Справа № 420/6457/23
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2023-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6457/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бжассо Н.В., розглянув в порядку письмового провадження в м. Одесі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС в Одеській області до фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління ДПС в Одеській області до фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 , за результатом розгляду якого позивач просить суд:

- стягнути з фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 суму заборгованості з податку на нерухоме майна, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості - 30797 грн. 51 коп. на бюджетний рахунок UА0015742, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код 37607526, КБК 18010200, отримувач коштів ГУК в Од.обл./м.Ізмаїл/18010200.

В обґрунтування адміністративного позову зазначено, що станом на 09.02.2023 року, відповідно до розрахунку податкового боргу, довідки про суми податкового боргу та інтегрованої картки платника (ІКП), податкова заборгованість ФО-ПП ОСОБА_1 перед бюджетом становить 30797 грн. 51 коп. Заборгованість з податку на нерухоме майна, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості виникла в результаті: нарахування по податковому повідомленню-рішенню за №0-1502 від 16.04.2018 року на суму 4516,80 грн. (основний платіж); нарахування по податковому повідомленню-рішенню за №0-1502 від 16.05.2019 року на суму 5255,01 грн. (основний платіж); нарахування по податковому повідомленню-рішенню за №0-1502 від 12.05.2020 року на суму 5890,19 грн. (основний платіж); нарахування по податковому повідомленню-рішенню за №0-1502 від 26.05.2021 року на суму 6666,51 грн. (основний платіж); нарахування по податковому повідомленню-рішенню за №0-1502 від 25.07.2022 року на суму 8469,00 грн. (основний платіж). Станом на дату звернення до суду року платником податків борг не погашено.

Ухвалою суду від 21.04.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідачкою надано до суду відзив, в якому остання заперечує щодо задоволення позову та наполягає на тому, що розпорядженням Ізмаїльського міського голови № 57 р. від 19.11.2016 року вулицю Петровського перейменовано у вулицю Стефаника Василя, а за відомостями що додав позивач до позовної заяви, а саме копії відповіді на запит щодо відомостей даних ДРФО станом на 08.02.2023 року зазначається вулиця Петровського. Твердження позивача щодо податкової адреси відповідачки є хибним та не відповідає дійсності оскільки 26.01.2000 року відповідачка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , а картку фізичної особи платника податків Відповідачка отримала 19.03.2002 року. Позивач направляв кореспонденцію для Відповідачки на адресу яку вибрав самостійно що призвело до неотримання відповідачкою податкових повідомлень рішень.

Суд розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності та робить наступні висновки.

Судом встановлено, що станом на 09.02.2023 року, відповідно до розрахунку податкового боргу, довідки про суми податкового боргу та інтегрованої картки платника (ІКП), податкова заборгованість ФО-ПП ОСОБА_1 перед бюджетом становить 30797 грн. 51 коп.

Заборгованість з податку на нерухоме майна, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості виникла в результаті:

нарахування по податковому повідомленню-рішенню за №0-1502 від 16.04.2018 року на суму 4516,80 грн. (основний платіж);

нарахування по податковому повідомленню-рішенню за №0-1502 від 16.05.2019 року на суму 5255,01 грн. (основний платіж);

нарахування по податковому повідомленню-рішенню за №0-1502 від 12.05.2020 року на суму 5890,19 грн. (основний платіж);

нарахування по податковому повідомленню-рішенню за №0-1502 від 26.05.2021 року на суму 6666,51 грн. (основний платіж);

нарахування по податковому повідомленню-рішенню за №0-1502 від 25.07.2022 року на суму 8469,00 грн. (основний платіж).

Відповідно до наявних в матеріалах справи рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення всі податкові повідомлення-рішення направленні відповідачці та отримані нею, про що свідчать дата та підпис отимання.

При цьому, податкове повідомленню-рішенню за №0-1502 від 25.07.2022 року направлено на адресу АДРЕСА_2 та отримано адресатом, а всі інші податкові повідомлення-рішення направлені на адресу АДРЕСА_3 і також отримані адресатом.

19.10.2018 року ГУ ДФС в Одеській області відносно позивачки прийнято податкову вимогу форми «Ф» М92658-52 від 19.10.2018 року, у зв`язку з несплатою боржником заборгованості, яку було направлено рекомендованим листом на адресу ФО-ПП ОСОБА_1 АДРЕСА_3 . Проте не вручено адресату з підстав за закінченням терміну зберігання.

Доказів, які б свідчили про погашення заборгованості відповідачем до суду не надано.

Також, до суду не надано доказів оскарження податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги на підставі яких нарахована заборгованість.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.59.1 ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

У відповідності до п. 59.5 ст. 59 ПК України встановлено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Отже, Податковим кодексом України встановлена послідовність звернення до суду з вимогами щодо стягнення податкового боргу платника.

Обов`язкові умови (обставини), наявність яких в своїй сукупності зумовлює виникнення у податкового органу права на звернення до суду із даним позовом, є:

- наявність у платника податків боргу зі сплати податків (зборів, обов`язкових платежів);

-с ума заборгованості платника податків на момент звернення податкової служби до суду із позовом про її стягнення має бути узгодженою в установленому законодавством порядку, надсилання платнику податків вимоги про сплату боргу.

За п. 20.1.34 та 20.1.35 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право: звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини; звертатися до суду щодо стягнення з дебіторів платника податків, який має податковий борг, сум дебіторської заборгованості, строк погашення якої настав та право вимоги якої переведено на контролюючий орган, у рахунок погашення податкового боргу такого платника податків.

Відповідно до підпункту 20.1.19 пункту 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з п. 87.11 ст. 87 ПК України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження».

Судом з матеріалів справи встановлено, що станом на 09.02.2023 року, відповідно до розрахунку податкового боргу, довідки про суми податкового боргу та інтегрованої картки платника (ІКП), податкова заборгованість ФО-ПП ОСОБА_1 перед бюджетом становить 30797 грн. 51 коп. Вказана заборгованість з податку на нерухоме майна, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості виникла в результаті: нарахування по податковому повідомленню-рішенню за №0-1502 від 16.04.2018 року на суму 4516,80 грн. (основний платіж); нарахування по податковому повідомленню-рішенню за №0-1502 від 16.05.2019 року на суму 5255,01 грн. (основний платіж); нарахування по податковому повідомленню-рішенню за №0-1502 від 12.05.2020 року на суму 5890,19 грн. (основний платіж);

нарахування по податковому повідомленню-рішенню за №0-1502 від 26.05.2021 року на суму 6666,51 грн. (основний платіж); нарахування по податковому повідомленню-рішенню за №0-1502 від 25.07.2022 року на суму 8469,00 грн. (основний платіж).

Відповідно до наявних в матеріалах справи рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення всі податкові повідомлення-рішення направленні відповідачці та отримані нею, про що свідчать дата та підпис про отримання.

При цьому, податкове повідомленню-рішенню за №0-1502 від 25.07.2022 року направлено на адресу АДРЕСА_2 та отримано адресатом, а всі інші податкові повідомлення-рішення направлені на адресу АДРЕСА_3 і також отримані адресатом.

19.10.2018 року ГУ ДФС в Одеській області відносно позивачки прийнято податкову вимогу форми «Ф» М92658-52 від 19.10.2018 року, у зв`язку з несплатою боржником заборгованості, яку було направлено рекомендованим листом на адресу ФО-ПП ОСОБА_1 АДРЕСА_3 . Проте не вручено адресату з підстав за закінченням терміну зберігання.

Доказів, які б свідчили про погашення заборгованості відповідачем до суду не надано.

Таким чином, оскільки податкова вимога форми «Ф» М92658-52 від 19.10.2018 року та податкове повідомлення-рішення №0-1502 від 16.04.2018 року, податкове повідомлення-рішення №0-1502 від 16.05.2019 року, податкове повідомлення-рішення за №0-1502 від 12.05.2020 року, податкове повідомлення-рішення №0-1502 від 26.05.2021 року та податкове повідомлення-рішення за №0-1502 від 25.07.2022 року на даний час не відкликані, не оскаржені та не скасовані, є належні і достатні передумови для звернення контролюючого органу за стягненням податкового боргу, як це передбачено пунктом 95.2 статті 95 Податкового кодексу України.

Суд зазначає, що оскільки позов про стягнення податкового боргу податковим органом подано після спливу 60 днів після направлення (вручення) відповідачу податкової вимоги, відсутні підстави вважати, що позивач не дотримався передбаченої законом процедури звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу.

Окрім того, суд вважає за необхідне звернути увагу відповідачки на те, що при вирішенні спору про стягнення податкового боргу, суд позбавлений можливості перевірити правомірність здійснення нарахування грошових зобов`язань в результаті несплати яких податковий орган дійшов до висновку про наявність підстав для стягнення податкового боргу.

З урахуванням зазначеного, суд критично оцінює посилання відповідача на те, що податкові повідомлення-рішення на підставі яких виник борг зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, були прийняті протиправно за відсутності майна, яке у розумінні вимог ПК України не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Відповідність заявленого у позові розміру податкового боргу фактично перевіряється судом за наслідками аналізу інтегрованої картки платника.

Інші доводи за відзивом є несуттєвими, встановлених обставин справи не спростовують та не дають підстав для висновку про незадоволення позовних вимог за даним позовом.

Суд також зазначає, що відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Однак, згідно із п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі RuizTorija v. Spain від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Підсумовуючи усе викладене вище, за наслідками дослідження матеріалів справи у сукупності з доводами сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ГУ ДПС в Одеській області підлягають задоволенню, оскільки підтверджені матеріалами справи.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 8, 9, 11, 73, 74, 75, 76, 77, 94, 192-228, 243, 245, 246, 255, 257-262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити адміністративний позов Головного управління ДПС в Одеській області до фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу

Стягнути з фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 суму заборгованості з податку на нерухоме майна, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості 30797 грн. 51 коп. на бюджетний рахунок UА0015742, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код 37607526, КБК 18010200, отримувач коштів ГУК в Од.обл./м.Ізмаїл/18010200.

Відповідно до ст.255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч.1 ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач Головне управління ДПС в Одеській області (адреса: вул. Семінарська, буд. 5, м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП: 44069166).

Відповідач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Повний текст рішення складений та підписаний судом 03.07.2023 року з урахуванням перебування судді у щорічній відпустці.

Суддя Н.В. Бжассо