Справа № 752/25957/21
Суддя: Калініченко О. Б.
Дата ухвалення: 2023-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2023 року Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Калініченко О.Б.

при секретарі Соколовській А.А.,

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора батальйону № 4 роби № 1 Управління патрульної поліції в місті Києві Войничого Ярослава Володимировича, Департаменту патрульної поліції, третя особа Головне управління державної казначейської служби України в м. Києві, про визнання дій протиправними, -

В С Т А Н О В И В:

18.01.2022 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до інспектора батальйону № 4 роби № 1 УПП в місті Києві Войничого Я.В., ДПП, третя особа ГУ ДКЗ України в м. Києві, про визнання дій протиправними, з ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 29.10.2021 року про передачу за підсудністю.

Позов обґрунтовується тим, що 08.10.2021 року позивач приїхав додому та поставив свій транспортний засіб Opel Astra, д.н. НОМЕР_1 , на вільне місце навпроти майданчика, де зазвичай розташовувалися баки для зберігання сміття, біля паркану за адресою: м. Київ, вул. Метрологічна, 14. Враховуючи, що там немає жодного знаку, ніколи не було виїзду, а пересуванню баків авто не заважало, позивач вважав таке паркування законним та таким, яке жодним чином не порушує правил ПДР.

09.10.2021 року близько 10 год. 09 хв. зателефонувала невідома особа та представилася співробітником патрульної поліції, пояснивши, що автомобіль неправильно припаркований і заважає виїзду інших автомобілів. Об 10:15 год. позивач приїхав на місце до автомобіля, біля якого знаходився патрульний автомобіль та співробітники поліції.

Відповідач перешкоджав у намірі позивача від`їхати, пояснюючи тим, що він викликав евакуатор. Разом з тим, необхідність в евакуації спливла в момент надання документів на авто і посвідчення водія для притягнення до адміністративної відповідальності та приїзду для перепаркування авто.

О 11 год. 08 хв. була винесена постанова, а о 11 год. 10 хв. прибув евакуатор. Інспектором Войничим Я.В. було складено акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, в якому зазначено , що його складено о 10:15 год., що не відповідає дійсності.

Враховуючи викладене, сторона позивача просить визнати протиправними дії інспектора щодо складання акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу та саме затримання транспортного засобу, шляхом доставки його для зберігання на спеціальний майданчик.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 31.01.2022 року позовну заяву було залишено без руху. 17.02.2022 до суду надійшла заява про усунення недоліків з квитанцією про сплату судового збору та копіями документів по справі, матеріали якої були передані головуючому судді 02.05.2022 року.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 12.05.2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та визначено учасникам справи строк на подання відзиву та пояснень.

30.06.2022 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник ДПП просить у задоволенні позову відмовити, вважаючи твердження позивача хибними, а позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Пояснює, що 09.10.2021 року, під час патрулювання Голосіївського району м. Києва екіпажу Рубін-101 на планшетний пристрій близько 10 год. 00 хв. надійшов виклик по лінії 102, який був зафіксований базою АРМОР як порушення ПДР за адресою вул. Метрологічна, 14 Б. Заявник, що повідомила про порушення, зазначила, що авто «Opel» сірого кольору заблокувало в`їзд до бізнес центру, водія на місці немає, а тому просять приїзду патрульних для реагування.

Прибувши на місце події о 10 год. 10 хв., екіпажем було виявлено автомобіль «Opel», н.з. НОМЕР_1 , що був припаркований з порушенням п. 15.10 ПДР України.

Зазначає про те, що додається фотофіксація, з якої вбачається та повною мірою підтверджується вчинене правопорушення позивачем, який припаркував авто з недотриманням ПДР, таким чином, що виїзд інших автомобілів не вдавався за можливим.

Оскільки тимчасове затримання транспортного засобу здійснюється виключно за умови суттєвого перешкоджання дорожнього руху, то проведена екіпажем Рубін-101 евакуація автомобіля є правомірною та законною.

Таким чином, здійснена евакуація та складання постанови на позивача про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 122 КУпАП було в межах повноважень відповідача-1, в порядку та спосіб, визначений КУпАП із дотриманням встановленої процедури та з урахуванням усіх обставин справи.

Щодо визнання дій протиправними вказує, що диспозиція ст. 286 КУпАП не передбачає визнання дій протиправними чи незаконним, якщо розглядається справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 КАС України у справах, визначених статтями 263-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі не викликались.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За положеннями ст. 52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 09.10.2021 року інспектором Войничим Я.В. було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАО № 4879878, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 680 грн.

Згідно з п.п. 3, 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень та припиняє їх; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР України його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Зі змісту постанови вбачається, що водій здійснив стоянку на виїзді з прилеглої території, чим суттєво перешкоджав дорожньому руху.

Згідно з п. 15.10 д) ПДР України стоянка забороняється у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів.

За змістом п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Положеннями ч. 3 ст. 122 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність, зокрема, за порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Інспектором також 09.10.2021 року було складно акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу з метою доставлення для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку.

Стаття 265-2 КУпАП регулює порядок тимчасового затримання транспортних засобів працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції.

Так, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені, зокрема, ч. 3 ст. (в частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху) цього Кодексу, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України. У разі фіксації обставин тимчасового затримання транспортного засобу в режимі фотозйомки (відеозапису) таке затримання відбувається без присутності понятих (ч. 1).

У разі якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво не перешкоджає дорожньому руху або не створює загрозу безпеці руху, такий транспортний засіб не може бути доставлений для зберігання на спеціальний майданчик. Випадки тимчасового затримання транспортного засобу та доставлення його для зберігання на спеціальний майданчик визначені частиною третьою статті 265-4 цього Кодексу. При тимчасовому затриманні транспортного засобу місце розташування такого транспортного засобу має бути обов`язково зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису). Інформація про тимчасове затримання транспортного засобу має невідкладно передаватися на абонентський номер рухомого (мобільного) зв`язку та на адресу електронної пошти, зазначені належними користувачами або особами, за якими зареєстровані транспортні засоби, відповідно до статті 279-4 цього Кодексу (ч. 2).

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 265-4 КУпАП розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб своїм розташуванням робить неможливим рух інших транспортних засобів або створює перешкоду для руху пішоходів, у тому числі осіб з інвалідністю на спеціальних засобах пересування та пішоходів із дитячими колясками.

Позивач вважає такі дії інспектора щодо складання вказаного вище акту та самого затримання транспортного засобу шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик протиправними, при цьому саму постанову сторона позивача не оскаржує, що, між тим, не дозволить ефективно захистити та відновити порушене право позивача, не відповідає завданням адміністративного судочинства та у подальшому може призвести до виникнення нових судових спорів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема: показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

З аналізу положення ст. 247 КУпАП випливає, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 3 ст. 79 КАС України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Таким чином, Кодекс адміністративного судочинства України передбачає не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч. 2 ст. 77), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 77).

В обґрунтування правомірності дій інспектора щодо евакуації належного позивачу транспортного засобу стороною відповідача до відзиву додано витяг з бази АРМОР, з якого слідує, що екіпаж поліції був викликаний директором бізнес-центру, який повідомив про те, що автомобіль припаркований з порушенням ПДР та заблокував в`їзд до Бізнес-центру «Метр». Також надано диск DVD-R з фотознімками, які містять інформацію про обставини події та підтверджують скоєння позивачем адміністративного правопорушення. Так, на наданих фотознімках чітко зображено, що автомобіль був припаркований в самому центрі заїзду.

Попри доводи позивача, очевидним є те, що даним випадком створено явні перешкоди дорожньому руху, оскільки заблоковано в`їзд та виїзд для інших транспортних засобів.

Тобто, автомобіль позивача було припарковано з порушенням ПДР України, отже, наявне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, яке належним чином зафіксоване.

Евакуація транспортного засобу можлива у випадку, якщо автомобіль суттєво перешкоджає дорожньому руху, що було встановлено при розгляді справи з огляду на його розміщення. До того ж, рішення щодо суттєвого чи несуттєвого такого перешкоджання приймає саме уповноважена особа, в даному випадку інспектор патрульної поліції.

Будь-яких обставин, які б свідчили про порушення інспектором порядку здійснення тимчасового затримання та доставлення транспортного засобу суд не вбачає.

Таким чином, враховуючи наявність у відповідача підстав для здійснення вказаних дій, також відсутності будь-яких порушень під час їх здійснення, суд приходить до висновку про те, що відповідач під час складання 09.10.2021 року акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, який було доставлено для зберігання на спеціальний майданчик, діяв на підставі та у спосіб встановлений чинним законодавством, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

В справі ЄСПЛ «Пономарьов проти України» (Заява № 3236/03) від 03.04.2008 року вказано, що сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підстави для сумніву, що відповідач діяв неправомірно. Навпаки, відповідно до п. 2 ст. 90 КАС України, жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. В даному випадку, пояснення позивача вказують лише на його намагання уникнути несприятливих для нього наслідків у зв`язку із притягненням до адміністративної відповідальності, але не вказують на неправомірність дій відповідача. Однак суд не є засобом для сторін та не толерує зловживання правами.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року).

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову та залишення рішення суб`єкта владних повноважень без змін.

Керуючись ст.ст. 122, 245, 246, 251, 256, 268, 276, 287-289, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 9, 21, 72-78, 90, 139, 205, 241-246, 250, 251, 269, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до інспектора батальйону № 4 роби № 1 Управління патрульної поліції в місті Києві Войничого Ярослава Володимировича (м. Київ, вул. Святослава Хороброго, 9), Департаменту патрульної поліції (м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3, ), третя особа Головне управління державної казначейської служби України в м. Києві, про визнання дій протиправними.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: