Справа № 120/5925/23
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

04 липня 2023 р. Справа № 120/5925/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитришеної Р.М., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "V-ABIA" до Головного управління ДПС у Вінницькій області про скасування податкової вимоги

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "V-ABIA" до Головного управління ДПС у Вінницькій області, з вимогою про скасування податкової вимоги №0-0232 від 06.04.2023 на суму стягнень в розмірі 500 000 грн.

В обгрунтування позовних вимог позивач вказує, що на підставі направлень від 25.11.2022 року №4517 та №4518 працівниками ГУ ДПС у Вінницькій області проведено фактичну перевірку ТОВ "АВІАКОМПАНІЯ V-ABIA".

За результатами фактичної перевірки складено акт від 05.12.2022року №10873/02-32-09- 01/31189756, в якому вказується, що товариство порушило вимоги ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального", а також пунктів 85.2, 85.4 Податкового кодексу України.

30.12.2022 ГУ ДПС у Вінницькій області було прийнято податкове повідомлення-рішення №11631/02-32-09-01/31189576, згідно з яким до товариства застосовано фінансову санкцію в сумі 1020грн за неподання платником податків контролюючим органом документів для проведення перевірки. Вказана сума позивачем сплачена 11.01.2023.

02.01.2023 ГУ ДПС у Вінницькій області винесено рішення про застосування фінансових санкцій №11685/02-32-09-01/31189756, яким до позивача застосовано фінансові санкції у розмірі 500000 грн., за здійснення господарської діяльності із зберігання пального без ліцензії.

13 січня 2023 на директора товариства Зубенка В.Я. складено протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до якого ТОВ "АВІАКОМПАНІЯ V-ABIA", директором якого є ОСОБА_1 за період з 01.01.2020 по 02.12.2022 не отримувало ліцензії на право зберігання пального, чим порушено провадження господарської діяльності, та вчинено правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Проте, постановою Вінницького міського суду від 27.01.2023 по справі №127/2157/23 провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 164 КУпАП закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Відтак, позивач вказує, що згідно з установленими обставинами у справі №127/2157/23, для здійснення господарської діяльності компанія отримувала пальне, та користувалась засобами заправки постачальника пального, що відповідає ознакам, які в ПК України визначені як винятки з понять "акцизний склад" та/або "акцизний склад пересувний".

У своїх доводах позивач покликається на висновки Верховного Суду по справі №540/4291/20 від 31.05.2022.

З огляду на вищевикладене, позивач вважає, що складання ГУ ДПС у Вінницькій області податкової вимоги №0-0232 від 06.04.2023 є протиправним та порушує норми законодавства, а саме ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального", та п. 14.1.6 ст. 14 ПК України щодо визначення понять "акцизний склад" та/або "акцизний склад пересувний".

Відтак, позивач звернувся до суду з вимогою про скасування податкової вимоги №0-0232 від 06.04.2023 на суму стягнень в розмірі 500 000грн.

Також в позові заявлено про вирішеня судових витрат та стягнення витрат за надання правової допомоги в розмірі 15 000грн.

Ухвалою від 10.05.2023 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Установлено строк для подання заяв по суті справи.

18.05.2023 на адресу суду від відповідача надійшов відзив, в якому представник відповідача не погоджується з позицією позивача і вважає, що в задоволені позовних вимог потрібно відмовити.

Представник відповідача зазначає, що порядок направлення податковими органами податкових вимог платникам податків затверджено наказом Мінфіну від 30.06.2017 року №610. Відповідно до цього наказу:

- податкова вимога платнику податків, у якого виник податковий борг, формується податковим органом, на який згідно з Кодексом покладається виконання такої функції.

- податкова вимога формується у разі, якщо платник податків не сплатив у встановлені Кодексом строки суму: узгодженого грошового зобов`язання, непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному Кодексом.

- податкові вимоги разом з детальним розрахунком суми податкового боргу формуються автоматично на підставі даних інформаційно-телекомунікаційних систем податкових органів з урахуванням інформації про податковий борг з митних платежів, отриманої в порядку обміну інформацією відповідно до пункту 41.2 статті 41 Кодексу.

Якщо у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надіслання (вручення) податкового повідомлення - рішення.

ГУ ДПС у Вінницькій області, відповідно до вимог ст. 59 та ст. 42 ПК України, надіслано позивачу податкову вимогу №0-0232 від 06.04.2023 року поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Вищевказану податкову вимогу було отримано генеральним директором ТОВ "АВІАКОМПАНІЯ V- АВІА" Зубенком В.Я. особисто, про що свідчить підпис на корінці рекомендованого повідомлення.

Податкова вимога в першу чергу носить інформативний характер та надсилається платнику податків, щоб повідомити його про наявний податковий борг. В податковій вимозі зазначається сума боргу, податок, дата виникнення права податкової застави та можливі наслідки ухилення платників податків від сплати боргів. Виходячи із вище вказаного, контролюючий орган вважає, що підстави для скасування податкової вимоги №0002026- 1302-0232 від 06.04.2023 року відсутні, а податковий орган діяв відповідно до чинного законодавства.

Також представник відповідача вказує, що 25.11.2022 року на підставі наказу ГУ ДПС у Вінницькій області на проведення фактичної перевірки від 24.11.2022 року № 3746 к, та направлень на проведення фактичної перевірки від 25.11.2022 року №4517 та №4518 працівниками ГУ ДПС у Вінницькій області проведено фактичну перевірку ТОВ "АВІАКОМПАНІЯ V-ABIA" () за адресою: Вінницька область, м. Вінниця, вул. Максима Шимка, буд. 40.

Перевірка проведена на підставі підпункту 80.2.5 пункту 80.2. статті 80, Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (із змінами та доповненнями), а саме, згідно даних ЄРПН встановлено, що ТОВ "АВІАКОМПАНІЯ V-ABIA" протягом 2020-2022 років отримувало пальне в значних обсягах без наявної ліцензії на право зберігання пального.

Оскільки до функціональних обов`язків управління контролю за підакцизними товарами належить здійснення контролю за дотриманням суб`єктами господарювання, які провадять оптову або роздрібну торгівлю пальним, вимог законодавства в сфері обігу алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, 25.11.2022 року проведено фактичну перевірку ТОВ "АВІАКОМПАНІЯ V-ABIA".

З огляду на зазначене вище, працівники ГУ ДПС у Вінницькій області мають право проводити фактичну перевірку незалежно від настання певних обставин, а реалізовуючи завдання, які покладені законом (в даному випадку п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України) на контролюючий орган.

Представник відповідача, вказує, що згідно вимог пункту 81.1 статті 81, пункту 86.5 статті 86 Податкового кодексу України, 25.11.2022 року генеральному директору ТОВ АВІАКОМПАНІЯ V- АВІА Зубенку Вячеславу Яковичу, було вручено під розписку копію наказу на проведення фактичної перевірки, а також вищевказана особа ознайомлена під розписку у направленнях на перевірку.

Згідно даних форми № 20-ОПП, ТОВ "АВІАКОМПАНІЯ V-ABIA" орендує земельну ділянку за адресою: Вінницький район, с.Степанівка.

Згідно даних податкових накладних протягом 2020-2021 років ТОВ "АВІАКОМПАНІЯ V-ABIA" отримало бензин (код УКТЗЕД ) в загальній кількості 1 232 695 л. Основними постачальниками бензину були: ПП "Міракос-Вест" (); ТОВ "Лівайн Торг" ().

Також, протягом 2020-2022 років ТОВ "АВІАКОМПАНІЯ V-ABIA" отримало дизельне пальне (код УКТЗЕД ) в загальній кількості 21328,6 л.

Основними постачальниками дизельного пального були: ТОВ "Лівайн Торг" (); Підприємство з іноземними інвестиціями "Амік Україна" ().

Згідно даних ЄР ПН ТОВ "АВІАКОМПАНІЯ V-ABIA" отримало протягом 2020-2021 року бензину в загальній кількості - 1 129 874,06 л (приведено до t 15С) від ПП "Міракос- Вест" () з пересувних акцизних складів.

Коригування податкових та акцизних накладних не проводились.

Таким чином, порушено вимоги статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР, а саме, зберігання пального з 01.04.2020 року без наявності ліцензії на право зберігання пального.

За результатом фактичної перевірки складено акт від 05.12.2022року №10873/02-32-09- 01/31189756. Від отримання акту фактичної перевірки генеральний директор ТОВ АВІАКОМПАНІЯ V-ABIA ОСОБА_1 відмовився, в зв`язку з чим було складено відповідний акт від 06.12.2022 року №1309/02-32-09-01/31189756.

Акт фактичної перевірки було направлено платнику поштою, згідно рекомендованого повідомлення про вручення, посадові особи ТОВ АВІАКОМПАНІЯ V-ДВІА отримали акт від 05.12.2022року №10873/02-32-09-01/31189756 - 15.12.2022.

Заперечення на акт фактичної перевірки товариством не надавались.

За розглядом акта фактичної перевірки ГУ ДПС у Вінницькій області винесено рішення про застосування фінансових санкцій від 02.01.2023 року №11685/02-32-09-01/31189756, застосовано фінансову санкцію у розмірі 500000 грн. (за зберігання пального без наявності ліцензії на право зберігання пального).

Щодо посилання позивача на ту обставину, що чинність, анулювання, відсутність ліцензії не має жодного значення та не спричиняє жодних наслідків, оскільки позивач як суб`єкт господарювання використовує пальне виключно для власного споживання та його діяльність не пов`язана з метою отримання доходу від зберігання пального відповідач зазначає наступне.

Відповідно до ст. 15 Закону № 481/95-ВР ліцензія на право зберігання пального не отримується на місця зберігання пального, що використовуються:

- підприємствами, установами та організаціями, які повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевого бюджету;

- підприємствами, установами та організаціями системи державного резерву;

- суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) для зберігання пального, яке споживається для власних виробничо-технологічних потреб виключно на нафто- та газовидобувних майданчиках, бурових платформах і яке не реалізується через місця роздрібної торгівлі.

Суб`єкти господарювання, які здійснюють роздрібну, оптову торгівлю пальним або зберігання пального виключно у споживчій тарі до 5 літрів, ліцензію на роздрібну або оптову торгівлю пальним або ліцензію на зберігання пального не отримують.

Таким чином, господарська діяльність позивача не підпадає під жоден з наведених вище винятків, передбачених статтею 15 Закону № 481/95-ВР, за яких ліцензія на право зберігання пального не отримується.

Тим більше, відповідно до цієї ж статті суб`єкти господарювання, що здійснюють зберігання пального, яке не реалізовується іншим особам і використовується виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки у заяві зазначають про використання пального для потреб власного споживання чи переробки, загальну місткість резервуарів та ємностей, що використовуються для зберігання пального, та їх фактичне місцезнаходження.

Отже, та обставина, що позивач використовує пальне виключно для потреб власного споживання та не має на меті одержання доходу від такої діяльності не звільняє останнього від обов`язку отримати ліцензію на право провадження такої діяльності шляхом зазначення у заяві на отримання ліцензії наміру про використання пального для потреб власного споживання чи промислової переробки.

18.05.2023 на адресу суду від відповідача надійшли заперечення на витрати на правничу допомогу, в якій представник вказує що, з огляду на предмет розглядуваного спору, обсягу наданих послуг адвокатом, виходячи з критерію розумності, пропорційності, співмірності розподілу витрат на професійну правничу допомогу, ГУ ДПС у Вінницькій області вважає, що сума судових витрат на професійну правничу допомогу, яку відповідач просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань, не відповідає ознакам співмірності, визначених ч. 5 ст. 134 КАС України.

Також зазначає, що у даному випадку при встановленні такого розміру гонорару в погодинному обрахунку не була врахована складність справи та інші істотні обставини.

19.05.2023 від представника позивача надійшла заява про об`єднання в одне провадження справ №120/5098/23 та №120/5925/23.

19.05.2023 на адресу суду від представника позивача надійшло звернення, в якому останій клопотав про розгляд справи в режимі відеоконференцзв`язку поза межами приміщення суду за допомогою системи "EasyCon".

Ухвалою від 24.05.2023 в задоволені клопотання представника позивача про об`єднання в одне провадження справ №120/5098/23 та №120/5925/23 відмовлено.

Ухвалою від 24.05.2023 в задоволені клопотання представника позивача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовлено.

29.05.2023 на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому викладено мотиви щодо наведених відповідачем у відзиві заперечення та мотиви їх відхилення.

29.05.2023 на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, в обґрунтування якого зазначено, що стороною позивача підготовлено та подано до суду великий обсяг підтверджуючих документів та доказів для обґрунтування викладених в позові вимог.

Ухвалою від 19.06.2023 у задоволенні клопотання представника позивача про розгляд справи № 120/5925/23 у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін відмовлено.

Інших заяв та клопотань на адресу суду не надходило, відтак суд розглядає справу за наявними доказами.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наведені сторонами доводи, встановив наступне.

ТОВ "АВІАКОМПАНІЯ V-ABIA" (код ЄДРПОУ - 31189756) відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців 10.10.2000 та є платником податків та зборів відповідно до Податкового кодексу України.

25.11.2022 року на підставі наказу ГУ ДПС у Вінницькій області на проведення фактичної перевірки від 24.11.2022 року № 3746 к, та направлень на проведення фактичної перевірки від 25.11.2022 року №4517 та №4518 працівниками ГУ ДПС у Вінницькій області проведено фактичну перевірку ТОВ "АВІАКОМПАНІЯ V-ABIA" () за адресою: Вінницька область, м. Вінниця, вул. Максима Шимка, буд. 40.

Перевірка проведена на підставі підпункту 80.2.5 пункту 80.2. статті 80, Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (із змінами та доповненнями), а саме, згідно даних ЄРПН встановлено, що ТОВ "АВІАКОМПАНІЯ V-ABIA" протягом 2020-2022 років отримувало пальне в значних обсягах без наявної ліцензії на право зберігання пального.

За результатом фактичної перевірки складено акт від 05.12.2022року №10873/02-32-09- 01/31189756. Від отримання акту фактичної перевірки генеральний директор ТОВ АВІАКОМПАНІЯ V-ABIA ОСОБА_1 відмовився, в зв`язку з чим було складено відповідний акт від 06.12.2022 року №1309/02-32-09-01/31189756 (а.с. 55).

Акт фактичної перевірки було направлено платнику поштою, згідно рекомендованого повідомлення про вручення, посадові особи ТОВ "АВІАКОМПАНІЯ V-ДВІА" отримали акт від 05.12.2022року №10873/02-32-09-01/31189756 - 15.12.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням (а.с. 54).

Заперечення на акт фактичної перевірки ТОВ "АВІАКОМПАНІЯ V-ABIA" не надавались.

За розглядом акта фактичної перевірки ГУ ДПС у Вінницькій області винесено рішення про застосування фінансових санкцій від 02.01.2023 року №11685/02-32-09-01/31189756, застосовано фінансову санкцію у розмірі 500000 грн. (за зберігання пального без наявності ліцензії на право зберігання пального).

ГУ ДПС у Вінницькій області, відповідно до вимог ст. 59 та ст.42 ПК України, надіслано позивачу податкову вимогу №0-0232 від 06.04.2023 року поштовим відправленням рекомендованим листом з повідомленням про вручення (а.с. 60).

Позивач вважає податкову вимогу протиправною, тому звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі ПК).

Відповідно до п. 19-1.1.16 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального.

Відповідно до п.п. 80.2.5 п. 80. 2 ст. 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (п. 80.1 ст. 80 Податкового кодексу України).

Матеріалами справи підтверджується, що податковим органом, на підставі наказу ГУ ДПС у Вінницькій області на проведення фактичної перевірки від 24.11.2022 року № 3746 к, та направлень на проведення фактичної перевірки від 25.11.2022 року №4517 та №4518, 25.11.2022 проведена фактична перевірка ТОВ "АВІАКОМПАНІЯ V-ABIA" (а.с. 48-50).

Перевірка проведена на підставі підпункту 80.2.5 пункту 80.2. статті 80, Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (із змінами та доповненнями), а саме, згідно даних ЄРПН встановлено, що ТОВ "АВІАКОМПАНІЯ V-ABIA" протягом 2020-2022 років отримувало пальне в значних обсягах без наявної ліцензії на право зберігання пального.

За результатами проведеної перевірки відповідачем складено Акт піревірки від 05.12.2022, у якому зазначено, що в ході проведеної фактичної перевірки товариства встановлено порушення вимог статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" та пунктів 85.2, 85.4 ст. 85 Податкового кодексу України.

За наслідками проведеної перевірки та встановлених порушень відповідачем прийнято рішення про застосування фінансових санкцій до товариства №11685/02/32/09/01/31189756 від 02.01.2023, яким застосовано фінансові санкції в розмірі 500 000 грн. за здійснення господарської діяльності із зберігання пального без ліцензії.

Рішення прийнято відповідно до ст. 17 вказаного вище Закону.

У вказаному рішенні №11685/02/32/09/01/31189756 від 02.01.2023 зазначено, що рішення про застосування фінансових санкцій може бути оскаржено в установленому порядку (а.с. 21 зворотній бік).

Так, основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального на території України визначає Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" (далі Закон №481/95).

Згідно з ч. 4 ст. 17 Закону №481/95, рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються податковими органами та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями і тютюновими виробами та пальним, зберігання пального, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної законами України.

Дії органів, які мають право контролю за реалізацією норм цього Закону, можуть бути оскаржені в місячний термін у судовому порядку (ст. 17 Закону №481/95 із змінами, внесеними згідно із Законом № 440-IX від 14.01.2020; зміни до статті 17 див. в Законі № 465-IX від 16.01.2020).

Відповідно до п.п. 56.1, 56.2, 56.3 ст. 56 ПК, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня.

Скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій або електронній формі засобами електронного зв`язку (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Відповідно до п. 56.15 статті 56 ПК, скарга, подана із дотриманням строків, визначених абзацом першим пункту 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження.

Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Позивачем не оскаржується рішення про застосування фінансових санкцій, а відтак грошове зобов`язання, визначене у цьому рішенні є узгодженим.

Відповідно до п 54.3.3. пункту 54.3 статті 54 ПК України, згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, "грошове зобов`язання платника податків" - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відтак, штрафна санкція у розмірі 500 000грн, яка є узгодженою з підстав того, що рішення про застосування фінансових санкцій не оскаржене, вважається податковим богом в силу положень п. 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу (пункт 59.3 статті 59 ПК України).

Відповідно до п. 59.3 ст. 59 ПК України, податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Відповідно до статей 59 та 60 глави 4 розділу II Податкового кодексу України, прийнято Порядок направлення податковими органами податкових вимог платникам податків, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 30.06.2017 № 610, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 24 липня 2017 за № 902/30770.

Відповідно до п. 2 Порядку, податкова вимога формується у разі, якщо платник податків не сплатив у встановлені Кодексом строки суму узгодженого грошового зобов`язання.

Пунктом 3 Порядку розділу II передбачено, що протягом періоду оскарження платником податків відповідно до статті 56 Кодексу суми грошових зобов`язань, визначених податковим органом відповідно до Кодексу та інших законодавчих актів, податкова вимога з податку, що оскаржується, не формується та не надсилається, а сума такого грошового зобов`язання вважається неузгодженою.

Факт узгодження грошового зобов`язання має наслідком обов`язку платника податку сплатити таке зобов`язання у встановлений законом строк. Невиконання обов`язку зі сплати узгодженого грошового зобов`язання призводить до набуття таким зобов`язанням статусу податкового боргу. Аналогічні висновки зазначені Верховним Судом у постанові від 16.06.2022 у справі № 821/1258/17.

Податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі (п. 60.1.4 ст. 60 ПК).

Відтак, сума податкового боргу, що визначена у спірній вимозі не може бути скасованою, так як рішення, яким застосовано до товариства фінансові санкції №11685/02/32/09/01/31189756 від 02.01.2023 не є скасованим.

Суд наголошує, що предметом спору у даній справі є лише податкова вимога №0-0232 від 06.04.2023 на суму стягнень в розмірі 500 000грн., яка винесена в зв`язку з узгодженим грошовим зобов`язанням на підставі рішення №11685/02/32/09/01/31189756 від 02.01.2023, яке є діючим, тому підстави для скасування вимоги відсутні.

Щодо доводів позивача, який покликається на встановлені обставини у справі №127/2157/23, то суд їх відхиляє з огляду на таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до справи №127/2157/23 така розглядалася за адміністративним матеріалом по протоколу про адміністративне правопорушення від 13.01.2023, що зазначено у постанові від 27.01.2023. Більш того, дані матеріали розглядалися по відношенню до директора товариства, натомість стороною у адміністративній справі є юридична особа.

Крім того, дана адміністративна справа розглядається за участі інших сторін, а предметом спору є податкова вимога, яка винесена на підставі чинного рішення про застосування фінансових санкцій.

Згідно з позицією Верховного Суду, висловленою, зокрема, у постанові від 27 жовтня 2021 року у справі №826/5921/16 звільнення від доказування з підстав установлення преюдиційних обставин в іншому судовому рішенні, передбачене частиною четвертою статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, варто розуміти так, що учасники адміністративного процесу не зобов`язані повторно доказувати ті обставини, які були встановлені чинним судовим рішенням в іншій адміністративній, цивільній або господарській справі, якщо в цій справі брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені.

Суд зазначає, що пов`язаність певних обставин у згаданих справах не свідчить про один і той же предмет спору, між тими ж самими сторонами та з тих же самих підстав, а відтак не може мати преюдиціальне значення у справі, що розглядається.

Суд також відхиляє доводи позивача, що складання ГУ ДПС у Вінницькій області податкової вимоги №0-0232 від 06.04.2023 є протиправним та порушує норми законодавства, а саме ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального", та п. 14.1.6 ст. 14 ПК України щодо визначення понять "акцизний склад" та/або "акцизний склад пересувний", оскільки податкова вимога приймається та надсилається в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п. 59.1 ст. 59 ПК), а не відповідно до вказаних позивачем норм, а також надсилається у разі наявного податкового боргу.

У даному випадку податкова вимога надіслана на адресу позивача з повідомленням про податковий борг з детальним розрахунком про штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 500 000грн.

Судом оцінка правомірності рішенню про застосування фінансових санкцій №11685/02-32-09-01/31189756, яким до позивача застосовано фінансові санкції у розмірі 500000 грн., за здійснення господарської діяльності із зберігання пального без ліцензії, не надається, оскільки такі вимоги не заявлені.

Виходячи із вище вказаного, суд приходить до висновку, що податкова вимога №0-0232 від 06.04.2023 року є правомірною, а відтак не підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Враховуючи, що у задоволенні позову відмовлено, судові витрати на користь позивача не присуджуються.

Керуючись ст. ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову Товариства з обмеженою відповідальністю "V-ABIA" - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ТОВ "Авіакомпанія "V-АВІА" (код ЄДРПОУ - 31189756, вул. Максима Шимка, 40, м. Вінниця, 21034)

Відповідач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (код ЄДРПОУ - 44069150, Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21028)

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна