Справа № 320/20906/23
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2023-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

03 липня 2023 року м. Київ № 320/20906/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д., розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним обмеження ГУ ПФУ в м. Києві розміру пенсії позивача відповідно до статті 43 Закону №2262;

- зобов?язати ГУ ПФУ в м. Києві виплачувати ОСОБА_1 , пенсію в повному обсязі та без обмеження її максимальним розміром, відповідно до рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016.

Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; подано позов у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини третьої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною другою статті 132 цього Кодексу встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною першою статті 4 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» (зі змінами та доповненнями) передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» (зі змінами та доповненнями), за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, встановлюється ставка судового збору 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, при зверненні до суду із цим адміністративним позовом, позивачеві слід було сплатити 1073,60 грн. судового збору. Проте, судовий збір позивачем не сплачено, натомість зазначено про підстави звільнення від сплати збору відповідно до пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якого від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп.

На підтвердження наявності за позивачем ІІ групи інвалідності останній додає копію довідки до акта огляду МСЕК серії АВ №0645905.

Разом з цим, суд не визнає цю копію довідки належним та допустимим доказом підтвердження статусу особи з інвалідністю ІІ групи, з огляду на таке.

Статтею 4 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» передбачено, що пільги людини з інвалідністю надаються на підставі посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, пенсійного посвідчення чи посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до законів України «Про державну соціальну допомогу людини з інвалідністю з дитинства та дітям-людини з інвалідністю», «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та людини з інвалідністю», в яких зазначено групу та причину інвалідності (для повнолітніх осіб), категорію «дитина-інвалід» (для дітей), а також у відповідних випадках вказано їх основні нозологічні форми захворювань (по зору, слуху та з ураженням опорно-рухового апарату).

Таким чином документом, що підтверджує пільгове становище є виключно посвідчення, а не довідки відповідних медичних установ.

Судом встановлено, що позивачем не приєднано до матеріалів позову копію відповідного посвідчення на підтвердження статусу особи з інвалідністю ІІ групи, а представлена суду ксерокопія довідки до акта огляду МСЕК серії АВ №0645905 не є належним доказом у розумінні вимог процесуального закону та Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні».

Також відповідно до частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві, зокрема, зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, зокрема із прохальної її частини, позивач просить «зобов?язати ГУ ПФУ в м. Києві виплачувати ОСОБА_1 пенсію в повному обсязі та без обмеження її максимальним розміром, відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016».

Суд зауважує, що адміністративний позов завжди має індивідуальний характер і спрямований на захист конкретних прав, свобод чи інтересів особи в її особистих правовідносинах з певним суб`єктом владних повноважень.

Тому позовна заява має містити конкретизовані відомості про суб`єкта владних повноважень, який порушив права позивача, вказувати на суб`єктивне право, що підлягає захисту та яке порушив відповідач, обставини чи факти (події життя), з якими позивач пов`язує порушення свого суб`єктивного права та які утворюють привід для звернення до суду, а також містити конкретні вимоги до відповідача, які суд має застосувати з метою захисту порушеного права.

Суд зазначає, що адміністративне судочинство здійснюється з метою захисту конкретного порушеного суб`єктивного права, що належить особі, тому зміст позовних вимог не може бути абстрактним чи містити певні умовні категорії і повинен формулюватись максимально чітко і зрозуміло.

Проте, позивачем у прохальній частині позовної заяви не зазначено, з якої саме дати слід зобов`язати відповідача перерахувати та виплачувати позивачу пенсію без обмеження її максимальним розміром.

Вимога до особи, яка звернулась до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів навести конкретні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень обумовлена необхідністю здійснення судом під час розгляду справи по суті перевірки оскаржуваних рішень (дій, бездіяльності) на предмет їх відповідності критеріям, визначеним у частині третій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Наведені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам процесуального закону.

Відповідно до статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Вказані недоліки повинні бути усунені шляхом подання до суду:

- оригіналу документа про сплату 1073,60 грн. судового збору або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, а саме копії посвідчення встановленого законом зразка на підтвердження другої групи інвалідності;

- уточненої позовної заяви та відповідний примірник для відповідача із зазначенням дати, з якої саме слід зобов`язати відповідача перерахувати та виплачувати позивачу пенсію без обмеження її максимальним розміром.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Встановити позивачеві п`ятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали надіслати (видати) позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Панченко Н.Д.