами, Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту, Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин, Неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, Оптова торгівля текстильними товарами, Оптова торгівля одягом і взуттям, Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами, Оптова торгівля хімічними продуктами, Оптова торгівля відходами та брухтом, Неспеціалізована оптова торгівля, Роздрібна торгівля пальним, Роздрібна торгівля одягом у спеціалізованих магазинах, Роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу інтернет, Складське господарство, Транспортне оброблення вантажів, Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту, Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, Управління нерухомим майном за винагороду або на основі контракту, Спеціалізована діяльність із дизайну, Надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів, Надання в оренду вантажних автомобілів, Виробництво іншої продукції, н.в.і.у., Відновлення відсортованих відходів, Допоміжна діяльність у рослинництві, Післяурожайна діяльність, Оброблення металів та нанесення покриття на метали, Надання в оренду сільськогосподарських машин і устатковання. Основним видом діяльності Позивача є 49.41 Вантажний автомобільний транспорт.
ТОВ «Торгово-транспортна компанія «Санрайз» перебуває у взаємовідносинах з ТОВ «АБП-Оіл».
ТОВ «ТТК «Санрайз» придбало у ТОВ «АБП-ОІЛ» дизельне пальне, яке має нафтобази, склади пального, бензовози і вісім АЗС, розташовані в Дніпропетровській, Київській, Рівненській, Полтавській, Хмельницькій областях, а також 34 штатних робітника. В свою чергу ТОВ «АБП-ОІЛ», паливо купило у ТОВ «Петроліум імпорт», яке має 5-6 штатних робітників і нафтобазу.
Позивач, укладаючи угоду, обрав постачальника, який мав належні можливості постачати дизельне пальне.
Позивач купував дизельне пальне для заправки 25 власних і 19 орендованих вантажних автомобілей, які використовує у власній діяльності з надання послуг перевезення. ТОВ «ТТК «Санрайз» має власні ємність для зберігання палива і колонку для заправки автомобілів, відповідні ліцензії і підготовлений персонал.
Щодо взаємовідносин з ТОВ «СЕД Логістік», то ТОВ «С.Е.Д. Логістік» вапняно-вапняковий пил придбало у ФОП ОСОБА_1 , яка є платником єдиного податку та не є платником ПДВ. Те, що ФОП ОСОБА_1 є платником єдиного податку, не є платником ПДВ, є єдиним продавцем єдиного товару ТОВ «С.Е.Д. Логістік» і те, що IP-адреса або електронна адреса для листування з контролюючими органами, використовується як ФОН ОСОБА_1 так і ТОВ «СЕД Логістік» не свідчить, що вона не проводила господарської діяльності.
На думку позивача, здійснення ТОВ «С.Е.Д. Логістік» з 25 особами штатних робітників формального документообігу з удаваних купівлі і подальшого продажу товару позбавлено всякої логіки і будь-якого економічного сенсу, адже товар куплено у не платника ПДВ - ФОП ОСОБА_2 , а працівникам необхідно сплачувати зарплату не меншу за мінімальну і сплачувати за них податки, що в сумі на порядки вище за ставку ПДВ в 20% і підприємство (або особи, що ним керують) при здійсненні нереальної господарської діяльності мало б збитки та потребувало дотацій, а не отримувало б прибуток.
Згідно із п.п.69.1 п.69 Підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення Податкового Кодексу України «Платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати обов`язки, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків щодо реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування, дата складання яких припадає на період з 1 лютого по 31 травня 2022 року, за умови забезпечення їх реєстрації не пізніше 15 липня 2022 року».
Підприємство спірні податкові накладні зареєструвало 15 липня 2022 року.
Актом встановлено порушення п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.189.1 ст.189, пп. «г» п.198.5 ст.198, п.195.3 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого позивачу донараховано податок на додану вартість на загальну суму 2 234 904, 00 грн та зменшено суму від`ємного значення, різниці між податковими зобов`язаннями та податковим кредитом (рядок 19 декларації з податку на додану вартість) з податку на додану вартість за червень 2022 року на 519 661, 00 грн, а також виявлено, що в порушення п.201.10 статті 201 Податкового Кодексу України, ТОВ «ТТК «Санрайз» недотримано граничні терміни реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Не погоджуючись з вказаними висновками акту перевірки, позивачем подано до головного управління ДПС у Дніпропетровській області заперечення та додаткові документи, що спростовують висновки, викладені в акті.
На підставі акта перевірки від 08.09.2022 № 1544/04-36- 07-13/41642760 прийнято податкові повідомлення-рішення від 06.10.2022:
Протиправність вказаних податкових повідомленнь-рішеннь стала підставою для звернення до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідачів, викладеним в відзивах на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі по тексту - Податковий кодекс України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;
ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Згідно із пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:
- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;
- дата отримання платником податку товарів/послуг.
За приписами пункту 198.3 наведеної статті податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:
придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;
придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);
ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу) (абз. "г" пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України).
Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Згідно із п. 187.1. ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
У відповідності до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Заниження податкового зобов`язання з ПДВ мало місце, як зазначено в акті, із-за «наявності залишків товару, які підпали під сумнів податкової служби та вважаються не підтвердженими із-за того, що підприємством не доведено транспортування товару та передачу його на склад (не надано ТТН та актів прийому-передачі товару на склад) і не ініційовано проведення сумісної інвентаризації у місцях зберігання товару».
Як вказано в акті, ТОВ «ТТК «Санрайз» за договорами поставки закупило товар, операції з придбання якого і розрахунки за нього належним чином відображені в бухгалтерському обліку підприємства. Закуплений і оприбуткований товар зберігається на складах в містах: Дніпро і Харків за договорами оренди та відповідального зберігання і підприємство надало інвентаризаційні відомості про залишки товарів на складах.
Проте приймання товарів на складах здійснюється на підставі супровідних документів (видаткових, товарно-транспортних накладних, рахунків, сертифікатів, та ін.). Акти про приймання матеріалів (а не «акти прийому-передачі товару на склад»), згідно із нормами Інструкції (№ П-6) "Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю" та Інструкції (№ П-7) "Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю" складаються для оформлення приймання матеріальних цінностей, які мають кількісні та якісні розбіжності з даними супровідних документів, або прибули без документів.
Рух товару відображається у відповідних бухгалтерських регістрах, залишки товарів в натурі встановлюються в результаті інвентаризацій і відомості бухгалтерських регістрів по залишкам товарів мають співпадати з відомостями по залишкам товару в інвентаризаційних відомостях.
Всі видаткові накладні, бухгалтерські регістри і інвентаризаційні відомості надавалися позивачем до перевірки, якою розбіжностей в обліку залишків товарів не встановлено.
Згідно із Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 14.10.97 № 363, товарно-транспортна накладна - документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи. Тобто, товарно-транспортна накладна оформлюється і її данні служать підставою для обліків і розрахунків лише у випадках залучення до перевезення вантажу стороннього автоперевізника.
З матеріалів справи видно, що поставлений ТОВ «ДМК «Дніпромлин» цукор, який зберігається на складі ТОВ «Олімп», із смт Губініха Новомосковського р-на Дніпропетровської обл. в м. Харків, перевезено власним транспортом ТОВ «ТТК «Санрайс», яке, крім іншого, саме надає послуги з перевезень вантажів власними 25 і орендованими 19 вантажними автомобілями.
Поставлену ТОВ «ЮА Лайвосток експорт» свинину тушковану було поставлено зі складу постачальника в м. Новоселиця Чернівецької області до складу ТОВ «ДМК «Дніпромлин» в м. Дніпро, перевезено власним транспортом ТОВ «ТТК «Санрайс».
Поставлені ПП «Націонал» консерви м`ясні не переміщалися і до сих пір перебувають на відповідальному зберіганні на складі продавця в м. Дніпро, з огляду на що потреби в оформлені перевізних документів не виникало.
Твердження ГУ ДПС у Дніпропетровській області, що платником податків при перевірці «не ініційовано проведення сумісної інвентаризації у місцях зберігання товару» не відповідає дійсності, адже директор підприємства навіть наполягав сумісно оглянути і порахувати залишки товарів на складах як у м. Дніпро так і у м. Харків, але ревізори відмовилися, що представник позивача не заперечувала під час судового засідання.
На підтвердження викладеного, до заперечень на акт додатково додавалися копії рахунку, видаткових накладних, товарно-транспортних накладних, декларації виробника і сертифікат відповідності та акта прийому-передачі товару на відповідальне зберігання і вказувалося про відмову ревізорів від сумісних інвентаризацій та готовність платника податків в будь-який час провести додаткові сумісні інвентаризації.
В таких випадках податкове повідомлення-рішення згідно із п.86.8. ПК України, приймається на підставі висновків з питань розгляду заперечень та додаткових документів і пояснень, які є невід`ємною частиною матеріалів перевірки (п.86.7. ПК України).
Матеріали перевірки не містять жодного доказу відмови позивача від інвентаризації.
Завищення податкового кредиту з ПДВ виявлено виключно на підставі «аналізу інформаційних баз даних ДПС України», який, нібито, свідчить, що «первинні документи складені тільки задля документообігу і має місце відсутність реального вчинення господарських операцій з:
- поставки вапняно-вапнякового пилу (МП-1) по ланцюгу від ФОП ОСОБА_2 на ТОВ «С.Е.Д. Логістік» і в подальшому від ТОВ «С.Е.Д. Логістік» на ТОВ «ТТК «Санрайз»;
- поставки дизельного палива по ланцюгу від ТОВ «Петроліум імпорт» на ТОВ «АБП-ОІЛ» і в подальшому від ТОВ «АБП-ОІЛ» на ТОВ «ТТК «Санрайз»».
- ТОВ «С.Е.Д. Логістік» зі своїми 25 особами штатних робітників не могло купити у не платника ПДВ ФОП ОСОБА_2 вапняно-вапняковий пил (МП-1), а тільки оформило дефектні документи з удаваного продажу товару ТОВ «ТТК «Санрайз», при цьому, взявши на себе і сплативши в повному обсязі податкові зобов`язання без отримання податкового кредиту з ПДВ;
- ТОВ «Петроліум імпорт» зі своїми 5-6 особами штатних робітників і наявною нафтобазою не могло продати ТОВ «АБП-ОІЛ» дизельне паливо, а ТОВ «АБП-ОІЛ», яке має нафтобази, склади пального, бензовози і вісім АЗС, розташовані в Дніпропетровській, Київській, Рівненській, Полтавській, Хмельницькій областях, а також 34 штатних робітника, не мало можливості продати пальне ТОВ «ТТК «Санрайз», яке, в свою чергу, заправляє дизельним паливом власні 25 і орендовані 19 вантажні автомобілі, має власні ємність для зберігання палива і колонку для заправки автомобілів, відповідні ліцензії і підготовлений персонал (копії накладних на придбання ємності і колонки, ліцензій та посадової інструкції начальника автоколонидодаються).
Про можливість ведення господарської діяльності постачальників пального вказано в акті, а підприємство в запереченнях до акта перевірки надавало з цього приводу додаткові документи і поясненя, зокрема документи, що підтверджують відсутність вини та обставин, що звільняють від фінансової відповідальності, які згідно із п.86.7. та п.86.8. ПК України є матеріалами перевірки, на підставі яких приймалися оскаржувані податкові повідомлення-рішення.
Вищенаведене не може бути виключною підставою для висновку по нереальність спірних господарських операцій.
Автоматизоване співставлення, чи дані з автоматизованих систем контролюючого органу, на думку Верховного Суду (постанова від 04.02.2020р. у справі №2а-5188/11/1370), не є належними доказами, оскільки, воно не віднесено до засобів перевірки правильності та повноти визначення таких податкових зобов`язань. Інформація щодо реальності господарських операцій між контрагентами може бути отримана лише в ході зустрічної звірки або документальної перевірки контрагентів платника податків.
Будь-яка податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами, в тому числі і складена з причин неможливості проведення документальних перевірок, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального закону (постанова Верховного Суду від 27.02.2020 року).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07.07.2022р. по справі № 160/3364/19 вважала, що інформація з інформаційно-телекомунікаційної системи податкових органів має виключно інформаційний, а не доказовий характер.
Первинний документ, складений (підписаний) посадовою особою платника, який в момент здійснення господарської операції не був позбавлений такого статусу не втрачає юридичну силу відповідного документа, отже є підставою для відображення його до бухобліку і формування на його підставі податкового кредиту та понесених витрат господарської діяльності. При цьому, добросовісність та розумна обачливість контрагента такого суб`єкта господарювання полягає саме у необхідності використання складеного відповідного первинного документа без сумніву щодо зазначених в цьому документі відомостей про господарську операцію, навіть за наявності невідповідностей у правовому статусі суб`єкта господарювання.
Відповідальність має індивідуальний характер і платник податків не може нести відповідальність за можливі протиправні дії інших юридичних осіб (постанови від 04.6.2020р. у справі № 340/422/19, від 20.10.2020р. у справі № 806/705/15, тощо).
Порушення, допущені одним платником податків не впливають на права та обов`язки іншого платника податків. Чинне законодавство не покладає на підприємство обов`язок збирання інформації про стан господарської діяльності та порушення підприємств-контрагентів. Тому невиконання контрагентами своїх податкових обов`язків не може бути безумовним свідченням відсутності ділової мети та/або обізнаність платника податків із протиправним характером діяльності його контрагентів та відповідно недостовірності задекларованих даних податкового обліку платника податків (постанови від 18.12.2018р. у справі № 816/1118/17, від 15.01. 2019р. у справі № 809/2918/13-а).
Порушення певними постачальниками товару у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому покупець товарів не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента (постанова від 13.08.2020р. у справі №520/4829/19).
На думку податкової служби, «ТОВ «ТТК «Санрайз» неправомірно відображено податкові зобов`язання та кредиту з ПДВ по реалізації вапняно-вапнякового пилу (МІ 1-І) ТОВ «Шляхбуд» та ТОВ «Торговий Дім «Геротен», купленого у ТОВ «СЕД Логістік»».
В ході аналізу інформаційних баз даних ДПС України та податкової звітності ТОВ «СЕД Логістік» було встановлено, що товар ТОВ «СЕД Логістік» купило у платника єдиного податку ФОП ОСОБА_2 і, як вказано в Акті, «неможливо підтвердити факт реального придбання вапняно-вапнякового пилу, чи можливості виробити та у подальшому реалізувати» ФОП ОСОБА_2 вказаний товар ТОВ «СЕД Логістік» із-за того, що вона не є платником ПДВ.
Таким чином, висновок про нереальність вказаної господарської операції базується лише на припущення контролюючого органу та на підставі інформації баз даних.
Позивач надав під час проведення перевірки з письмовими поясненнями та з запереченнями належним чином завірені копії необхідних документів, що спростовують висновки, викладені в акті перевірки.
Відсутність товарно-транспортних накладних не є безумовною підставою ставити під сумнів здійснення господарських операцій. Документи обумовлені правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом, зокрема, товарно-транспортна накладна та подорожній лист, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.
Відсутність у спірних контрагентів матеріальних та трудових ресурсів також не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу.
Згідно із Закону України від 12.05.2022 № 2260-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану», складені за операціями з постачання товарів/послуг, здійсненими протягом лютого травня 2022 року платники ПДВ зобов`язані зареєструвати в ЄРПН ПН/РК до 15.07.2022 року.
Таким чином, якщо платники зареєстрували податкові накладні в ЄРПН до кінця робочого дня 15.07.2022 року, то Законом № 2260 їх звільнено від відповідальності.
Відповідачем під час розгляду адміністративної справи не наведено об`єктивних доводів та не надано належних доказів правомірності винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, в розумінні ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
В ході проведення перевірки встановлено, що у перевіряємому періоді підприємство ТОВ «ТТК «Санрайз» без укладення договору на покупку цукру, отримало від ТОВ «ДМК «Дніпромлин» (код 43846603, смт.Глубиниха, Новомосковський р-н) цукор білий кристалічний І категорії з цукрових буряків у кількості 42 000 кг на загальну суму 999 600 грн., в т.ч. ПДВ 166 600 грн.
Згідно із даних бухгалтерського обліку операції по отриманому товару, відображені наступим чином: Дт 281 «Товар» Кт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» на загальну суму 999 600 грн; Дт 644 «Податковий кредит» Кт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» у сумі 166600 грн. Станом на 30.06.2022 кредиторська заборгованість складає 999 600 грн.
Відповідно до інвентарної відомості №5 вищевказаний цукор знаходиться на складі ТОВ «Олімп», розташованому у м. Харків.
Згідно із даними бухгалтерського обліку операції по отриманому товару, відображені наступим: -281 «Товар» Кт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» на загальну суму 2 449984; Дт 644 «Податковий кредит» Кт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» у сумі 416 664 грн. Дт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» КтЗП «Поточні рахунки в національній валюті» 2 500 000 грн. Станом на 30.06.2022 дебіторська заборгованість складає 16 грн.
Враховуючи викладене, податковий орган вважає, що наявність залишків консерв м`ясних підпадає під сумнів та вважає не підтвердженими.
Окрім того, у перевіряємий період підприємством ТОВ "ТТК "Санрайз" згідно із договором поставки від 29.03.2022 року № 29/03/2022 отримало від ТОВ "ЮА лайвсток експорт" свинину тушковану ж/б 525 г у кількості 37 296 шт на загальну суму 2 573 424, грн.
Згідно із даними бухгалтерського обліку операції по отриманому товару ,відображені наступним чином: Дт 281 "Товар" Кт 631 "рохрахунки з вітчизняними постачальниками" на загальну суму 2 573 424 грн; Дт 644 "Податковий кредит" Кт 631 "розрахунки з вітчизняними постачальниками" Кт 311 "Поточні рахунки в національній валюті" 2 760 000 грн. Станом на 30.06.2022 року дебіторська заборгованість складає 186 576 грн.
Згідно із п. 1 ст. 10 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та розділу І Полодення № 879 для забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства зобов`язані проводити інвентаризацію активів і зобов`язань, під час якої перевіряються і документально підтверджуються їх наявність , стан і оцінка.
Об`єкти і періодичність проведення інвентаризації визначаються власником (керівником) підприємства, крім випадків , коди її проведення є обов`язковим згідно із законодавством.
Відповідно до п. 7 р. І Полодення № 879 проведення інвернтаризації є обов`язковим:
- перед складанням річної фінансової звітності в обсязі, визначеному пунктом 6 цього розділу , з урахуванням особливостей проведення інвентаризаціїі в строки, визначені п.10 цього роздялу;
- у разі матеріально відповідальних осіб, а також у разі зміни керівника колективу (бригадира), вибуття з колективу (бригади) більше половини його членів або на вимогу хоча б одного члане колективу (бригади) при колективній (бригадній) матеріальній відповідальності (на день приймання-передачі справ) в обсязі активів, які знаходяться на відповідальному зберіганні.
Згідно із п. 10 р. І Положення № 879 інвернтаризація активів та зобов`язань перед складанням річної фінансової звітності проводиться до дати балансу в період , зокрема, трьох місяців для необоротних активів (крім незавершених капітальних інвестицій, об`єктів основних засобів, які на момент інвентаризації будуть знаходитися поза підприємством, зокрема автомобілів, морських і річкових суден, які відбудуть у тривалі рейси, тощо), запасів (крім незавершеного виробництва та напівфабрикатів, інших матеріальних цінностей, які на момент інвентаризації будуть знаходитися поза підприємством), поточних біологічних активів, дебіторської та кредиторської заборгованостей, витрат і доходів майбутніх періодів, зобов`язань (крім невикористаних забезпечень, розрахунків з бюджетом та з відрахувань на загальнообов`язкове державне соціальне страхування).
В ході проведення перевірки встановлено, що інвентаризацію ТМЦ та основних засобів за 2021 року та І півріччя 2022 року підприємство не проводило.
На підставі запиту перевіряючих № 5 від 26.08.2022 року ТОВ "ТТК "Санрайз" 26.08.2022 року надало доступ перевіряючим до території за місцезнаходженням основного складу , приміщень та іншого майна підприємства та у їх присутності проведено інвентаризацію товарно-матеріальних цінностей за місцями їхзберігання за адресою: м. кам`янське, пр. Аношкіна,181/102 та м. Кам`янське вул Чайковського,1/73, розбіжностей між бухгалтерськими та обліковими даними не виявлено.
Проте по іншим складам (місця зберігання) згідно із інвентаризаційних описів складених та підписаних директором підприємства ТОВ "ТТК "Санрайз" по певному товару (цукор, консерви м`ясня стерилізовані "М`ясо птиці" , свинина тушкована , ж/б 525 г) наявність залишків на складських приміщеннях , розташованих у м. Харків та м. Дніпро, підпадає під сумнів та вважає не підтвердженими.
Відповідно до п 198.5 ст. 198 Податкового кодесу України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися, зокрема, в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).
У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Вищезазначені порушення призвели до нереєстрації ТОВ "ТТК "Санрайз" податкових накладених в Єдиному реєстрі податкових накладних в частині не підтвердження залишків товару.
Доказів на спростування вищенаведеного позивач суду не надав.
Таким чином, дослідженими у справі доказами та/або фактом їх відсутності, судом підтверджені висновки, викладені в акті перевірки 08.09.2022 № 1544/04-36- 07-13/41642760, стосовно правомірності застосування до позивача штрафу в розмірі 3400,00 грн.
Відповідно до п. 85.1 ст. 85 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.
При цьому великий платник податків на запит контролюючого органу зобов`язаний також надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги" копії таких документів, що створюються ним в електронній формі з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів, не пізніше двох робочих днів, наступних за днем отримання запиту.
В ході проведення перевірки керівнику ТОВ «ТТК «Санрайз» вручено запити з проханням надати інформацію та первинні документи:
- № 1 від 24.08.2022 року: щодо надання всих первинних документів (договора купівлі-продажу товарів (робіт, послуг) по контрагентам, приходні та видаткові накладні, акти виконаних робіт ТТН, та інше), банківських та касових документів, документів по РРО та регістрів бухгалтерського обліку (оборотно - сальдові відомості по всим бухгалтерським рахункам, карточки по всим бухгалтерським рахункам, журнали - ордери по всим бухгалтерським рахункам та інше), накази на призначення та звільнення посадових осіб, наказ про облікову політику підприємства на 2020 рік, штатний розклад за періоди виникнення від`ємного значення з податку на додану вартість згідно Декларації по податку на додану вартість за червень 2022 року (жовтень 2021 року - червень 2022 року). Термін надання документів 24.08.2022 до 16:00год.
- № 2 від 24.08.2022 року щодо надання договорів оренди або документів на право власності на складські приміщення, виробничі приміщення, офісні приміщеннфя та транспортні засоби, технічну документацію на власне та орендоване обладнання, транспортні засоби, офісні та складські примішення, виробничі приміщення, ємності для зберігання паливно-мастильних матеріалів (при наявності); журнали складського обліку , щодо оприбуткування та видачі товарів; акти видчі товарів за перевіряємий період за періоди виникнення від`ємного значення з податку на додану вартість згідно із Декларації по податку на додану вартість за червень 2022 року (жовтень 2021 року - червень 2022 року). Термін надання докуметів 24.08.2022 року до 16:00 год.
- № 4 від 24.08.2022 року щодо надання дати виникнення крелиторської, дебиторської заборгованості по контрагентам-постачальникам та покпцям по рах 631, 361 станом на 01.08.2021, 01.01.2022 року та 30.06.2022 року , в розрізі договорів та номенклатурою товарів/послуг. Також надати обороти рахунків (журнали -ордери) по вказаним рахункам у розгорнутому вигляді (Дт, Кт) в розрізі контрагентів помісячно за період з 01.01.2021 року по 30.06.2022 року. Термін надання документів 24.08.2022 до 16-00 год.
Тобто, платнику податків вручено запити на надання документів цього ж дня до 16:00 год.
Листом № 22-08-24 від 24.08.2022 року підприємство повідомило, що у зв`язку з великим обсягом складеним первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку за період з жовтня 2021 по червень 2022 року та суцільно з тиснутим терміном надання цих документів не має фізичної змоги надати їх у повному обсязі у строк 24.08.2022 року до 16-00 год. також, у зв`язку з воєнним станом співробітники ТОВ "ТТК "Санрайз" на період повітряних тривог залишають робочі місця та перебувають у сховищі, що скорочує час, необхідний для виготовлення копій документів, але ТОВ "ТТК "Санрайз" зобов`язується виготовити усі необхідні документи копії документів по мірі можливості.
Також, позивачу вручено запити № 5 від 26.08.2022 року на підставі пп. 20.1.9 та пп. 20.1.13 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України в ході перевірки необхідно забезпечити проведення інвентаризації основних засобів, товарно-материальних цінностей, зняття залишків товарино-материальних цінностей на складах та місцях зберігання в присутності фахівців, що здійснюють позапланову перевірку . Станом на 30.06.2022 року та на дату проведення інвентаризації надати залишки товарно-матеріальних цінностей та основних фондів в розгорнутому виді у розмірі номенклатурних позицій (кількісному та вартісному вигляді), що обліковується на рахунках 10, 20, 23, 26, 28 (з урахуванням субрахунків) підприємства. у зв`язку із обмеженим терміном проведення перевірки, інвентаризацію податковий орган просить провести 26.08.2022 року. Інвернтаризацію основного складу проведено 26.08.2022 року.
Також, з запитів № 5 та № 6 видно, що платнику податків вручено запити на надання документів цього ж дня до 16:00 год.
ТОВ "ТТК "Санрайз" надано документи несвоєчасно та не в повному обсязі , чим порушено п. 16.1.9 п.16.1 ст. 16, пп. 20.1.8 п. 20.1 ст. 20, п. 44.1, п. 44.6 ст. 44, п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України.
Податковим органом складено акт про несвоєчасне надання документів від 28.08.2022 року № 781/04-36-07-13/41642760.
Системний аналіз п. 82.2 Податкового кодексу України свідчить, що під час проведення перевірки платник податків надає документи не менше ніж за три робочі дні до дня її завершення, а не в термін зазначений в запиті, тому твердження податкового органу, що підприємство не своєчасно надало документи на запити суд не приймає до уваги.
Позивач не заперечував того факту, що документи на запити не були надані у строки, визначено у цих запитах, оскільки позивач в такий короткий строк не зміг надати запитувані документи.
Під час розгляду справи судом встановлено, позивач надав запитувані в запитах від 24.08.2022 року № 1-6 документи не в повному обсязі, у зв`язку з чим суд зробив висновок, що до позивача правомірно застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 1020,00 грн стосовно процедурних порушень за надання документів до перевірки посадовими особами ТОВ "ТК "Санрайз" не в повному обсязі.
Згідно із ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається саме на відповідача.
Суд враховує й те, що згідно із п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
З урахуванням вищевикладеного, суд робить висновок, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст. 139 КАС України.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинтсва України).
За змістом приписів п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру судовий збір справляється: якщо подано юридичною особою 1,5 відсотка ціни позову.
З урахуванням наведеного та зважаючи на те, що позивач подав позов майнового характеру, останнім при зверненні до суду з цим позовом сплачений судовий збір у сумі 24 810,00 грн.
Керуючись статтями 243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 06.10.2022, а саме:
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 05 липня 2023 року.

Суддя С.В. Ніколайчук