Справа № 160/4398/23
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2023-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 липня 2023 року Справа № 160/4398/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сидоренко Д.В.
Обставини справи: 07.03.2023 року за допомогою системи "Електронний суд" до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому позивач просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не застосування норм статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" з урахуванням абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та не застосування показника середньої заробітної плати (доходу) за 2021 рік, розрахованого відповідно до частини 2 статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" при перерахунку пенсії за віком на пільгових умовах з 01.04.2021 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати за нормами статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" з урахуванням абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" позивачу пенсію за віком на пільгових умовах з застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) за 2021 рік, розрахованого відповідно до частини 2 статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 01.04.2021 року та виплатити недоотримані суми.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з травня 2016 року розмір пенсії ОСОБА_1 обчислюється з урахуванням вимог Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Відповідно до частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», при обчислені розміру пенсії позивача застосовується, зокрема, показник середньої заробітної плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. В 2021 році такий показник зріс та становить 9118,81грн, у зв`язку з чим, у позивача, виникли підстави для перерахунку розміру її пенсії. З огляду на вказане, в серпні 2021 року позивач звернулася до відповідача із заявою у якій просила провести перерахунок її пенсії на умовах, визначених абзацом 3 частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Проте, відповідач перерахунок пенсії позивача не провів, позивачка, в вересні та жовтні 2021 року вона отримала пенсійні виплати в раніше визначеному розмірі. Таку бездіяльність відповідача позивач вважає протиправною, оскільки вона суперечить вимогам чинного законодавства та порушує іі право на належне забезпечення у старості, гарантоване Конституцією України.
Ухвалою суду від 10.04.2023 року відкрито провадження у адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами.
22.05.2023 року за допомогою системи "Електронний суд" від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що позовні вимоги відповідачем не визнаються з огляду на наступне. Так, документами пенсійної справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 24.12.2014 отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, розмір якої розраховано за приписами ст.114 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням ст.8 Закону України "Про підвищення шахтарської праці" (в протоколах, розпорядженнях, рішеннях пенсійної справи позивачки окремим рядком зазначено Доплата до пенсії по ЗУ "Про підвищення престижності шахтарської праці"). Таким чином, позовна вимога про здійснення перерахунку пенсії за нормами ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці є незрозумілою та безпідставною. Стосовно позовної вимоги про застосування показника середньої заробітної плати (доходу) за 2021 рік при перерахунку пенсії зазначаємо наступне. Документально встановлено, що позивачці призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 з 24.12.2014. При первинному призначені пенсії для обчисленні розміру був застосований показник середньої заробітної плати за 2013 рік. В подальшому, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 № 2148-VIII до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який набрав чинності 11.10.2017 внесено ряд змін, зокрема, п.4-3 ч. 4 р. XV Прикінцеві положення, встановлено: «Пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %. Таким чином, з метою осучаснення пенсійних виплат, при обчислені розміру пенсії позивачки був застосований показник середньої заробітної плати (доходу) за 2014-2016 року. В той же час, користуючись правом, встановленим ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», позивачкою у 2017, 2020 та 2022 роках були подані заяви про здійснення перерахунку пенсії у зв`язку із додатком стажу (після призначення пенсії за віком на пільгових умовах позивач продовжувала працювати), відповідно, після подання заяв про перерахунок стаж позивача обчислено по 30.04.2022 за даними персоніфікованого обліку. При цьому, показник середньої заробітної плати при проведенні перерахунків пенсійних виплат позивачки є незмінним (за 2014-2016 роки), оскільки законом чітко визначено, що перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії. З наведеного вбачається, що позивач хибно вважає, що має право на проведення перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2021 рік, оскільки остання не набула права на призначення будь-якого іншого виду пенсії, тобто не відбулося факту призначення пенсії вперше, з 2014 року отримувала і продовжує отримувати пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, розмір якої розраховано із застосування ст. 8 ЗУ Про підвищення престижності шахтарської праці. А позовна вимога про здійснення перерахунку з 01.04.2021 року є взагалі незрозумілою.
Станом на 05.07.2023 року відповідь на відзив від позивача на адресу суду не надходила.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на пенсійному обліку в Головному управління ПФУ в Дніпропетровській області, якій з 24.12.2014 року призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1.
Згідно матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 , її пенсія обчислена відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням норм Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", що підтверджується відповідними протоколами та розпорядженнями.
Страховий стаж ОСОБА_1 зараховано по 30.06.2020 та складає 39 років 03 місяці 07 днів, в тому числі пільговий стаж за Списком №1 - 13 років.
Як зазначено позивачем у позові, в 2021 році вона звільнилася з роботи та на її думку, частина друга статті 40 Закону № 1058 передбачає, що при визначенні розміру її пенсійної виплати в 2021 році має застосовуватися показник середньої заробітної плати за 2018-2020 роки в сумі 9118,81грн, а не за 2014-2016 роки в сумі 3764,40грн. Отже, відповідач не обґрунтовано не застосував показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2018-2020 роки в сумі 9118,81грн.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1, 2 ст. 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.
Відповідно до абз. 2 п. 4-3 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1058 пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.
Згідно з ч.2 ст.42 Закону №1058 для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Відповідно до ч.4 ст.42 Закону №1058 у разі, якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.
За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.
Органи Пенсійного фонду щороку з 1 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим - третім цієї частини, на найбільш вигідних умовах. Порядок такого перерахунку пенсії встановлюється правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Згідно із п. 3 Порядку проведення перерахунку пенсії без додаткового звернення особи відповідно до частини четвертої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління ПФУ від 18.05.2018 №10-1, перерахунок пенсії проводиться пенсіонеру, який після призначення (перерахунку) пенсії:
1) продовжував працювати та має не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої (якого) призначено (попередньо перераховано) пенсію або із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону, за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії;
2) продовжував працювати і має менш як 24 місяці страхового стажу. Перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки з дня звернення за призначенням (попереднім перерахунком) пенсії.
Перерахунок проводиться з урахуванням страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) та із заробітної плати (доходу), з якої (якого) призначено (попередньо перераховано) пенсію.
Судом встановлено, що позивачці призначено пенсію за віком на пільгових умовах у 2014 році. Після перерахунку її розмір встановлено із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки.
Нормами ст.42 Закону №1058 передбачено, що перерахунок пенсії проводиться із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.
До того ж, Законом №1058 пенсіонерам з метою збільшення розміру пенсій передбачено проведення індексації. Для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Враховуючи викладене, показник середньої заробітної плати в Україні для обчислення пенсії визначається на день призначення пенсії, а не при її перерахунку.
Враховуючи вищезазначене, застосування відповідачем середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки при перерахунках пенсії позивачу є правомірним.
За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи відмову у задоволенні позову, суд приходить до висновку про відсутність підстав для присудження і всіх здійснених позивачем документально підтверджених судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 19, 205, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні позову відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.В. Сидоренко