Справа № 462/3274/23
Суддя: Мруць І. С.
Дата ухвалення: 2023-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 462/3274/23
УХВАЛА

04 липня 2023 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Мруць І.С, вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 про порушення прав людини шляхом привласнення владних повноважень,

встановив:

01.05.2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій заявляє, що орган УРСР «Львівська міська рада народних депутатів» та його структурні підрозділи вийшли за межі визначених для них повноважень, просить визнати такі його дії правопорушенням, вираженим у привласнені його майна неправомірним шляхом.

Ухвалою від 25.05.2023 року заяву залишено без руху, вказано, які саме порушення вимог ст. 160 і 161 КАС України позивачу слід усунути та надано строк протягом десяти днів з моменту отримання копії ухвали.

Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення, позивач отримав копію ухвали 21.06.2023 року.

29.06.2023 року від заявника ОСОБА_1 надійшла заява про порушення прав людини шляхом привласнення владних повноважень.

ОСОБА_1 не усунув вказаних в ухвалі від 21.06.2023 року недоліків, не навів підстав пропущення строку подачі адміністративного позову протягом десяти днів з дня ухвалення відповідної постанови, відповідно до положень ч.2 ст.286 КАС України.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, позовна заява повертається позивачеві.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою.

У зв`язку з тим, що позивач не усунув вказані в ухвалі недоліки у встановлений строк, повернення позовної заяви з цих підстав не позбавляє права позивача на повторне звернення до суду, коли перестануть існувати такі підстави, обмеження права переслідує легітимну мету дотримання норм чинного законодавства, та існує розумна пропорційність між поверненням позовної заяви позивачу та її права на повторне звернення до суду після усунення причин повернення, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачеві.

Суд роз`яснює позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст.169, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

заяву ОСОБА_1 про порушення прав людини шляхом привласнення владних повноважень - повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://court.gov.ua/.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала, як така, що постановлена поза межами судового засідання, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: І.С. Мруць