Справа № 463/5666/23
Суддя: Яворський С. Й.
Дата ухвалення: 2023-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №463/5666/23
Провадження №2-а/463/63/23
РІШЕННЯ

іменем України

05 липня 2023 року м. Львів

Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Яворського С.Й.

з участю секретаря судових засідань Козак О.В.

представника позивача Арендач М.В.

відповідача ОСОБА_1 (CHEN BING)

перекладача Білути А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) до громадянина ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 ) про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, просить затримати громадянина Нової ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України на строк 6 (шість) місяців.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що громадянин ОСОБА_2 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Республіку Польща, поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон, на напрямку 511 прикордонного знаку, близько 100 метрів від лінії державного кордону, територія Шегинівської ОТГ, Яворівського району Львівської області, внаслідок чого о 14 год. 10 хв. 02.07.2023 року був затриманий прикордонним нарядом «Група реагування» від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону. 03.07.2023 року про затримання громадянина ОСОБА_2 Бінгпроінформовано ДКС Міністерства закордонних справ України. 05.07.2023 року Мостиським районним судом Львівської області відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

В ході з`ясування обставин правопорушення було встановлено, що громадянин ОСОБА_2 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 на територію України в`їхав встановленим порядком 01.05.2023 року через міжнародний пункт пропуску для автомобільного сполучення «Шегині». Перебуваючи на території України втратив паспорт громадянина ОСОБА_2 (наявне повідомлення громадянина ОСОБА_2 до Шевченківського управління поліції ГУНП в м. Київ про те, що останній втратив паспорт серії НОМЕР_2 ).

05.07.2023 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 відносно відповідача прийнято рішення про примусове видворення за межі території України, яке останній самостійно виконати не в змозі, у зв`язку із відсутністю документів, які надають право на перетинання державного кордону України та достатніх коштів необхідних для виконання даного рішення.

У зв`язку з відсутністю у відповідача документів, що посвідчують особу та на підставі яких він може вибути з території України, а також відсутність можливості самостійно виконати рішення начальником НОМЕР_1 прикордонного Карпатського загону від 05.07.2023 року про примусове видворення відповідача за межі території України, відсутність в останнього родичів на території України, які б могли надати допомогу у поверненні до країни походження, та достатніх коштів необхідних для виконання рішення про примусове видворення, тому позивач в порядку п.1 ч.1 ст.289 КАС України звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом, який просить задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, передбачених в позові.

Відповідач в судовому засіданні заперечив проти незаконного факту перетину ним державного кордону.

З`ясувавши обставини справи, заслухавши думку учасників справи, оглянувши матеріали справи ухвалюючи рішення відповідно до вимог ст.ст.246,289 КАС України, суд вважає, що позов слід задовольнити виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що громадянин ОСОБА_2 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Республіку Польща, поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон, на напрямку 511 прикордонного знаку, близько 100 метрів від лінії державного кордону, територія Шегинівської ОТГ, Яворівського району Львівської області, внаслідок чого о 14 год. 10 хв. 02.07.2023 року був затриманий прикордонним нарядом «Група реагування» від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) 7 прикордонного загону.

На підставі протоколу про адміністративне затримання від 02.07.2023 року відповідача поміщено у ПТТ НОМЕР_1 прикордонного загону.

03.07.2023 року про затримання громадянина Нової ОСОБА_4 проінформовано ДКС Міністерства закордонних справ України.

05.07.2023 року Мостиським районним судом Львівської області Чен Бінг було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

З наданих представником позивача в судовому засіданні пояснень та представлених суду матеріалів встановлено, що в ході з`ясування обставин правопорушення було встановлено, що громадянин ОСОБА_2 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 на територію України в`їхав встановленим порядком 01.05.2023 року через міжнародний пункт пропуску для автомобільного сполучення «Шегині». Перебуваючи на території України втратив паспорт громадянина ОСОБА_2 (наявне повідомлення громадянина ОСОБА_2 до Шевченківського управління поліції ГУНП в м. Київ про те, що останній втратив паспорт серії НОМЕР_2 ).

05.07.2023 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 відносно відповідача прийнято рішення про примусове видворення за межі території України, яке, як зазначила представник позивача і відповідач цього не спростував, відповідач самостійно виконати не в змозі, у зв`язку із відсутністю документів, які надають право на перетинання державного кордону України та достатніх коштів необхідних для виконання даного рішення.

У відповідності до ч.3 ст.3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції України та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Пунктом 7 ч.1 ст.1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 вказаного Закону строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи та пояснень представника позивача, даних в судовому засіданні, судом встановлено, що у відповідача відсутні документи (оригінали), що посвідчують його особу та на підставі яких він може вибути з території України. Оскільки, перебуваючи на території України втратив паспорт громадянина ОСОБА_2 (наявне повідомлення громадянина ОСОБА_2 до Шевченківського управління поліції ГУНП в м. Київ про те, що останній втратив паспорт серії НОМЕР_2 ). Крім того, у відповідача відсутня можливість самостійно виконати рішення начальником НОМЕР_1 прикордонного Карпатського загону від 05.07.2023 року про примусове видворення за межі території України у зв`язку із відсутністю коштів та необхідних документів.

Крім того, представлені позивачем документи свідчать про те, що реалізуючи свої права та свободи, відповідач міг встановленим порядком іммігрувати в Європейські країни, не завдавши шкоди національним інтересам України. Проте вибрав найбільш легкий та незаконний спосіб перетину кордону без належних на це документів.

Відповідно до п. 1 Типового положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1110, пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, є державною установою, що призначена для тимчасового тримання іноземців та осіб без громадянства: стосовно яких судом прийнято рішення про примусове видворення за межі України; стосовно яких судом прийнято рішення про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України, у тому числі прийнятих відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; затриманих ДМС, її територіальними органами та підрозділами на строки та в порядку, передбачені законодавством; затриманих за рішенням суду до завершення розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Згідно п. 5 вказаного Типового положення іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців з дня фактичного затримання особи.

Строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування не може перевищувати шести місяців з дня фактичного затримання особи. У разі наявності умов, за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи у зазначений строк чи прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, такий строк може бути продовжений, але не більш як на дванадцять місяців.

Згідно з п.12 р. ІІ Інструкції про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29 лютого 2016 року №141, іноземці та особи без громадянства утримуються в ПТПІ протягом строку, необхідного для виконання постанови адміністративного суду: про примусове видворення з України; затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з України; затримання з метою ідентифікації та забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, але не більш як 12 місяців.

Частиною 1 ст. 289 КАС України передбачено, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Зважаючи на вищенаведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість та підставність заявленого позову, а відтак такий задовольняє в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 6,9,72-77,289,295,297 КАС України, ст.1,3,9Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд,

ухвалив:

Позов 7 прикордонного Карпатського загону Західного регіонального управління (військова частина НОМЕР_3 ) Державної прикордонної служби України (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) до громадянина ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 ) про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України - задовольнити.

Затримати громадянина ОСОБА_2 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

Строк дії рішення в частині затримання іноземця становить шість місяців починаючи з дня фактичного затримання о 14 год. 10 хв. 02.07.2023 року до 14 год. 10 хв. 02.01.2024 року.

Роз`яснити позивачу, що у відповідності до положень ч.11 ст.289 КАС України, за наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Рішення суду у відповідності до ч.16 ст.289 КАС України може бути оскаржене в апеляційному порядку в 10-денний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та проголошено 05 липня 2023 року.

Суддя: С.Й. Яворський