Справа № 640/27187/21
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2023-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

04 липня 2023 року

м. Київ

справа №640/27187/21

адміністративне провадження № К/990/23264/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Юрченко В.П.,

суддів: Васильєвої І.А., Гімона М.М.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.06.2023 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Автократ" до Головного управління ДПС у м. Києві, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Автократ" звернулось до суду позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.09.2022 позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ГУ ДПС у м. Києві звернулось з апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.06.2023 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.09.2022.

Не погоджуючись з ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.06.2023, Головне управління ДПС у м.Києві оскаржило її в касаційному порядку та просить зазначену ухвалу скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги, заявник посилається на те, що апеляційний суд допустив порушення норм процесуального права і, як наслідок, дійшов помилкового висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження у справі.

Перевіряючи доводи касаційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Установлено, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.09.2022 позов задоволено.

20.10.2022 відповідачем вперше подано апеляційну скаргу на рішення від 21.09.202, яка ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2022 залишена без руху з наданням строку для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом подання до суду документів, що підтверджують сплату судового збору за подання апеляційної скаргу.

На адресу суду від ГУ ДПС у м. Києві надійшло клопотання про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги або відстрочення сплати судового збору, яке обґрунтоване дефіцитом Державного бюджету України, неможливістю сплати судового збору у визначений строк через тривалість процедури, а також нездійсненням платежів із сплати судового збору органами ДКС України.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.11.2022 відмовлено в задоволенні клопотання та апеляційну скаргу повернуто скаржнику.

30.12.2022 Головне управління ДПС у м. Києві повторно звернулось з апеляційною скаргою на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.09.2022.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.03.2023 апеляційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом подання до суду апеляційної інстанції заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження та документів, що підтверджують сплату судового збору за подання апеляційної скаргу.

Податковим органом було заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке мотивоване тим, що первинну апеляційну скаргу подано в межах визначеного законодавством строку та норми процесуального закону не визначають строку для повторного звернення з апеляційною скаргою, яка може бути подана в річний строк з дня складання повного тексту рішення суду першої інстанції відповідно до ч.2 ст.299 КАС України. Скаржник звертає увагу на введення воєнного стану в України, зазначає, що він добросовісно ставиться до своїх обов`язків щодо реалізації права на апеляційне оскарження в межах присічного строку, вдруге апеляційна скарга подана в максимально короткий строк, а подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження є підставою для прийняття апеляційної скарги до розгляду.

Приймаючи до уваги те, що підстави, наведені заявником апеляційної скарги для поновлення строку апеляційного оскарження ухвалою суду апеляційної інстанції від 24.03.2023 визнано неповажними, а також те, що інші зазначені відповідачем обставини для поновлення строку на апеляційне оскарження не свідчать про наявність обставин, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, суд апеляційної інстанції вважав за необхідне відмовити у відкритті апеляційного провадження.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі якщо, зокрема, скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

В обґрунтування касаційної скарги скаржник цитує норми законодавства України, не зазначаючи в чому полягає порушення норм процесуального права судом апеляційної інстанції.

Суд звертає увагу податкового органу на те, що відповідно до частини другої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Поважними підставами пропуску строку на апеляційне оскарження можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції, правильно застосував положення пункту 4 частини першої статті 299 КАС України, правильне її застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначеної норми процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Виходячи з викладеного, Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.06.2023 у справі № 640/27187/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддіВ.П. Юрченко І.А. Васильєва М.М. Гімон