Справа № 420/8790/23
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2023-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
О К Р Е М А Д У М К А
03 липня 2023 р.м.ОдесаСправа № 420/8790/23
судді П`ятого апеляційного адміністративного суду Федусика А.Г.
справа № 420/8790/23
В провадженні колегії суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі судді-доповідача Бойка А.В., суддів: Федусика А.Г. та Шевчук О.А., перебувала справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 01 травня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4, Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії, встановлення факту.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28 червня 2023 року апеляційна скарга ОСОБА_1 була задоволена, ухвала Одеського окружного адміністративного суду від 01 травня 2023 року - скасована. Справу №420/8790/23 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4, Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 в частині позовних вимог про встановлення факту, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та загиблий військовослужбовець ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 поблизу населеного пункту Костянтинівка, Бахмутського району, Донецької області, проживали однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу в період з 2020 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 являється дружиною загиблого, апеляційним судом направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Не погоджуюсь зі скасуванням ухвали суду першої інстанції та направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду з огляду на таке.
Так, 21.04.2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_4, Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 , в якому просила:
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_4 викладену у листі №721 від 07.02.2023 року, щодо відмови у виплаті одноразової грошової допомоги передбаченої Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 завірити та направити до Міністерства Оборони України документи та заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , про призначення одноразової грошової допомоги у розмірі та порядку, передбаченому Постановою КМУ №168 від 28 лютого 2022 року;
- встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та загиблий військовослужбовець ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 поблизу населеного пункту Костянтинівка, Бахмутського району, Донецької області, проживали однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу в період з 2020 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 являється дружиною загиблого.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 01.05.2023 року було відмовлено у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4, до Міністерства оборони України та до Військової частини НОМЕР_1 в частині позовних вимог про встановлення факту, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та загиблий військовослужбовець ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 поблизу населеного пункту Костянтинівка, Бахмутського району, Донецької області, проживали однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу в період з 2020 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 являється дружиною загиблого.
Судом першої інстанції роз`яснено заявнику, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.
Також роз`яснено заявнику його право на звернення до місцевого загального суду за місцем проживання у порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України.
Не погоджуючись з даною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилалась на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 зверталась до Любашівського районного суду Одеської області в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Ухвалою Любашівського районного суду Одеської області від 22.02.2023 року у справі №507/71/23 вказану заяву ОСОБА_1 , подану в порядку окремого провадження, було залишено без розгляду та роз`яснено заявниці право на подачу позову на загальних підставах через наявність спору про право.
Як зазначає позивачка, в подальшому вона звернулась до Любашівського районного суду Одеської області із відповідною позовною заявою, в якій просила встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу на загальних підставах.
Ухвалою Любашівського районного суду Одеської області від 12 квітня 2023 року у справі №507/332/23 провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 було закрито у зв`язку з тим, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Позивачці було роз`яснено, що відповідно до ст.256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається, а також роз`яснено, що даний спір може бути вирішений в порядку адміністративного судочинства шляхом звернення з відповідною позовною заявою до Одеського окружного адміністративного суду.
Відмовляючи у відкритті провадження у справі в частині вимог ОСОБА_1 щодо встановлення факту її проживання із загиблим військовослужбовцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 поблизу населеного пункту Костянтинівка, Бахмутського району, Донецької області, однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу в період з 2020 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також факту того, що ОСОБА_1 являється дружиною загиблого, суд першої інстанції виходив з того, що до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення, тоді як справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються в порядку визначеному главою 6 розділу ІV Цивільного процесуального кодексу України.
З огляду на зазначене суд першої інстанції дійшов висновку, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються в порядку ЦПК України, що є підставою для відмови у відкритті провадження у справі №420/8790/23 в цій частині вимог позивачки на підставі п.1 ч.1 ст.170 КАС України, оскільки такі вимоги не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Поряд з цим, скасовуючи ухвалу суду першої інстанції, колегія суддів апеляційної інстанції виходила з наступних правових позицій.
1. Колегія суддів звертала увагу на правову позицію Верховного Суду у постанові від 22.03.2023 року у справі №290/289/22-ц, де касаційний суд посилався на необхідність врахування правової мети звернення заявника до суду, яка полягає у підтвердженні її певного соціального статусу, який має правове значення виключно у публічно-правових відносинах, оскільки впливає на підтвердження та можливість реалізації прав у сфері соціального забезпечення.
З приводу вказаного рішення та в контексті даної справи, колегія суддів зазначила, що за вказаних обставин може виникнути ситуація наявності двох різних судових рішень судів адміністративної та цивільної юрисдикцій, наприклад, у ситуації, коли позивач звернеться до цивільного суду для встановлення факту проживання однією сім`єю з метою прийняття спадщини загиблого чоловіка, а в адміністративний суд - з метою отримання належних соціальних виплат від держави. Не можна навіть виключати ситуацію, коли суд однієї інстанції ухвалить рішення про встановлення відповідного факту, а інший дійде протилежного висновку - про необхідність відмови у задоволенні позову про встановлення такого факту через відсутність достатніх доказів, що є неприпустим та створить виключну правову проблему.
Підсумовуючи все вище викладене, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що вимога про встановлення факту, який має юридичне значення, не є публічно-правовим спором, не свідчить про те, що у виниклих правовідносинах відповідач, як суб`єкт владних повноважень здійснює владні управлінські функції.
Враховуючи зазначене, колегія суддів вважала, що вимоги позивачки про встановлення факту її проживання з загиблим військовослужбовцем ОСОБА_2 однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу в період з 2020 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 , та факту того, що ОСОБА_1 являється дружиною загиблого, не належать до юрисдикції адміністративних судів, та мають вирішуватись в порядку цивільного судочинства, як було вірно встановлено судом першої інстанції.
Вважаю за необхідне зазначити, що абсолютно погоджуюсь з вказаними висновками.
На мою думку, встановлення факту, що має юридичне значення, в контексті даної справи - проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, є відправною точкою (вводними даними), за наявності яких та одночасно на їх підставі виникають та розвиваються інші правовідносини різного юрисдикційного характеру та інституційної спрямованості. При цьому, діюче процесуальне законодавство відносить встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу виключно та однозначно до цивільної юрисдикції (п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України) та без будь-якої прив`язки до мети встановлення такого факту.
2. Поряд з цим, приймаючи постанову суду апеляційної інстанції, колегія суддів зазначала, що як встановлено в ході розгляду справи, ухвалою Любашівського районного суду Одеської області від 22.02.2023 року у справі №507/71/23 заяву ОСОБА_1 , подану в порядку окремого провадження, було залишено без розгляду, а ухвалою Любашівського районного суду Одеської області від 12 квітня 2023 року у справі №507/332/23 провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу було закрито у зв`язку з тим, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Апеляційний суд звернув увагу, що з огляду на пріоритет прав людини та необхідність забезпечення їх ефективного захисту, Верховний Суд вважав, що перевагу слід надавати конституційному принципу обов`язковості судового рішення. Суспільний інтерес, що полягає у дотриманні судової юрисдикції, не може превалювати над інтересом забезпечення обов`язковості судового рішення.
Подібна ситуація, коли попередньо юрисдикційний спір було вирішено судом, також була предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду.
У постанові від 29.08.2018 року у справі № 463/624/14-а Велика Палата звернула увагу на те, що апеляційний адміністративний суд скасував ухвалу місцевого суду про закриття провадження у цій справі та направив її до цього ж суду для продовження розгляду, вказавши на публічно-правовий характер спору. Відтак, враховуючи, що ця справа розглядається у судах з 2012 року, постановлення у ній апеляційним адміністративним судом ухвали про закриття провадження через те, що спірні правовідносини не мають ознак публічно-правового характеру, і спір необхідно розглядати за правилами цивільного судочинства, поставило під загрозу сутність гарантованого Конвенцією права позивача на доступ до суду та на ефективний засіб юридичного захисту. Велика Палата Верховного Суду вважала що непослідовність національного суду створила позивачеві перешкоди у реалізації права на судовий захист і з огляду на наведену вище аргументацію дійшла висновку, що цей спір має розглядатися за правилами адміністративного судочинства.
Апеляційний суд зазначив, що за обставин даної справи, юрисдикційний спір вже було вирішено (хоч, на думку колегії суддів, помилково) судовими рішеннями Любашівського районного суду Одеської області (ухвали Любашівського районного суду Одеської області від 22.02.2023 року у справі № 507/71/23, а також від 12.04.2023 року у справі №507/332/23).
Тому, колегія суддів вважала, шо відмова позивачці у розгляді її вимог і судом адміністративної юрисдикції призведе до того, що її буде взагалі позбавлено права на вирішення її справи судом, права на справедливий суд, тобто фактично її буде обмежено у доступі до правосуддя, що є неприпустимим.
Не погоджуюсь з вказаними висновками апеляційного суду та зазначаю, що при залишенні апеляційної скарги по даній справі без задоволення, а ухвали без змін, позивачка не буде позбавлена права на вирішення її справи судом.
Так, ОСОБА_1 в обгрунтування позову було зазначено, що за час проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини вона з ОСОБА_2 вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, займалися благоустроєм будинку: робили ремонт, купували меблі та інші предмети домашнього побуту; крім того всі свята проводили в колі рідних та друзів, піклувалися один про одного, мали взаємні права та обов`язки щодо один одного як подружжя. ОСОБА_2 спілкувався з її родичами, а вона відвідувала його родичів погостювати. Разом купили житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який також разом утримували та проводили ремонт в ньому. ОСОБА_2 перебував на службі в ЗСУ, перераховував кошти як чоловік дружині.
Позивачкою дійсно було зазначено (а.с.1, зворотній бік), що встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрацію шлюбу їй необхідно для отримання одноразової виплати як члену сім`ї загиблого військовослужбовця відповідно до Постанови КМУ №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям особам рядового і начальницького складу поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану».
Слід зазначити, що у відповідності до ч.6 ст.16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.
З наведеного вбачається, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті) військовослужбовця виплачується відповідним органом держаної влади, який в розумінні КАС України є суб`єктом владних повноважень, а тому у випадку виникнення спору під час нарахування/виплати вказаної допомоги спір з таким органом буде підсудний адміністративному суду, що узгоджується з п.1 ч.1 ст.19 КАС України, за якими юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Поряд з цим, частиною 7 статті 19 ЦПК передбачено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про, зокрема, встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.
З аналізу наведеного вбачається, що інститут підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають правове значення, в цілому, та встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, зокрема, є свого роду «універсальним» фактом (обставиною), на підставі якого, як було зазначено вище, виникають/розвиваються інші правовідносини різної юрисдикційної належності та мети застосування.
Відповідно до ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Так, відповідно до ч.1 ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
ОСОБА_1 було зазначено, що вона разом з ОСОБА_2 купили житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить наявний в справі договір купівлі-продажу житлового будинку від 14.11.2020 року.
З аналізу наведеного та з урахуванням взаємозв`язку статей 19 ЦПК України, 315 ЦПК України вбачається, що встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу може мати правове значення, зокрема, при вирішенні питання щодо спадкування майна загиблого ОСОБА_2 .. При цьому, діюче процесуальне законодавство передбачає вирішення спорів, що виникли під час спадкування майна судом цивільної юрисдикції.
З вказаного ж випливає, що ОСОБА_1 має процесуальну можливість вирішити питання щодо встановлення факту проживання з ОСОБА_2 однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в контексті (з метою) спадкування за ОСОБА_2 та в порядку застосування норм цивільно-процесуального законодавства.
При цьому, після встановлення факту проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в межах цивільної юрисдикції (що безумовно є правильним процесуальним шляхом), вказаний встановлений факт (в разі встановлення такого) може бути застосований і в межах іншої юрисдикції, зокрема, адміністративної при вирішенні спірних правовідносин (якщо такі виникнуть) щодо виплати одноразової грошової допомоги передбаченої Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Постановою КМУ №168 від 28 лютого 2022 року.
З огляду на наведене вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_1 є такою, що не підлягає задоволенню, а ухвала Одеського окружного адміністративного суду від 01 травня 2023 року про відмову в відкритті провадження не позбавляє ОСОБА_1 доступу до правосуддя, натомість спонукає її обрати інший, однак, процесуально вірний спосіб захисту своїх прав, тому вказана оскаржувана ухвала суду першої інстанції не підлягає скасуванню.
Суддя: А.Г. Федусик