Справа № 500/3205/23
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

Справа № 500/3205/23

04 липня 2023 рокум.Тернопіль
Суддя Тернопільського окружного адміністративного суду Дерех Н.В., , перевіривши виконання вимог статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про зобов`язання сформувати та подати подання про повернення сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

16 червня 2023 року до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про зобов`язання сформувати та подати подання про повернення сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна.

Ухвалою від 21 червня 2023 року позовну заяву залишено без руху, зазначивши про те, позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви, у такий спосіб: 1) сплатити 1073,60 грн судового збору та подати докази такої сплати.

Дану ухвалу представник позивача адвокат Сампара Н.М. отримала 21.06.2023, що підтверджується Довідкою про доставку електронного листа.

Представник позивача 28.06.2023 подав до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви, в якій зазначила про безпідставне повернення позовної заяви у іншій адміністративній справі 500/3081/23, а також про безпідставне залишення позовної заяви без руху (за розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про зобов`язання вчинити певні дії - сплачено судовий збір , квитанція наявна в матеріалах справи, проте, на думку представника позивача, розгляд справи не здійснюється).

З приводу наведених доводів представника позивача, суд зазначає наступне.

Частиною третьою статті 161 КАС України визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Порядок сплати судового збору регламентовано Законом України від 08.07.2011 №3674-VI "Про судовий збір". Згідно з частиною першою статті 3, частиною першою статті 4 цього Закону судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За нормами статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" з 1 січня 2023 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2684 гривень, а отже розмір судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою з 01 січня 2023 року становить 1073,60 грн.

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України "Про судовий збір" у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позовна заява містить одну позовну вимогу немайнового характеру, з огляду на що позивачу слід було сплатити судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

При цьому, до позовної заяви позивачем додано квитанцію про сплату судового збору № від 07.06.2023 у розмірі 1073,60 грн.

Судом встановлено, що згідно бази даних КП "Діловодство спеціалізованого суду", у справі №500/3205/23 відсутнє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України по вказаній квитанції, поряд із цим наявне підтвердження зарахування суми сплаченого судового збору згідно вказаної квитанції у іншій адміністративній справі №500/3081/23, що підтверджується Випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України .

Отже, докази сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн вже було подано позивачем в іншій адміністративній справі (№500/3081/23), і вказана сума судового збору зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України, що підтверджується виписками про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Наведене свідчить, що позивачем в порушення вимог частини третьої ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України не додано до позовної заяви документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, а квитанція про сплату № від 07.06.2023 є доказом сплати судового збору у іншій адміністративній справі.

Слід зазначити, що позивач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про повернення судового збору, сплаченого у адміністративній справі №500/3081/23.

При цьому, на думку суду, квитанцію про сплату № від 07.06.2023 на суму 1073,60 грн. не може бути прийнято як доказ сплати судового збору за подання позовної заяви у даній справі.

Суд зазначає, що Законом України "Про судовий збір" не передбачено можливості зарахування коштів, сплачених у якості судового збору по справі, що не поверталися із відповідного бюджету після сплати банком, як таких, що надають право на розгляд повторно заявлених позовних вимог цього ж позивача, але уже по іншій справі.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 30.09.2019 року у справі №809/1092/18.

Колегія суддів Касаційного адміністративного суду Верховного Суду в постанові від 05.08.2021 року у справі № 160/5879/20 (адміністративне провадження №К/9901/11999/21 сформувала наступний правовий висновок:

"... судовий збір сплачується за місцем розгляду справи, надходження до спеціального фонду Державного бюджету України якого перевіряються судом перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг). Тобто, суд зобов`язаний перевірити надходження судового збору до спеціального фонду у межах кожної конкретної адміністративної справи. Так, згідно наданих скаржником до суду апеляційної інстанції доказів, судом апеляційної інстанції при прийняті оскаржуваного рішення встановлено, що надана до суду на виконання вимог ухвали від 19 січня 2021 року копія платіжного доручення № 705087 від 21 грудня 2020 року не свідчить про виконання скаржником вимог цієї ухвали суду, оскільки згідно з випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України судовий збір сплачений позивачем згідно з платіжним дорученням № 705087 від 21 грудня 2020 року зараховано до спецфонду як судовий збір сплачений у справі № 160/10123/20, тобто копія зазначеного платіжного доручення підтверджує факт зарахування судового збору по іншій судовій справі. З огляду на викладене, звертаючись до суду із апеляційною скаргою, позивач був зобов`язаний сплатити судовий збір на загальних підставах та надати до суду документ, який підтверджує сплату судового збору саме у межах цієї справи № 160/5879/20. Разом із тим, як правильно встановлено судом апеляційної інстанції, судовий збір за наданим позивачем платіжним дорученням сплачений і зарахований при розгляді іншої адміністративної справи.".

Наведене дає підстави для висновку, що за подання будь-якої повторної заяви не передбачено зарахування судового збору, зарахованого в межах іншої справи, незважаючи на те, чи була вона розглянута.

За наведених обставин у сукупності, суд вважає, що позивач у встановлений судом строк не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Таким чином, позовну заяву і додані до неї документи слід повернути позивачеві.

Відповідно до частини восьмої статті 169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись пунктом 1 частини четвертої статті 169, статтями 241, 248 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву і додані до неї документи ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про зобов`язання сформувати та подати подання про повернення сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення, разом із позовною заявою і доданими до неї документами.

Повний текст ухвали складений та підписаний 04.07.2023.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Дерех Н.В.