Справа № 500/2351/23
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2023-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2351/23

03 липня 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Мандзія О.П. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач ) звернулась в Тернопільський окружний адміністративний суд із позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області (далі ГУНП в Тернопільській області), в якій просила суд:

Визнати дії Головного управління Національної поліції в Тернопільській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до стажу служби в поліції наявну на момент прийняття на службу а Національну поліцію України вислугу років в УДД УПВП в Тернопільській області, яка в календарному обчислені становить 2 роки 05 місяців 24 дні, протиправними;

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в поліції наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років в УДД УПВП в Тернопільській області, яка у календарному обчисленні становить 2 роки 05 місяців та 24 дні.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позов мотивований тим, що в період з 18.06.2003 по 12.12.2005 позивачка проходила службу на посадах начальницького і рядового складу в Управлінні державного департаменту України з питань виконання покарань (далі ДДУПВП в Тернопільській області).

19.04.2023 позивачка звернулась до відповідача з рапортом в якому просила зарахувати їй, оперуповноваженому ГУНП в Тернопільській області, наявний на момент прийняття на службу до Національної поліції України стаж на посадах начальницького і рядового складу в Управління державного департаменту України з питань виконання покарань, тобто з 18.06.2003 по 12.12.2005, який у календарному обчисленні становить 2 роки 05 місяців 24 дні.

Утім, ГУНП в Тернопільській області листом від 21.04.2023 № 977/2/05-2023 відмовив у задоволенні рапорту позивача. Свою відмову відповідач мотивує тим, що до вислуги років для виплати поліцейським надбавки та надання додаткової оплачуваної відпустки за стаж служби зараховуються у періоди, які визначені частиною 2 статті 78 Закону України «Про Національну поліцію». У той же час, Управління державного департаменту України з питань виконання покарань у зазначеному переліку не має.

Позивач не погоджується із діями відповідача та вважає, що стаж набутий на роботі ДДУПВП підлягає зарахуванню до вислуги роки в поліції на підставі пункту 3 частини 2 статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» та частини 5 статті 23 Закону України «Про державну кримінально-виконавчу службу України».

Відповідач проти задоволення заперечив вважає, що до вислуги років для виплати поліцейським надбавки на надання додаткової оплачуваної відпустки за стаж служби зараховуються періоди, які визначені частиною 2 статті 78 Закону України «Про Національну поліцію». Оскільки до вислуги років для виплати поліцейським надбавки та надання додаткової оплачуваної відпустки за стаж роботи зараховуються періоди, які визначені частиною 2 статті 78 Закону України «Про Національну поліцію». Між тим, робота в Управлінні державного департаменту України з питань виконання покарань у зазначеному переліку відсутня. Тож, підстави для зарахування стажу служби в ДДУПВП в Тернопільській області до стажу служби в поліції для встановлення позивачу надбавки за вислугу років та надання оплачуваної відпустки на теперішній час не має.

Процесуальні дії (рішення) у справі; заяви (клопотання) учасників.

22.05.2023 позивач звернувся до суду із даним позовом.

29.05.2023 постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі, якою вирішено розгляд справи проводити за справи спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників.

05.06.2023 відповідачем подано відзив на позовну заяву.

Фактичні обставини встановлені судом.

ОСОБА_1 , на даний час, працює на посаді оперуповноваженого третього відділу управління оперативно-технічних заходів ГУНП в Тернопільській області.

Згідно із записом № 4 трудової книжки НОМЕР_1 , ОСОБА_1 з 18.06.2003 по 12.12.2005 безперервно проходила службу в органах кримінально-виконавчої системи, два роки п`ять місяців двадцять чотири дні (а.с.12).

19.04.2023 ОСОБА_2 звернулась на адресу ГУНП в Тернопільській області із рапортом, в якому просила зарахувати, їй оперуповноваженому ГУНП в Тернопільській області, наявний на момент прийняття на службу до Національної поліції України стаж на посадах начальницького і рядового складу в Управління державного департаменту України з питань виконання покарань, тобто з 18.06.2003 по 12.12.2005, який у календарному обчисленні становить 2 роки 05 місяців 24 дні (а.с.21,22).

Листом ГУНП в Тернопільській області від 21.04.2023 № 977/2/05-2023 позивачку повідомлено, що до вислуги років для виплати поліцейським надбавки на надання додаткової оплачуваної відпустки за стаж служби зараховуються періоди, які визначені частиною 2 статті 78 Закону України «Про Національну поліцію», Управління державного департаменту України з питань виконання покарань у зазначеному переліку не має. Враховуючи наведене, підстав для зарахування стажу служби в ДДУПВП в Тернопільській області до стажу служби в поліції для встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки на теперішній час не має (а.с.23).

Крім того, 23.05.2023 ГУНП в Тернопільській області видало ОСОБА_1 довідку № 886/06-2023, відповідно до якої позивачка з 18.06.2003 по 06.11.2015 перебувала на службі в органах внутрішніх справ, з 07.11.2015 по теперішній час перебуває на службі в Національній поліції України і являється співробітником ГУНП в Тернопільській області (а.с.24).

Позивачка не погоджуючись із діями відповідача щодо не зарахування стажу служби в ДДУПВП в Тернопільській області до стажу служби в поліції для встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, звернулась до окружного адміністративного суду із указаним позовом.

Оцінка суду.

Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі -Закон № 580-VIII), визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 59 Закону № 580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Приписами статті 78 Закону № 580-VIII, передбачено, що стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

Частиною 2 статті 78 Закону № 580-VIII, визначено, що до стажу служби в поліції зараховуються: 1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду; 2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту; 3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду; 4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції; 5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони; 6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.

До стажу служби в поліції зараховується служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу, а також служба в самій поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду.

Поряд з тим, приписами пункту 5 Прикінцевих положень Кримінально-виконавчого кодексу України, унормовано, що до законодавчого врегулювання питань проходження служби персоналом органів і установ виконання покарань та його соціального захисту на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої системи поширюються дія статей 22 і 23 Закону України «Про міліцію», а також порядок і умови проходження служби та грошового забезпечення, передбачені для працівників органів внутрішніх справ.

Частина 5 статті 23 Закону України від 23.06.2005 № 2713-IV «Про державну кримінально-виконавчу службу України» (в редакції Закону України від 06.12.2016 № 1774-VIII, далі Закон № 2713-IV), передбачає, що на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України «Про Національну поліцію», а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.

Утім, раніше, до моменту створення Національної поліції України, частина 5 статті 23 Закону № 2713-IV, була викладена в іншій редакції. Так, у ч.5 ст.23 в редакції Закону, яка діяла до 09.12.2015 (набрання чинності Законом України від 10.11.2015 № 766-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо діяльності Національної поліції»), визначала, що «На осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюються дія статей 22 і 23 Закону України «Про міліцію», а також порядок і умови проходження служби та грошового забезпечення, передбачені для працівників органів внутрішніх справ. На працівників кримінально-виконавчої служби поширюються умови оплати праці, передбачені для працівників органів внутрішніх справ, які не мають спеціальних звань».

Після цього, у зв`язку із прийняттям Закону України «Про Національну поліцію», Законом України від 10.11.2015 № 766-VIII, внесено зміни до ч.5 ст.23 Закону України «Про державну кримінально-виконавчу службу України», наступним чином: «У першому реченні слова і цифри "поширюються дія статей 22 і 23 Закону України "Про міліцію" замінити словами "поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України "Про Національну поліцію", а слова "працівників органів внутрішніх справ" - словом "поліцейських"; у другому реченні слова "працівників органів внутрішніх справ" замінити словами "працівників Національної поліції"».

Надалі, Законом України від 06.12.2016 № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», упорядковано приписи ч.5 ст.23 Закону України «Про державну кримінально-виконавчу службу України», шляхом викладення її в новій редакції, а саме: « 5. На осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України "Про Національну поліцію", а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються КМУ».

Отже, законодавець поширив дію усіх норм, які врегульовують порядок і умови проходження служби працівниками органів внутрішніх справ, а в подальшому - поліцейськими, на працівників кримінально-виконавчої служби.

Крім того, сутність службової дисципліни, обов`язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначені Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-IV.

Згідно з преамбулою зазначеного Статуту його дія поширюється на осіб начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України та податкової міліції, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Таким чином, на позивача, як і на інших працівників кримінально-виконавчої служби (окрім тих, на яких розповсюджується дія Закону України «Про державну службу»), під час проходження ними служби в період, що досліджується, розповсюджується дія нормативно-правових актів органів внутрішніх справ України, а в подальшому - поліції, в тому числі й дія статей 22, 23 Закону України «Про міліцію» та відповідні норми Закону України «Про Національну поліцію».

Усі обов`язки, обмеження служби в органах внутрішніх справ та поліції, її специфічні умови, порядок та підстави дисциплінарної відповідальності визнані законодавцем тотожними умовам проходження служби персоналом органів і установ виконання покарань.

Отож, наведені норми чинного законодавства встановлюють, що служба в органах внутрішніх справ (в подальшому - в поліції) є аналогічною службі персоналу органів і установ виконання покарань.

До того ж, суд враховує довідку ГУНП від 23.05.2023 № 886/06-2023, в якій вказано, що позивачка з 18.06.2003 по 06.11.2015 працювала в органах внутрішніх справ України, а з 07.11.2015 по теперішній час, перебуває на службі в Національній поліції і являється співробітником ГУНП в Тернопільській області. По своїй суті, відповідач погодився з тим, що служба в органах і установах виконання покарань є аналогічною службі в органах внутрішніх справ, в тому числі - Національної поліції.

Установлені обставини та їх правове регулювання дає підстави дійти висновку, що відповідач протиправно не зарахував ОСОБА_1 оперуповноваженому ГУНП в Тернопільській області, наявний на момент прийняття в службу до Національної поліції України стаж на посадах начальницького та рядового складу в Управлінні державного департаменту України з питань виконання покарань, а саме період з 18.06.2003 по 12.12.2015, який у календарному обчислені становить 2 роки 05 місяців 24 дні.

З цих підстав, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Щодо встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною другою статті 14 КАС України визначено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно з положеннями частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Аналіз викладених норм дає змогу дійти висновку, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду та вирішується на його розсуд.

За наслідками розгляду цієї справи суд не вбачає підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, оскільки позивач не наводить обґрунтованих доводів та не надав доказів на підтвердження того, що виконання судового рішення в цій справі без встановлення судового контролю буде неможливим.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Тернопільській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до стажу служби в поліції наявну на момент прийняття на службу в Національну поліцію України вислугу років в УДД УПВП в Тернопільській області, яка в календарному обчислені становить 2 роки 05 місяців 24 дні.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в поліції, наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років в УДД УПВП в Тернопільській області, яка у календарному обчисленні становить 2 роки 05 місяців 24 дні.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 03 липня 2023 року.

Реквізити учасників справи:

позивач: - ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідач: - Головне управління Національної поліції в Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: вул. Валова, 11,м. Тернопіль,46001 код ЄДРПОУ/РНОКПП 40108720);

Головуючий суддя Мандзій О.П.