Справа № 260/1325/23
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2023-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 рокуЛьвівСправа № 260/1325/23 пров. № А/857/8797/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Сеника Р.П., Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу 27 прикордонного загону ім. Героїв Карпатської Січі (Військова частина НОМЕР_1 ) на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

суддя у І інстанції Плеханова З.Б.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Ужгород,

дата складення повного тексту рішення 18 квітня 2023 року,

ВСТАНОВИВ :

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просила визнати протиправною відмову 27 прикордонного загону імені героїв Карпатської Січі (Військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити позивачці компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати з 01 серпня 2016 року по день фактичної виплати 16 січня 2023 року та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 таку компенсацію за вказаний період.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2023 року у справі № 260/1325/23, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, вказаний позов було задоволено повністю.

При цьому суд першої інстанції виходив із того, що у випадку бездіяльності роботодавця щодо нарахування та виплати працівнику грошового забезпечення, така особа має право на компенсацію втрати доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати. При цьому донарахування належних громадянину сум компенсації втрати доходів має здійснюватися до дня фактичної виплати заборгованості, щодо якої порушені строки виплати.

Право позивачки на виплату індексації грошового забезпечення за період з 01 серпня 2016 року по лютий 2018 року підтверджено рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду у справі № 260/5169/22 від 30 грудня 2022 року. Оскільки початковою датою, з настанням якої відповідач допустив порушення виплати належних позивачу сум, за цим судовим рішенням є 01 серпня 2016 року , то саме від цієї дати і до 16 січня 2023 року (фактичної виплати індексації грошового забезпечення) слід нараховувати спірну компенсацію.

У апеляційному порядку рішення суду першої інстанції оскаржено Військовою частиною НОМЕР_1 , яка у своїй скарзі просила скасувати рішення суду та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. У обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з`ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права.

На думку скаржника, спірні правовідносини пов`язані зі звільненням з публічної служби, а тому вважає, що позивачкою пропущено строк звернення до суду з позовом, оскільки із таким вона звернулася лише у березні 2023року, хоча виплата була здійснена 16 січня 2023 року.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається у порядку письмового провадження.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог скаржника, виходячи із такого.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 проходила військову службу та перебувала на грошовому забезпеченні у НОМЕР_2 прикордонному загоні імені героїв Карпатської Січі Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ) з серпня 2016 року по лютий 2018 року.

Наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 23.11.2021 №588-ОС штаб-сержанта ОСОБА_1 звільнено у запас відповідно до підпункту а пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок та військову службу.

Наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 24.12.2021 №649-ОС штаб-сержанта ОСОБА_1 виключено із списків особового складу та усіх видів забезпечення.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду у справі № 260/5169/22 від 30 грудня 2022 року окрім іншого, визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби та зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити позивачці індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з серпня 2016 року по лютий 2018 року включно.

16 січня 2023 року на картковий рахунок ОСОБА_1 надійшли кошти у розмірі 7411,04 грн, що стало підставою для звернення до НОМЕР_2 прикордонного загону імені героїв Карпатської Січі (Військова частина НОМЕР_1 ) з адвокатським запитом про надання інформації щодо характеру та цільового призначення виплачених ОСОБА_1 коштів та у випадку виплати індексації грошового забезпечення просили провести нарахування та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів.

Відповідач листом №11/1323-23-Вих. від 10 лютого 2023 року відмовив у виплаті компенсації втрати частини доходів та зазначив, що з 1 січня 2023 року набрав чинності Закон про Держбюджет, яким передбачено на 2023 рік зупинення дії Закону про індексацію доходів населення. Відповідно, упродовж 2023 року відсутні бюджетні асигнування на фінансування виплат по індексації грошового забезпечення та інших грошових доходів населення, а також бюджетні асигнування по фінансуванні компенсації втрати частини доходів у ув`язку., з порушенням строків їх виплати на суми індексації грошового забезпечення. Тому у НОМЕР_2 прикордонного загону немає підстав для проведення зазначеної в запиті виплати.

Вважаючи таку відмову протиправною, ОСОБА_1 звернулася за захистом своїх прав до адміністративного суду із позовом, що розглядається.

При наданні правової оцінки правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 159 (далі - Порядок № 159).

Згідно зі статями 1, 2 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Із наведеного слідує, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Умовою для виплати громадянину компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів. При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 159 компенсації підлягають такі грошові доходи, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема, сума індексації грошових доходів громадян.

Аналіз наведених положень дає підстави вважати, що основною умовою для виплати громадянину, передбаченої статтею 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів. При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу не відповідає ознакам платежу, що має разовий характер, оскільки зумовлена порушенням строків сплати відповідачем індексації, що носило триваючий характер. У зв`язку з цим виплата компенсації проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема у постанові від 14 квітня 2021 року у справі № 465/322/17.

Крім того, у постанові від 05 березня 2020 року у справі № 140/1547/19, Верховний Суд зазначив:

« Згідно з положеннями статті 4 Закону №2050-III виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Відповідно до статті 6 Закону №2050-III компенсацію виплачують за рахунок коштів Пенсійного фонду України, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету. З системного аналізу правових норм вбачається, що основними умовами для виплати суми компенсації є: 1) порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) та 2) виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.»

У справі, що розглядається, апеляційним судом встановлено, що на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2022 року у справі №260/5169/22 позивачці 16 січня 2013 року виплачено заборгованість з індексації грошового забезпечення за період з серпня 2016 року по лютий 2018 року у розмірі 7411,04 грн.

Отже, несвоєчасне нарахування сум грошового забезпечення відбулось у зв`язку з неправомірним нарахуванням позивачці індексації грошового забезпечення, що встановлено судовим рішенням, тобто з вини органу, що виплачує грошове забезпечення, а тому позивачка має право на отримання компенсації втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення.

Щодо доводів скаржника про пропущення позивачкою пропуску строку звернення до суду з цим позовом апеляційний суд зазначає таке.

Як зазначено вище апеляційним судом, питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом № 2050-ІІІ та Порядком № 159.

Статтею 7 Закону № 2050-ІІІ передбачено, що відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку.

Отже, у правовідносинах щодо компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати саме з моментом отримання листа-відповіді власника або уповноваженого ним органу (особи) про відмову у виплаті особі компенсації відповідно до Закону № 2050-ІІІ та Порядку № 159 пов`язується початок перебігу строку на звернення до суду з позовом про визнання протиправним рішення власника або уповноваженого ним органу (особи) щодо відмови у виплаті відповідної компенсації та зобов`язання останнього її виплатити. Саме відмова у виплаті особі компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати свідчить про факт ймовірного порушення суб`єктом владних повноважень права особи на отримання такої компенсації та зумовлює виникнення у такої особи права на захист у судовій юрисдикційній формі, а саме у формі звернення з відповідним позовом до адміністративного суду.

Як слідує з матеріалів справи, позивачка отримала виплати з перерахованої на виконання рішення суду суми індексації грошового забезпечення 15 січня 2023 року.

У відповідь на адвокатський запит про надання інформації щодо характеру та цільового призначення виплачених коштів та прохання провести нарахування та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у випадку виплати індексації грошового забезпечення відповідач листом від 10 лютого 2023 року повідомив позивачку про відсутність підстав для нарахування та виплати компенсації за втрату частини доходу у зв`язку із порушенням термінів їх виплати.

Вважаючи таку відмову відповідача протиправною та необґрунтованою, ОСОБА_1 02 березня 2023 року звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду із цим позовом.

Аналіз змісту наведеного листа-відповіді Військової частини НОМЕР_1 від 10 лютого 2023 року дає підстави для висновку, що його слід розцінювати як форму волевиявлення відповідача щодо відмови у виплаті позивачці компенсації втрати частини доходів через порушення строку їхньої виплати. Саме про таке за своєю суттю публічно-владне управлінське рішення йдеться й у положеннях частини 1 статті 7 Закону № 2050-ІІІ.

За таких обставин, саме з моменту отримання зазначеного листа-відповіді Військової частини НОМЕР_1 від 10 лютого 2023 року розпочався перебіг передбаченого частиною 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України строку для звернення ОСОБА_1 до суду із заявленими нею позовними вимогами.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що позовна заява ОСОБА_1 подана в межах шестимісячного строку, передбаченого частиною 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових переконливих доводів, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Підстав для зміни розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду справи у відповідності до вимог частини 6 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України немає.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2023 року у справі № 260/1325/23 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді Р. П. Сеник
Н. М. Судова-Хомюк