Справа № 340/4615/21
Суддя: О.В. КРАВЧУК
Дата ухвалення: 2023-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2023 року м. Кропивницький Справа № 340/4615/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кравчук О.В. розглянув за правилами спрощеного позовного письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (; адреса: вул. Соборна, 7-а, м. Кропивницький, 25006)

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області (), щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії, за весь період затримки, відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 року № 2050-111 та частини 2 ст. 55 Закону України № 2262-ХІІ від 09.04.1992 р. «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області провести розрахунки та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) компенсації втрати частини грошових доходів, у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії, відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 року № 2050-ІІІ та Постанови КМ України від 21.02.2001 р. № 159 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», яка була нарахована та виплачена на підставах Постанов КМ України № 103 від 21.02.2018 р. «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» та № 1088 від 24.12.2019 р. «Деякі питання виплати пенсій окремим категоріям громадян» за весь період затримки з 01.01.2016 р. по 04.06.2021 року.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказав, що отримує пенсію на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та з 01 січня 2016 року набув право на перерахунок пенсії. Пенсія йому перерахована відповідачем відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова №103) із поетапною виплатою заборгованості в сумі 50345,28 грн за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року. Однак, виплачуючи вказану заборгованість, протиправно відповідач не проводить нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Ухвалою від відкрито провадження в адміністративній справі постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

У відзиві на позов відповідач позовні вимоги не визнав. В обґрунтування своєї позиції вказав, що згідно з частиною четвертою статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України №103 затверджено порядок і строки виплати перерахованої пенсії з 01 січня 2016 року зазначеній категорії пенсіонерів. Суми, належні позивачеві, виплачуються ОСОБА_1 без затримок. З наведених вище підстав відповідач просив в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Позивач скерував до суду відповідь на відзив, у якій доводи відповідача заперечив та підтримав раніше заявлені позовні вимоги.

Дослідивши письмові докази, а також пояснення, викладені учасниками справи у заявах по суті справи, суд:

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та з 2007 року отримує пенсію за вислугу років у розмірі 82% відповідних сум грошового забезпечення на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ.

Відповідачем згідно з довідкою УМВС в Кіровоградській області від 21.03.2018 №8982, відповідно до постанови КМУ від 21.02.2018 року №103 та від 11.11.2015 №988 здійснено перерахунок пенсії позивача відповідно до грошового забезпечення за нормами, чинними на січень 2016 за прирівняною посадою.

Відповідно до відомостей з пенсійної справи позивача, виплата перерахованої на підставі Постанови №103 пенсії позивача за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року проводиться: з 01 січня 2019 року по 01 грудня 2019 року 1048,86 грн. на місяць, а з 01 січня 2020 року та до забезпечення повної виплати розрахованої суми - 2097,72 грн. на місяць. Загальна сума відкладеної виплати згідно із Постановою №103 становить 50345,28 грн. Станом на час розгляду цієї справи суду не надано доказів того, що відповідачем порушений вказаний графік виплат.

Позивач, разом із тим, вважає, що відповідач мав би одночасно виплачувати йому компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, починаючи з 2019 року по день фактичної виплати заборгованої суми, яка утворилася за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 55 Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-ХІІ), яка регламентує виплату пенсій за минулий час, передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. При цьому компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України від 19 жовтня 2000 року №2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі - Закон №2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159 (далі - Порядок №159).

Відповідно до статей 1 та 2 Закону №2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Згідно зі статтею 4 Закону №2050-ІІІ виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Відповідно до положень статті 6 Закону №2050-ІІІ компенсацію виплачують за рахунок коштів відповідного бюджету - підприємства, установи і організації, що фінансуються чи дотуються з бюджету; коштів Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, інших цільових соціальних фондів, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.

У пункті 6 Порядку №159 також вказано, що компенсація проводиться за рахунок джерел, з яких здійснюються відповідні виплати.

Статтею 7 Закону №2050-ІІІ передбачено, що відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку.

З аналізу вищевикладених правових норм слідує, що нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Тобто, у кожному випадку необхідно встановити вину пенсійного органу у невчасній виплаті грошових доходів громадянам.

Основною умовою для виплати громадянину компенсації, передбаченої статтею 55 Закону №2262-ХІІ, статтею 2 Закону №2050-ІІІ та Порядком №159 є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) на один і більше календарних місяців. При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - органом ПФУ) добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 18 листопада 2014 року (справа №21-518а14), а також Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року (справа №336/4675/17), від 22 листопада 2018 року (справа №522/1404/17).

Частиною четвертою статті 63 Закону №2262-ХІІ встановлено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, цією нормою делеговано право Кабінету Міністрів України встановлювати порядок проведення органами Пенсійного фонду України перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ.

Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону №2262-ХІІ Кабінет Міністрів України прийняв постанову №103, пунктом 3 якої встановив перерахувати з 01 січня 2016 року пенсії, призначені згідно із Законом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (Офіційний вісник України, 2015 р., № 96, ст. 3281).

Виплату перерахованих відповідно до абзацу першого цього пункту пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) проводити з 01 січня 2018 року. Сума перерахованих пенсій для виплати за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 01 січня 2018 року та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку:

з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року;

з 01 січня 2020 року - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

Як уже зазначалося судом та цього не оспорює позивач, відповідач, починаючи з 01 січня 2019 року, танови №103 пенсії позивача за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року проводиться: з 01 січня 2019 року по 01 грудня 2019 року 1048,86 грн. на місяць, а з 01 січня 2020 року та до забезпечення повної виплати розрахованої суми - 2097,72 грн. на місяць. Загальна сума відкладеної виплати згідно із постановою №103 становить 50345,28 грн. щомісяця, проводить виплату 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого пункту 3 постанови №103, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року (така різниця становить 926,16 грн.).

Тобто, така виплата проводиться у порядку та в строки, визначені Кабінетом Міністрів України на виконання повноважень, що йому делеговані згідно з частиною четвертою статті 63 Закону №2262-ХІІ. При цьому суд вважає, що у спірних правовідносинах відсутня встановлена частиною другою статті 55 цього Закону умова щодо нарахування компенсації втрати частини доходів, а саме - вина органу Пенсійного фонду України у неотриманні пенсіонером нарахованих сум пенсії. У даному випадку відповідач керувався Постановою №103, якою і визначено строки виплати перерахованої пенсії за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року. Порушення цих строків виплати позивачу пенсії судом не встановлено.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі аналізу норм чинного законодавства та встановлених обставин у справі, перевірених письмовими доказами, суд дійшов висновку про відсутність підстав для нарахування та виплати відповідно до вимог Закону №2050-ІІІ та Порядку №159 компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати пенсії, оскільки відповідач нарахування та виплату пенсії з 01 січня 2019 року проводив у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку та строки.

Відтак, в задоволенні позову належить відмовити.

Судові витрати, які підлягали б розподілу на підставі статті 139 КАС України, у зв?язку із відмовою у задоволенні позовних вимог, у справі відсутні.

Керуючись статтями 72-77, 139, 242-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (; адреса: вул. Соборна, 7-а, м. Кропивницький, 25006) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтями 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржене у 30-денний строк з дня його складення до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі - безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.В. КРАВЧУК