Справа № 304/1125/23
Суддя: Ганько І. І.
Дата ухвалення: 2023-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 304/1125/23 Провадження № 2-а/304/12/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2023 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Ганька І. І.,

за участі секретаря судового засідання Галас А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 304/1125/23 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Закарпатській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 581071 від 06 червня 2023 року,

У С Т А Н О В И В :

позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з вищевказаною позовною заявою, яку мотивує тим, що 06 червня 2023 року інспектором взводу № 1 роти 2 батальйону УПП в Закарпатській області лейтенантом поліції Шмідт Вівієн Артурівною відносно нього винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 581071, згідно з якою він того ж дня о 22.33 год у місті Ужгороді по вул. Шумній, 25 керував транспортним засобом марки «Фольксваген Гольф», р/н НОМЕР_1 , з неосвітленим номерним знаком у темну пору доби, будучи при цьому позбавленим права керування транспортним засобом строком на 1 рік, чим порушив вимоги п. 2.1. а, 2.9. в ПДР України. Відтак інспектор визнала його винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 126, ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та на підставі ст. 36 КУпАП наклала адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 грн. Натомість він вважає вказану постанову незаконною та такою, що винесена без фактичного з`ясування всіх обставин справи та всупереч вимогам ст. 24, 55, 59, 62 Конституції України та ст. 33, 245, 251, 268, 280, 283 КУпАП. Вказаний процесуальний документ є таким, що не відповідає дійсним обставинам справи та вимогам чинного законодавства, з наступних підстав. З аналізу п. 2.1. «а» , 2.9. «в» Правил дорожнього руху України, ч. 1 ст. 121-3, ч. 4 ст. 126 КУпАП вбачається, що суб`єктом обох вказаних адміністративних правопорушень є особа, яка керує транспортним засобом, тобто водій. ПДР передбачають визначення, що водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі. Керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу. Об`єктивна сторона складу цих адміністративних правопорушень полягає, серед іншого, у тому, що порушник обов`язково має керувати транспортним засобом. Відсутність будь-якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності. Тобто об`єктивною стороною в даному правопорушенні є саме керування транспортним засобом. У той же час він транспортним засобом не керував, а просто сидів у такому, очікуючи товариша, який і був водієм автомобіля. Знаходження у транспортному засобі, який не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), не є доказом вчинення особою адмінправопорушення, оскільки саме перебування особи в автомобілі не доводить факт керування таким, незалежно від наявності ввімкненого двигуна. Він намагався пояснити інспектору поліції, що нікуди не їхав і не їде, однак така на його пояснення не реагувала та склала відносно нього оскаржувану постанову. Одночасно інспектором Шмідт В.А. не надано жодних належних та допустимих доказів порушення ним вимог даних норм закону. Крім цього, при винесенні постанови суб`єктом владних повноважень інспектором Шмідт В.А. вчинено низку порушень вимог ст. 280 КУпАП, а саме не з`ясовані всі обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Так, в постанові відсутні відомості щодо винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення; чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу тощо. Вимоги ст. 62 Конституції України та ст. 7 КУпАП інспектором Шмідт В.А. були грубо порушені та взагалі не дотримані. З огляду на вищевикладене просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 581071, винесену інспектором взводу № 1 роти 2 батальйону УПП в Закарпатській області лейтенантом поліції Шмідт Вівієн Артурівною 06 червня 2023 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить такі задовольнити з мотивів, викладених у позовній заяві. Одночасно враховуючи наявність воєнного стану в Україні питання щодо процесуальних витрат просить не вирішувати.

Відповідач у судове засідання також не з`явився, хоча про місце, дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином, що відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України не перешкоджає розгляду справи у його відсутності. Крім цього, до початку судового засідання для розгляду справи по суті такий відзив на позов не подав без поважних причин, а відтак відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України суд кваліфікує вказане як визнання ним позову.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд встановив, що 06 червня 2023 року інспектором взводу № 1 роти 2 батальйону УПП в Закарпатській області лейтенантом поліції Шмідт Вівієн Артурівною винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 581071, згідно якої цього ж дня о 22.33 год ОСОБА_1 в м. Ужгород, по вул. Шумна, 25, керував транспортним засобом «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з неосвітленим номерним знаком у темну пору доби, при цьому будучи позбавленим права керування транспортними засобами строком на 1 рік, чим порушив вимоги п. 2.1. а, 2.9. в ПДР України, внаслідок чого скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 121-3, ч. 4 ст. 126 КУпАП, за що до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 400 грн (а. с. 7).

Так, відповідно до п. 2.1. «а» та п. 2.9. «в» Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Частина 1 статті 121-3 КУпАП передбачає відповідальність за керування або експлуатацію транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

Частина 4 статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Позивач ОСОБА_1 , звертаючись до суду з даним адміністративним позовом, стверджував, що транспортним засобом не керував, а просто сидів у такому, очікуючи товариша, який і був водієм автомобіля, а докази на підтвердження протилежного інспектором, яка виносила оскаржувану постанову, не надані.

Так, водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі (абзац 25 пункту 1.10 Правил дорожнього руху).

У своїй постанові від 20 лютого 2019 року у справі № N 404/4467/16-а (2-іс/811/3/17) Верховний Суд зазначає, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в простірі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Разом з цим, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 в розумінні ст. 251 КУпАП відповідачем не надано. Крім цього, доводи останнього щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення з огляду на те, що він не керував транспортним засобом, також не спростовані.

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З вищенаведеної норми права вбачається вичерпний перелік повноважень суду за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. При цьому вказана процесуальна норма права є спеціальною по відношенню до ст. 245 КАС України.

Таким чином, оскільки при винесенні оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення відповідачем вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення будь-якими доказами не спростовані, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Крім цього, суд встановив, що згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № від 16 червня 2023 року позивачем сплачено 536,80 грн судового збору (а. с. 11).

Згідно з ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як встановлено у судовому засіданні, позивач, з урахуванням принципу диспозитивності, просить не вирішувати питання розподілу понесених ним судових витрат, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що оскільки таке його волевиявлення не суперечить вимогам закону та не порушує права відповідача, тому може бути задоволене судом.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 1, 2, 5, 19, 20, 73-74, 77-78, 90, 159 ч. 4, 194, 229, 241-246, 268, 286 КАС України, ст. ст. 122, 222, 251, 258, 283, 288 КУпАП, суд, -

У Х В А Л И В :

позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Закарпатській області (88006, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. О.Кошового, 2) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 581071 від 06 червня 2023 року задовольнити повністю.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 581071, винесену інспектором взводу № 1 роти 2 батальйону УПП в Закарпатській області лейтенантом поліції Шмідт Вівієн Артурівною 06 червня 2023 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3, ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 (двадцять тисяч чотириста) грн 00 коп скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду у справах, визначених статтею 286 КАС України, подається у письмовій формі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Згідно п. 15.5 Перехідних положень КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Головуючий:Ганько І. І.