Справа № 260/1924/22
Суддя: Микуляк П.П.
Дата ухвалення: 2023-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

04 липня 2023 року м. Ужгород№ 260/1924/22
Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Микуляк П.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Військової частини НОМЕР_1 , якою просить суд:

- визнати незаконним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 №56 від 05 травня 2022 року, в частині накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани на військовослужбовця ОСОБА_1 та позбавлення грошової премії за квітень та травень 2022 року пропорційно дням несення військової служби;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 розглянути питання про нарахування та виплату ОСОБА_1 премій, не виплачених за квітень та травень 2022 року.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 з 28.02.2022 року призваний Хустським районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки і наказом №5 від 28.02.2022 призначений стрільцем 3 відділення 1 взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , ВОС-100915А.

26.04.2022 позивачем було подано рапорт про звільнення з лав Збройних Сил України командиру першого взводу в/ч НОМЕР_2 лейтенанту ОСОБА_2 , оскільки на його утриманні перебуває троє малолітніх дітей. По суті рапорту командир 1-ї роти ОСОБА_3 не заперечив, зауважень чи заперечень проти задоволення цього рапорту не подано також і командиром 1-го взводу 1-ї роти в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_4 .

При проведенні службового розслідування членами комісії оцінку рапорту надано не було. Погодження рапорту вищим керівництвом унеможливлювало притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача з оголошенням йому догани.

Позивач вважає, що наказ командира військової частини НОМЕР_1 №56 від 05.05.2022 про накладення на нього, як військовослужбовця дисциплінарного стягнення у вигляді догани є необґрунтованим та таким що прийнятий без урахування усіх обставин, що мали значення для його прийняття, а тому підлягає скасуванню.

Відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву, відповідно до якої зазначає, що поданий позивачем рапорт про звільнення з військової служби у зв`язку з тим, що на його утриманні перебувають 3-оє неповнолітніх дітей не пояснює причин невиконання наказу командира батальйону про вибуття на бойовий марш за межі пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 .

Згідно ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

28 лютого 2022 року відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №5 солдат запасу ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 прийняв посаду і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

26 квітня 2022 року позивачем було подано рапорт командиру 1- го взводу Військової частини № НОМЕР_3 із проханням звільнити його з військової служби у зв`язку з утриманням трьох малолітніх дітей віком до 18 років - 2008 р.н., 2009 р.н.,2013 р.н.

Командир 1- ї роти Військової частини НОМЕР_1 по суті рапорту не заперечував, що підтверджується його резолюцією на рапорті.

26 квітня 2022 року тимчасове виконання обов`язків командира військової частини НОМЕР_1 покладено на капітана ОСОБА_5 , заступника начальника штабу з мобілізаційної роботи військової частини НОМЕР_1 , без права прийняття організаційно-штатних, кадрових рішень (витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №61 від 26.04.2022 року)

Того ж 26 квітня 2022 року під час шикування особового складу було доведено бойовий наказ № 61 від 26 квітня 2022 року на вибуття батальйону для виконання бойового завдання.

Під час перевірки особового складу щодо наявності військовослужбовців, які залишились згідно списків бригади о 14:00 було виявлено, що у строю знаходиться військовослужбовець ОСОБА_1 , який не вибув з в/ч НОМЕР_1 для виконання бойового завдання згідно наказу командира батальйону, що призвело до звернення т.в.о начальника штабу-першого заступника командира батальйону в/ч НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_6 до т.в.о. командира в/ч НОМЕР_1 .

26 квітня 2022 року наказом т.в.о. командира в/ч НОМЕР_1 № 49/1 Про призначення службового розслідування по факту невиконання наказу командира військової частини військовослужбовцями наказано провести повне та об`єктивне службове розслідування за фактом невиконання наказу командира військової частини НОМЕР_1 , в тому числі, військовослужбовцем ОСОБА_1

05 травня 2022 року складено Акт проведення службового розслідування за фактом невиконання наказу т.в.о. командира в/ч НОМЕР_1 військовослужбовцем.

Відповідно до якого, керуючись п.1,2, 4 наказу т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 від 26.04.2022 № 49/1, пп. 4,6 розділу V та п.6 розділу VI Порядку від 21.11.2017 року №608 запропоновано за порушення правил військової дисципліни у вигляді невиконання наказу командира, що зумовлено сімейними обставинами, які не мають непереборного характеру, накласти на ст. солдата ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

05 травня 2022 року наказом т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 № 56 Про результати службового розслідування за фактом невиконання наказу командира військової частини НОМЕР_1 про висунення на марш військовослужбовцями наказано, за порушення правил військової дисципліни у вигляді невиконання наказу командира, що зумовлено сімейними обставинами, які не мають непереборного характеру, накласти, в тому числі, на ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Вважаючи наказ Військової частини НОМЕР_1 від 05 травня 2022 року № 56 Про результати проведення службового розслідування за фактом не виконання наказу командира військової частини НОМЕР_1 про висунення на марш військовослужбовцями у частині застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді догани протиправним, позивач звернувся до суду з метою його скасування.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Закон України Про дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі - Дисциплінарний статут).

Статтею 4 Дисциплінарного статуту передбачено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Відповідно до вимог ст.6 Дисциплінарного статуту командир наділений правом віддавати накази і розпорядження, а підлеглий зобов`язаний - їх виконувати; наказ має бути виконаний сумлінно, точно та у встановлений строк.

Відповідальність за наказ несе командир, який його віддав.

Згідно з ч.1 ст.45 Дисциплінарного статуту у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Відповідно до п.48 Дисциплінарного статуту на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення, зокрема, б) догана.

З урахуванням наведених положень, позивач був зобов`язаний виконувати накази командирів, у тому числі щодо вибуття особового складу.

Слід звернути увагу, що загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів визначає Закон України Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статут).

Положенням ст.26 Статуту передбачено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України" дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до статей 28, 29, 30 Статуту єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в: наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця; наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази; забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

За своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців.

Начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання.

Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

За змістом ч.2,3 ст.37 Статуту військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін.

Про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання. Якщо військовослужбовець розуміє, що він неспроможний виконати наказ своєчасно та у повному обсязі, він про це зобов`язаний доповісти вищезазначеним особам негайно.

Суд звертає увагу, що під наказом розуміється одна із форм реалізації владних функцій, організаційно - розпорядчих або адміністративно - господарських обов`язків військової службової особи, змістом якої є пряма, обов`язкова для виконання вимога начальника про вчинення або не вчинення підлеглим (групою підлеглих) певних дій по службі. Під наказом розуміється також пряма вимога у вигляді розпорядження, вказівки, команди тощо.

Тимчасово виконуючий обов`язки начальника штабу-перший заступник командира батальйону в/ч НОМЕР_1 лейтенант ОСОБА_6 звернувся з рапортом до командира в/ч НОМЕР_1 , в якому доводить до відома, що о 05:00 раку 26 квітня 2022 року під час шикування особового складу було доведено бойовий наказ № 61 від 26 квітня 2022 року на вибуття батальйону для виконання бойового завдання. В подальшому, під час перевірки особового складу щодо наявності військовослужбовців, які залишились згідно списків бригади о 14:00 було виявлено, що у строю знаходять військовослужбовець ОСОБА_1 , який не вибув з в/ч НОМЕР_1 для виконання бойового завдання згідно вищевказаного наказу командира батальйону на убуття.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 26 квітня 2022 року № 61, з 26 квітня 2022 вибув у відрядження до складу сил і засобів здійснення заходів із забезпеченні національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, у склад оперативного угруповання Слобода оперативно-стратегічного угруповання військ ІНФОРМАЦІЯ_2 . Підстава: розпорядження Командування Сил територіальної оборони ЗС України від 24.04.2022 №760/257/т, бойове розпорядження з територіальної оборони угруповання військ ІНФОРМАЦІЯ_3 від 24.04.2022 року №346дск.

Цим же наказом визначено, що тимчасове виконання обов`язків командира військової частини НОМЕР_1 за цим наказом №61 покладено на капітана ОСОБА_5 , заступника начальника штабу з мобілізаційної роботи військової частини НОМЕР_1 , без права прийняття організаційно-штатних, кадрових рішень.

Із наказу №56 від 06 травня 2022 року вбачається, що командиру військової частини НОМЕР_1 було наказано надати перелік військовослужбовців, що будуть знаходитись у постійному пункті дислокації військової частини для виконання поточних завдань. Такий список військовослужбовців затверджувався керівництвом угрупування військ " ІНФОРМАЦІЯ_3 " (а.с.82).

На виконання вимог ухвали про витребування доказів відповідачем до суду було подано клопотання, у якому представником зазначено, що наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 25.04.2022 року №49 був наказом, який обумовлював обов`язок у особового складу батальйону його виконати, відтак окремого списку для вибуття військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 не визначалося.

Для правильного вирішення оскаржуваних правовідносин необхідно дослідити акт службового розслідування та обставини неможливості виконання позивачем розпорядження щодо вибуття.

Згідно із ст.84 Дисциплінарного статуту прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Абзацом 2 ст.86 Дисциплінарного статуту визначено, що під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Відповідно до п.85 Дисциплінарного статуту службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.

Наказом Міністерства оборони України від 21 листопада 2017 року №608 затверджено Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, який визначає механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України (далі - Порядок №608).

Відповідно до п.2 розділу І Порядку №608 службове розслідування - комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.

Вищенаведене свідчить, що за своєю правовою природою висновок службового розслідування є службовим документом, який фіксує факт проведення службового розслідування і є носієм доказової інформації про обставини, що стали підставами для його призначення.

Зафіксовані в результатах службового розслідування обставини можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про законність рішень суб`єкта владних повноважень, в основу яких покладені зазначені в ньому висновки.

Як стверджується змістом оскаржуваного наказу від 25 травня 2022 року №56 були списки осіб, що будуть знаходиться у пункті постійної дислокації військової частини і такий список був затверджений керівництвом угрупування військ " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", однак такий список суду не був наданий.

При цьому, цим же наказом № 56 стверджується, що 26.04.2022 року близько 14 год було здійснено перевірку особового складу військовослужбовців, затверджених для забезпечення поточної діяльності військової частини НОМЕР_1 у пункті її постійної дислокації. У ході перевірки було встановлено 10-ть військовослужбовців, які залишилися у пункті постійної дислокації, в тому числі ОСОБА_1 , які не були включені до списків військовослужбовців, які залишаються у пункті постійної дислокації.

Матеріали службового розслідування не містить жодного наказу (витягу із наказу) який не виконав військовослужбовець; не містить списку військовослужбовців, які залишалися у пункті постійної дислокації у період, що був охоплений службовим розслідуванням. Крім того, всупереч положенню п.12 розділу ІІІ Порядку проведення службового розслідування у Збройних силах України № 608 від 21.11.2017 року, матеріали службового розслідування не містять пояснень безпосереднього начальника військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення, як і не містять будь-яких доказів, що свідчать про те, що позивач умисно чи свідомо не вибув на бойовий марш у складі військової частини.

За таких умов дії відповідача щодо прийнятого оскаржуваного наказу № 56 від 05 травня 2022 року, в частині накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани, не є достатньо обґрунтованими та такими, що співмірно відповідають обставинам неможливості виконання позивачем наказу щодо вибуття, а відтак наведені вище мотиви вказують на протиправність прийнятого відповідачем наказу від 05 травня 2022 року №56 Про результати проведення службового розслідування за фактом не виконання наказу командира військової частини НОМЕР_1 про висунення на марш військовослужбовцями у частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що оскаржуваний наказ відповідача не відповідає критеріям правомірності, наведеним у ч.2 ст.2 КАС України та базуючись на сукупності встановлених дійсних обставинах справи, враховуючи підстави прийняття такого наказу, керуючись релевантними нормами законодавства, такий підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання нарахувати та виплатити премію, не виплачену за квітень та травень 2022 року, суд зазначає, що виходячи зі змісту положень КАС України суд не підміняє повноваження в/ч НОМЕР_1 при розгляді судових справ.

У даному випадку, нарахування та виплата грошового забезпечення відноситься до компетенції в/ч НОМЕР_1 , що є дискреційними повноваженнями.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями ст.90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, суд вважає, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.9, 14, 90, 139, 242-246, 255 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Військової частини НОМЕР_1 від 05 травня 2022 року № 56 Про результати проведення службового розслідування за фактом не виконання наказу командира військової частини НОМЕР_1 про висунення на марш військовослужбовцями, в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.255 КАС України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя П.П.Микуляк