Справа № 545/1757/22
Суддя: Путря О. Г.
Дата ухвалення: 2023-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 545/1757/22
Провадження № 2-а/545/15/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.07.2023 Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді: Путрі О.Г.

при секретарі: Зінов`євій А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати незаконною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАВ № 257858 від 30.05.2022 року, винесену інспектором роти №3 батальйону управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Кольчевським Д.Ю., якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 400грн.В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказує, що зазначеною вище постановою його визнано винним у тому, що він керував мопедом KINROAD моделі SPUTNIK RACE, державний номер НОМЕР_1 , не маючи права керувати таким транспортним засобом, оскільки не отримував посвідчення водія відповідної категорії та відсутній страховий поліс. Вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки адміністративне правопорушення не скоював, докази в підтвердження факту вчинення ним правопорушення відсутні інспектором поліції було порушено процесуальний порядок розгляду адміністративного матеріалу.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 16.06.2022 року провадження у справі відкрито.

Від представника відповідача УПП в Полтавській області ДПП Дарини Детюк на адресу суду надійшов відзив на позов , в якому вона проти його задоволення заперечувала. Вказала, що позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, його позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, правові підстави для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відсутні( а.с.30-37).

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, пославшись на викладені в ній обставини.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з підстав, зазначених у відзиві на позов.

Від третьої особи, що не заявляє самостійних вимог інспектор роти №3 батальйону управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Кольчевського Д.Ю. надійшла заява про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову заперечує.

Заслухавши пояснення учасників процесу, свідків, дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно п.5 ч.1 ст.213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

У відповідності до ст.222 КУпАП до компетенції органів Національної поліції віднесено розгляд справ про адміністративні правопорушення, щодо порушень правил дорожнього руху.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

З наведеного вбачається, що у випадку вчинення особами адміністративних правопорушень, в тому числі передбачених ч.ч. 1, 2ст. 126 КУпАП, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, протокол про адміністративне правопорушення не складається та уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 КУпАП.

Відповідно до положень ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 283 КУпАП визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» (далі Закон № 580-VIII) визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото - і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото - і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто положення Закону № 580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

Відповідно до ч. 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом .

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч.1 ст. 9 КУпАП , адміністративним правопорушенням ( проступком ) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна ) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Судом встановлено, що інспектором роти №3 батальйону управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Кольчевським Д.Ю. було винесено оскаржувану постанову серії БАВ № 257858 від 30.05.2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 30.05.2022 року о 17 год. 30 хв. по вул. Огнівській, 8, в м. Полтаві ОСОБА_1 керував транспортним засобом KINROAD моделі SPUTNIK RACE, державний номер НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом та не мав при собі діючого поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив підпункт "ґ" пункту 2.1 Правил дорожнього руху та ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», та скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч.ч.1, 2 ст. 126 КУпАП (а.с. 39).

Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Частиною 2 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність , зокрема за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями).

За приписами п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 1.3 ПДР України визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги цих правил.

Згідно вимог п. 2.1 ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

a)посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

б)реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної Гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту технічний талон);

ґ)чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що згідно законодавства України водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках , передбачених законодавством - страховий поліс про укладення договору обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Статтею 35 ЗУ « Про національну поліцію» визначений вичерпний перелік підстав зупинки поліцейським транспортних засобів, а саме: частина перша встановлює, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Абзацом 2 ч. 2 ст. 16 ЗУ « Про дорожній рух » передбачено, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу працівників поліції, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках , передбачених законодавством - страховий поліс ( сертифікат ) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 32 ЗУ « Про дорожній рух » поліцейським надано право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у випадку якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Згідно ст. 15 ЗУ « Про дорожній рух» право на керування мототранспортними засобами і мотоколясками ( категорії А1, А) може бути надано з 16-річного віку.

Відповідно до п.2.13 ПДР мотоциклом KinroadSputnicRace, яким керував позивач, належить до категорії А.

Отже, керувати мотоциклом KinroadSputnicRace може лише особа, у якої відкрита категорія «А».

Таким чином, чинні ПДР України зобов`язують водіїв мати при собі документи які посвідчують наявність у них права керування відповідним транспортним засобом та наявність у них при собі чинного страхового полісу.

Відсутність таких документів не дає водієві легітимно сподіватись на правомірність керування транспортним засобом.

На підтвердження правомірності притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності представником відповідача надано відеозапис з нагрудної камери поліцейського (а.с. 41).

З відеозапису події вбачається, що під час спілкування інспектора з водієм ОСОБА_1 , останній не заперечував факту відсутності у нього необхідної категорії «А» (відеозапис 16:49:13).

Окрім цього, згідно вище зазначеного відеозапису, ОСОБА_1 під час спілкування з інспектором зазначив, що страхового полісу у нього немає (відеозапис 17:16:33).

Під час спілкування інспекторів патрульної поліції з ОСОБА_1 , на запитання поліцейського «Ви сьогодні перший день виїхали?» , позивач відповів «Ну да, залить бензину».

Допитані судом в якості свідків інспектори поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пояснили, що за викликом позивача про ДТП, прибули на місце події та опитали всіх учасників . Було з`ясовано, що відбулося зіткнення мотоцикла, яким керував позивач, та неповнолітніх дітей , які рухались на велосипедах. Оскільки в результаті ДТП тілесні ушкодження особам не були завдані, матеріальних претензій у них не було, то адміністративний протокол у зв`язку з цим не складався. Проте було з`ясовано, що позивач не має права керування транспортним засобом ( мопедом)та не має діючого полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, проти чого позивач не заперечував. ОСОБА_1 їм повідомив, що їхав мопедом польовими дорогами за бензином до АЗС, яка знаходилась неподалік, та мав про собі каністру. Коли довідався про розмір штрафу, який повинен буде сплати за скоєне правопорушення, почав заперечувати свою вину, вигадувати, що мопедом йому не належить та ним не керував.

Крім того, в судовому засіданні позивач не заперечував , що не має права керування транспортним засобом ( не відкрита відповідна категорія А) і у нього відсутній діючий поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів; у зв`язку з ДТП він особисто викликав працівників поліції. Пояснив , що купив скутер в 2014 році. Коли ним користувався, то весь час котив його в руках. Вказав, що в день скоєння ДТП поставив на скутер каністру для бензину та , щоб дістатися до АЗС і набрати бензину, котив скутер по дорозі декілька кілометрів ( 5-6 км), бо мешкає в іншому кінці міста. Зазначив, що в районі, де сталася ДТП, на стоянці для транспортних засобів він зберігав належний йому мотоцикл. Чому на кермі мотоцикла висів мотошолом, зафіксований на відеозаписі подій, пояснити суду не зміг.

Суд оцінює твердження позивача про те, що він не керував транспортним засобом, а котив його в руках по дорозі, критично та не приймає до уваги, оскільки вони є нелогічним та спростовуються дослідженими судом доказами.

Таким чином, суд вважає, що позивачем не надано суду доказів на спростування обставин, що викладені в постанові відповідача, а також доказів відсутності факту вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст. 126 КУпАП.

Окрім того, позивача ОСОБА_1 під час розгляду справи було ознайомлено з правами, передбаченими ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП. З відеозапису події вбачається, що жодних обмежень в користуванні правами не було .

Під час розгляду адміністративного матеріалу інспектором поліції була дотримана процедура розгляду адміністративної справи згідно ст.280 КУпАП. Справа про адміністративне правопорушення розглядалась на місці його вчинення відповідно до вимог ст.ст. 258,283 КУпАП.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За визначенням ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивачем під час розгляду справи не було надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Натомість відповідач, будучи суб`єктом владних повноважень та заперечуючи проти позову, довів правомірність оскаржуваної позивачем постанови .

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам закону, міра покаранням з урахуванням положень ст. 36 КУпАП визначена вірно, інспектор патрульної поліції при винесенні постанови діяв на підставі закону та в межах наданих йому повноважень.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає , що позовні вимоги є незаконними, необґрунтованими та такими , що не підлягають задоволенню .

Оскільки в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі,понесені позивачем судові витрати відповідно до ст.139 КАС України не підлягають стягненню.

Керуючись ст. ст. 2,6,14,77,246,250, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає чинності після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: О. Г. Путря