Справа № 420/15715/23
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2023-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

04 липня 2023 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Катаєва Е.В., вивчивши адміністративний позов ОСОБА_1 до Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія», в якому позивач просить суд: - визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати йому грошової компенсації за 97 днів щодо невикористаної відпустки, передбаченої ст.19 Закону України «Про відпустки» за 2012-2020 роки; - зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому ОСОБА_1 , грошову компенсацію за 97 днів невикористаної відпустки, передбаченої ст.19 Закону України «Про відпустки» за 2012-2020 роки, виходячи з розміру грошового забезпечення станом на день звільнення.

Відповідно до ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, крім іншого, чи відповідає заява вимогам, встановленим ст.ст.160, 161, 172 цього Кодексу.

Згідно з п.4-5 ст. ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначаються, зокрема, зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає про те, що має право на додаткову щорічну відпустку за 2012-2020 роки відповідно до ст.19 Закону України «Про відпустки», оскільки на його утриманні перебували двоє дітей віком до 15 років.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про відпустки» в редакції, що була чинною у період з 2012 по 2020 рік, жінці, яка працює і має двох або більше дітей віком до 15 років, або дитину-інваліда, або яка усиновила дитину, матері інваліда з дитинства підгрупи А I групи, одинокій матері, батьку дитини або інваліда з дитинства підгрупи А I групи, який виховує їх без матері (у тому числі у разі тривалого перебування матері в лікувальному закладі), а також особі, яка взяла під опіку дитину або інваліда з дитинства підгрупи А I групи, чи одному із прийомних батьків надається щорічно додаткова оплачувана відпустка тривалістю 10 календарних днів без урахування святкових і неробочих днів (стаття 73 Кодексу законів про працю України).

Водночас з 09.05.2021 року стаття 19 цього Закону закріплює, що щорічно надається додаткова оплачувана відпустка тривалістю 10 календарних днів без урахування святкових і неробочих днів, зокрема, одному з батьків, які мають двох або більше дітей віком до 15 років.

Позивач не викладає правових обґрунтувань щодо наявності у нього права на додаткову відпустку, передбачену ст.19 Закону України «Про відпустки».

Також згідно з ч.4 ст.161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позивач у позові зазначає, що з 1995 року по 2020 рік він проходив службу у ЗСУ. Доказів на підтвердження таких обставин до суду не надано.

Також не надано докази щодо підтвердження обставин перебування на військовій службі в Інституті Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» з 2012 по 2020 роки, у зв`язку з чим позивач пов`язує необхідність зобов`язання відповідача здійснити йому таку виплату.

Також позивач стверджує, що на його утриманні перебуває його двоє дітей з 2012 року, на підтвердження чого, крім довідки №460/86/507 від 20.07.2020 (про утримання дітей станом на липень 2020 року) - до позову не додає.

Серед іншого позивачем не надано до суду жодного доказу на підтвердження того, що такі щорічні соціальні відпустки за період 2012-2020 років позивачу та його дружині не надавалися.

Крім того, ст.233 КЗпПУ щодо строків звернення до суду зазнала змін та відповідно до зазначеної норми із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (ст.116).

Позивачем пропущений строк звернення до суду, проте на виконання вимог ст.ст.161,123 КАС України позивач не надає до позову заяву про поновлення строку звернення до суду із зазначенням поважності причин його пропуску.

Згідно зі ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. ст. 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, якій не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали.

Суд вважає необхідним залишити адміністративний позов без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, зазначених в ухвалі суду, та роз`яснює, що недоліки повинні бути усунуті шляхом надання до суду належним чином оформленого позову, належних доказів в обґрунтування позовних вимог, заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням поважності причин його пропуску.

Керуючись ст. ст. 160, 161, 169, 248 КАС України, суддя

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність в десятиденний строк з дня отримання ухвали усунути недоліки та роз`яснити, що в іншому випадку позов буде повернутий позивачу.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Е.В. Катаєва