Справа № 280/2606/23
Суддя: Богатинський Богдан Вікторович
Дата ухвалення: 2023-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2023 року Справа № 280/2606/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Богатинського Б.В. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо призначення та виплати грошової допомоги згідно п. 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу згідно п. 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Позивачем сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду та призначило та виплатило ОСОБА_1 з 24.01.2022 пенсії за віком на підставі ст. 21 Закону України "Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні". Однак, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області допустило бездіяльність та порушило право позивача на отримання грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій станом на день її призначення, чим порушило вимоги п. 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Просить суд позов задовольнити.

Ухвалою суду від 01 травня 2023 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Відповідач надав до суду 29.05.2023 відзив на позовну заяву у якому проти вимог, викладених в позовній заяві заперечує в повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до п. 7-1 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», визначено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Згідно п. 1 ст. 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування особи, які народились в 1963 році і досягли віку 60 років матимуть право на призначення пенсії за віком за наявності страхового стажу 30 років. Згідно наданих документів позивачем страховий стаж становить 40 років 10 місяців 24 дні, згідно статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування особа матиме право на призначення пенсії за віком після досягнення 60-ти років. Відповідно до ст. 26 Закону № 1058 починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема з 1 січня 2023 по 31 грудня 2023 року не менше 30 років.

Вказана норма надає право на отримання грошової допомоги при наявності всіх наступних умов:

1) досягнення пенсійного віку, передбаченого ст.26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

2) обіймання посад, передбачених пунктами "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення";

3) наявність страхового стажу на таких посадах для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років;

4) неотримання (не призначення) до моменту звернення за пенсією за віком будь-якої іншої пенсії.

Однією з головних умов нарахування та виплати грошової допомоги є наявність у позивача спеціального стажу роботи на посадах, передбачених пунктами "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" не менш 30 років.

Відповідач просить відмовити у задоволенні позовної заяви в повному обсязі.

Ухвалою суду від 16 червня 2023 року витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області належним чином засвідчені відомості щодо:

- наявності у позивача спеціального страхового стажу на посадах передбачених пунктами "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", для жінок - 30 років,

- неотримання (не призначення)/отримання до моменту звернення за пенсією за віком будь-якої іншої пенсії позивачем.

23.06.2023 відповідачем на виконання ухвали суду надані витребувані відомості.

На підставі матеріалів справи, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 , 31.12.2021 звільнена з посади директора комунального закладу «Підгірненська загальноосвітня школа 1-11 ступенів» Василівської міської ради Запорізької області у відповідності до п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України за півтора року до досягнення пенсійного віку.

На період звільнення страховий стаж склав 40 років 10 місяців і 24 дні.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 14 червня 2022 року у справі №280/2900/22, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 з 24.01.2022 пенсії за віком на підставі ст.21 Закону України "Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні", з урахуванням Рішення Конституційного Суду №5-р/2018 від 22.05.2018 (у справі №1-4/2018(2792/15).

Відповідно до відомостей наданих відповідачем з матеріалів пенсійної справи позивача, трудовий стаж позивача становить 41 рік 2 місяці 9 днів, страховий стаж 41 рік 1 місяць 24 дні, особливості трудової діяльності та страховий стаж: навчання у вищих/середн. НЗ - 3 роки 9 місяців 22 дні, працівники освіти та охорони здоров`я (прац. освіти, соцзабезпечення) - 30 років 4 місяці 5 днів.

Вважаючи протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо призначення та виплати грошової допомоги згідно п. 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», позивач звернулась до суду з цим позовом.

На виконання ухвали від 16 червня 2023 року відповідач також повідомив суд, що пенсія за вислугою років ОСОБА_1 не призначалася та не виплачувалася, позивач не отримувала до моменту звернення за пенсію за віком будь-якої іншої пенсії.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У ст. 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058- IV).

Відповідно до пункту 7-1 розділу Прикінцевих положень Закону № 1058-IV особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону № 1788-XII, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, право на отримання грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій мають особи за наявності таких умов: досягнення особою пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону №1058-IV; робота в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; наявність відповідного страхового стажу, зокрема, 30 років для жінок; не отримання ними будь-якої пенсії до цього.

Відповідачем у відзиві зазначається про відсутність підстав для призначення позивачу грошової допомоги, встановленої пунктом 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV, оскільки згідно наданих документів позивачем страховий стаж становить 40 років 10 місяців 24 дні, відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування особа матиме право на призначення пенсії за віком після досягнення 60-ти років.

Такі доводи відповідача, не приймаються судом, оскільки питання права позивача на пенсію за віком вже було предметом судового розгляду та рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 14 червня 2022 року у справі №280/2900/22, вже встановлене право на призначення та виплату ОСОБА_1 з 24.01.2022 пенсії за віком на підставі ст.21 Закону України "Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні".

Суд зазначає, ухвалене у вищевказаній справі рішення суду має преюдиційний характер для правовідносин між сторонами, обставини призначення пенсії позивачу за віком не підлягають повторному дослідженню судом.

У даній справі спірним є питання призначення позивачу грошової допомоги згідно п. 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV у розмірі десяти місячних пенсій.

Пунктом 5 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1191, грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону № 1058-IV та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону № 1788-XII, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Верховний Суд у постанові від 02.03.2020 № 175/4084/16-а(2-а/175/86/16) за змістом наведених норм законодавства доходить до висновку, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з: 1) наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу (від 25 до 30 років) роботи на певних визначених законодавством посадах; 2) вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також 3) неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV будь-якого іншого виду пенсії. Водночас, що умовою наявності права на отримання вказаної грошової допомоги є не відсутність факту отримання особою будь-якого іншого виду пенсії на момент виходу на пенсію за віком, як помилково вважали суди попередніх інстанцій, а відсутність такого факту до моменту виходу на цю пенсію, тобто в будь-який момент до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. Слід зазначити і про те, що законодавство не ставить право особи на отримання такої допомоги в залежність від розміру або тривалості отримання нею пенсії та часу її призначення, якщо такі обставини мали місце до виходу на пенсію за віком.

Верховний Суд у постанові від 02.03.2020 № 175/4084/16-а(2-а/175/86/16) зазначає, що отримання вказаної грошової допомоги визначене законодавцем, як заохочувальний захід щодо осіб, які, отримавши право на призначення пенсії, виявили бажання працювати та одержувати пенсію з більш пізнього віку, тобто фактично відтермінували реалізацію права виходу на пенсію.

Як встановлено судом, за рішенням суду позивачу з 24.01.2022 призначена пенсія за віком відповідно до Закону № 1058-IV, з урахуванням Закону України "Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні".

У Трудовій книжці НОМЕР_1 зазначено про наступну трудову діяльність позивача, зокрема: з 15.08.1984 по 25.08.1991 робота вчителем української мови та літератури Верхньокриничанської ВШ; з 26.08.1991 по 31.08.1997 робота вихователем ГПД у Підгірненській НСШ; з 01.09.1997 по 21.10.2019 робота вчителем української мови та літератури Підгірненської школи, згодом Комунальний заклад «Підгірненська загальноосвітня школа І-ІІ ступенів» Василівської районної ради Запорізької області, Комунальний заклад «Підгірненська загальноосвітня школа І-ІІ ступенів» Підгірненської сільської ради Василівського району Запорізької області; з 22.10.2019 по 31.12.2021 робота директором Комунального закладу «Підгірненська загальноосвітня школа І-ІІ ступенів» Підгірненської сільської ради Василівського району Запорізької області, згодом Комунальний заклад «Підгірненська загальноосвітня школа І-ІІ ступенів» Василівської міської ради Запорізької області.

Відповідно до відомостей наданих відповідачем з матеріалів пенсійної справи позивача, трудовий стаж позивача становить 41 рік 2 місяці 9 днів, страховий стаж 41 рік 1 місяць 24 дні, особливості трудової діяльності та страховий стаж: навчання у вищих/середн. НЗ - 3 роки 9 місяців 22 дні, працівники освіти та охорони здоров`я (прац. освіти, соцзабезпечення) - 30 років 9 місяців 22 дні. Відповідач також повідомив суд, що пенсія за вислугою років ОСОБА_1 не призначалася та не виплачувалася, позивач не отримувала до моменту звернення за пенсію за віком будь-якої іншої пенсії.

Відтак, наявними у справі доказами підтверджується: 1) наявність у позивача необхідного спеціального страхового стажу (від 25 до 30 років) роботи на певних визначених законодавством посадах; 2) вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також 3) неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV будь-якого іншого виду пенсії.

Для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно із статтями 27 і 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», станом на день її призначення. Виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати (пункти 6, 7 Порядку №1191).

Отже, Порядком №1191 визначено право осіб, яким призначається пенсія за віком відповідно до Закону №1058-IV, на отримання грошової допомоги за умови дотримання встановлених пунктом 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» цього Закону умов, що в свою чергу спростовує доводи відповідача про відсутність підстав для призначення грошової допомоги.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позивач підпадає під дію пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV та має право на отримання грошової допомоги при призначенні пенсії за віком у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що відповідач не довів правомірності підстав для не призначення позивачу грошової допомоги, яка передбачена пунктом 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV, а тому суд вважає за необхідне позов задовольнити.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, понесені позивачем судові витрати на оплату судового збору в розмірі 1073,60 грн. підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 255, 262 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо призначення та виплати грошової допомоги згідно п. 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу згідно п.7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області суму сплаченого судового збору в розмірі 1073,60 грн. (одну тисячу сімдесят три гривні шістдесят коп.).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядок та строки, передбачені ст.ст. 295, 297 КАС України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ),

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.158-б; ).

Повне судове рішення складено 30.06.2023.

Суддя Б.В. Богатинський