Справа № 380/18641/22
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/18641/22 пров. № А/857/7926/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Ніколіна В.В., Пліша М.А.,

за участю секретаря судових засідань Єршової Ю.С.,

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Франківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2023 року (головуючий суддя: Кравців О.Р., місце ухвалення - м. Львів) у справі за адміністративним позовом Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» до Франківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_1 про визнання бездіяльності протиправною та скасування постанови,-

встановив:

Комунальне некомерційне підприємство Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня», 23.12.2022 звернулося до суду з позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а. с. 132-134 том 1), просило:

- визнати бездіяльність державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Котлярської Христини Романівни у виконавчому провадженні № 70534686 протиправною та зобов`язати її винести постанову про закінчення виконавчого провадження № 70534686 на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення суду;

- скасувати постанову винесену державним виконавцем Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Котлярською Христиною Романівною від 12 грудня 2022 року у виконавчому провадженні № 70534686 про стягнення з Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня виконавчого збору в сумі 26800,00 грн.

Обґрунтовує позов тим, що позивачем фактично виконано рішення суду від 05 грудня 2022 року у справі № 465/2585/21 про поновлення на роботі ОСОБА_1 в повному обсязі. Отже, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження № 70534686 підлягає закінченню, а постанова про стягнення виконавчого збору недійсною та такою, що підлягає скасуванню.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2023 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця Франківського відділу Державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 12.12.2022 про стягнення виконавчого збору у розмірі 26800,00 грн, винесену у виконавчому провадженні № 70534686.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Франківського відділу Державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня судові витрати у виді судового збору, пропорційно до задоволених позовних вимог, в сумі 1240 грн 50 коп.

Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив в апеляційному порядку. Вважає його необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати рішення.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, посилається на те, що державний виконавець Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції при винесені постанов в межах виконавчого провадження № 70534686, на виконання виконавчого листа у справі № 465/2585/21, діяв в межах і в спосіб встановлений приписами Закону України «Про виконавче провадження».

Представником позивача, 04.07.2023 подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Представник відповідача Котлярська Х.Р. у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала.

Представник позивача Сокальський Д.А. у судовому засіданні апеляційну скаргу заперечив, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Франківського районного суду м. Львова від 05.12.2022 у справі № 465/2585/21 позов задоволено; зобов`язано поновити ОСОБА_1 на посаді лікаря-психіатра 24 відділення Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня»; зобов`язано допустити негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі.

На виконання виконавчого листа № 465/2585/21 виданого 09.12.2022 Франківським районним судом м. Львова, державний виконавець Франківського відділу Державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 12.12.2022 виніс постанови:

- про відкриття виконавчого провадження № 70534686;

- про стягнення виконавчого збору у розмірі 26800,00 грн;

- про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 300,00 грн;

На виконання рішення від 05.12.2022 у справі № 465/2585/21 позивачем видано наказ № 570 від 12.12.2022 про поновлення ОСОБА_1 на посаді лікаря-психіатра 24 відділення.

Позивач, 28.12.2022 звернувся до відповідача з клопотанням про закінчення виконавчого провадження № 70534686 з підстав передбачених пунктом 9 частини 1 статті 39 Закону № 1404-VIII. Проте, державним виконавцем так і не було винесено відповідної постанови.

Вважаючи постанову про стягнення виконавчого збору та бездіяльність державного виконавця протиправними, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржена постанова про стягнення виконавчого збору є протиправною, оскільки суперечить нормам п. 1 ч 5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», а тому підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про визнання бездіяльності державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Котлярської Христини Романівни у виконавчому провадженні № 70534686 протиправною та зобов`язання її винести постанову про закінчення виконавчого провадження № 70534686 на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення суду, то суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки належних та допустимих доказів стосовно протиправних дій чи бездіяльності у виконавчому провадженні № 70534686 поза межами дій щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору позивачем не надано, а тому у задоволенні вказаної вимоги слід відмовити.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною 1 ст. 308 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки, позивачем не оскаржується в апеляційному порядку судове рішення суду першої інстанції, а тому, предметом розгляду в суді апеляційної інстанції, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 308 КАС України, є законність і обґрунтованість судового рішення суду у частині задоволення позову.

Отже, предметом розгляду у цій справі є оцінка наявності підстав для стягнення з Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» виконавчого збору в сумі 26800,00 грн у виконавчому провадженні № 70534686.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (надалі Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За статтею 10 Закону № 1404-VIII заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону № 1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 5 вказаної статті встановлено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Так, відповідно до ч. ч. 1, 2, 4 ст. 27 Закону № 1404-VІІІ, виконавчий збір це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Відповідно ч. 4 ст. 27 Закону № 1404-VІІІ, державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Разом з тим суд апеляційної інстанції звертає увагу, що ч. 5 ст. 27 Закону № 1404-VІІІ визначено вичерпний перелік випадків коли виконавчий збір не стягується, зокрема:

1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;

2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;

3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»;

4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;

5) у разі виконання рішення приватним виконавцем;

6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, яка підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» та Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності зазначеними законами.

Системний аналіз вищенаведених правових норм, надає суду апеляційної інстанції підстави для висновку, що виконавчий збір за виконавчими документами, що перебувають на примусовому виконанні органу виконавчої служби та підлягають негайному виконанню не стягується.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на виконання виконавчого листа № 465/2585/21, виданого 09.12.2022 Франківським районним судом м. Львова (а. с. 115-116 том 1), державний виконавець 12.12.2022 виніс оскаржену постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 26800,00 грн.(а. с. 121 том 1).

Рішенням Франківського районного суду м. Львова (а. с. 91-95 том 1) від 05.12.2022 у справі № 465/2585/21 позов задоволено повністю, зобов`язано поновити ОСОБА_1 на посаді лікаря-психіатра 24 відділення Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» та зобов`язано допустити негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що вказаним судовим рішенням встановлено факт незаконного звільнення ОСОБА_1 , відновлено його порушене право шляхом поновлення на роботі та допущено до негайного виконання рішення в частині поновлення на роботі.

Отже, за встановлених обставин справи, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки рішення Франківського районного суду м. Львова від 05.12.2022 у справі № 465/2585/21 в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі допущено до негайного виконання, а тому відповідно до приписів п. 1 ч. 5 ст. 27 Закону № 1404-VIII, виконавчий збір не стягується.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції що позов необхідно задовольнити частково, оскільки оскаржувана постанова про стягнення виконавчого збору є протиправною та підлягає скасуванню, так як суперечить п. 1 ч. 5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, апеляційна скарга Франківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 310, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу Франківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2023 року у справі № 380/18641/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді В. В. Ніколін
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 04.07.2023.