Справа № 260/1032/23
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2023-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 рокуЛьвівСправа № 260/1032/23 пров. № А/857/6159/23

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Кузьмича С.М., Матковської З.М.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 17.03.2023 року (рішення ухвалене у м. Ужгород судом у складі головуючого судді Калинич Я.М.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про стягнення заборгованості по виплаті пенсії,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2023 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 заборгованість по виплаті пенсії за період з 27.07.2020 року по 31.01.2023 року в сумі 48456,66 грн.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що він є пенсіонером та перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Закарпатській області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу». З 27.07.2020 року ОСОБА_1 здійснено перехід з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» обчисливши її виходячи із складових заробітної плати, відображеної в довідках для призначення пенсії державного службовця. Різниця в пенсії за період з 27.07.2020 року по 31.01.2023 року в сумі 48456,66 грн. облікована органами Пенсійного фонду України та буде виплачена після надходження коштів з Державного бюджету України. Отже, позивач переконаний, що вказана сума різниці в пенсії є сумою заборгованості Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області з виплати пенсії ОСОБА_1 за період з 27.07.2020 по 31.01.2023 та її розмір складає 48456,66 грн.. Просив позов задоволити.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 17.03.2023 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржив ОСОБА_1 . Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задоволити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 28.02.2018 року позивачу було призначено пенсію за віком.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 12.10.2020 року №260/3008/20 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії задоволено. Визнано протиправним та скасованим рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про відмову в переході на пенсію згідно Закону України «Про державну службу» ОСОБА_1 №69 від 05 серпня 2020 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області призначити ОСОБА_1 пенсію згідно Закону України «Про державну службу» зарахувавши до стажу роботи на державній службі період роботи ОСОБА_1 : з 02 березня 1992 року по 24 листопада 1996 року - в Державній податковій інспекції по Закарпатській області на посадах головного спеціаліста (юрист), начальника юридичного відділу; з 25 листопада 1996 року по 02 грудня 2003 року в Державній податковій адміністрації в Закарпатській області на посадах начальника юридичного відділу, головного державного податкового інспектора сектору правового забезпечення відділу апеляцій і правового забезпечення, начальника відділу правового забезпечення, головного державного податкового інспектора відділу апеляцій і правового забезпечення, начальника відділу правового забезпечення; з 03 грудня 2003 року по 20 травня 2005 року - в Державній податковій інспекції у м. Ужгороді на посадах начальника відділу правового забезпечення, начальника юридичного відділу; з 23 травня 2005 року по 30 січня 2012 року - в Державній податковій адміністрації в Закарпатській області на посадах начальника відділу забезпечення роботи з судами юридичного управління, заступника начальника юридичного управління-начальника відділу супроводження справ у судах, начальника юридичного управління; з 31 січня 2012 року по 30 червня 2013 року - в Державній податковій службі в Закарпатській області на посаді начальника управління правової роботи; з 01 липня 2013 року по 09 грудня 2014 року - в Головному управлінні Міндоходів у Закарпатській області на посадах начальника відділу обслуговування платників податків, начальника відділу погашення заборгованостей; з 10 грудня 2014 року по 20 серпня 2019 року - в Головному управлінні Державної фіскальної служби у Закарпатській області на посадах начальника відділу погашення заборгованостей, начальника відділу погашення боргу, начальника управління погашення боргу; 21 серпня 2019 року по 16 квітня 2020 року - в Головному управлінні Державної податкової служби у Закарпатській області на посаді начальника управління по роботі з податковим боргом.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 13.12.2022 року №260/4612/22 позов ОСОБА_1 до Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю. Зокрема, визнано протиправним та скасовано рішення 86 від 25.10.2022 року «Про перерахунок пенсії» ОСОБА_1 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області перерахувати з 27.07.2020 року пенсію ОСОБА_1 згідно Закону України «Про державну службу» з врахуванням складових заробітної плати, зазначених у довідках ГУ ДПС у Закарпатській області №87/07-16-13-02-14, №88/07-16-13 02-14 від 06 липня 2020 року, довідці ГУ ДФС у Закарпатській області №92/07-16-05-02-09 від 10 липня 2020 року з врахуванням проведених виплат.

На виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду по справі №260/4612/22 від 13.12.2022 року позивачу здійснено перерахунок пенсії, про що сторони не заперечували.

Листом ГУ ПФУ в Закарпатській області від 24.01.2023 року за №0700-0305-8/3392 повідомило позивача про те, що рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 13.12.2022 року у справі №260/4612/22, після набрання ним законної сили, виконано головним управлінням. Розмір перерахованої пенсії складає 12293,77 грн. Пенсія в новому розмірі буде виплачуватися, починаючи з лютого 2023 року. Різниця в пенсії за період з 27.07.2020 року по 31.01.2023 року в сумі 48456,66 грн. облікована органами Пенсійного фонду України та буде виплачена після надходження коштів з Державного бюджету України.

Згідно частини другої статті 14 КАС України, що кореспондує з приписами частини першої статті 370 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Частиною п`ятою статті 372 КАС України визначено, процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах, вирішує суддя адміністративного суду одноособово, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначається Законом України «Про виконавче провадження», відповідно до частини першої статті 1 якого виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно частини першої статті 11 цього Закону державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відтак, не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому вказаним Законом, у рамках виконавчого провадження з виконання виконавчого листа.

Відповідно до частини першої, шостої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Дані норми мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 , звертаючись до суду з цим позовом, фактично просить суд зобов`язати ГУ ПФУ в Закарпатській області виконати рішення Закарпатського окружного адміністративного суду №260/4612/22, яке набрало законної сили 13 січня 2023 року, відповідно до якої проведено перерахунок пенсії позивача, а заборгованість за минулий час у сумі 48456,66 грн. до цих пір йому не виплачена.

Предметом спору в цій справі є виконання відповідачем судового рішення в адміністративній справі №260/4612/22 шляхом стягнення заборгованості з пенсійних виплат на вказану суму.

У випадку задоволення позову у даній справі, рішення суду дублювало б існуюче на цей час зобов`язання пенсійного органу, відповідно до рішення Закарпатського окружного адміністративного суду по справі №260/4612/22, виплатити позивачу певну суму грошових коштів та, відповідно, зумовило б виникнення подвійного стягнення останніх з ГУ ПФУ в Закарпатській області.

Таким чином, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження та КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Судова колегія апеляційного суду звертає увагу, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним.

При розгляді позовних вимог позивача стосовно невиконання окремого судового рішення в іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Аналогічна правова позиція відображена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 р. у справі № 816/2016/17 (К/9901/50946/18), від 16 січня 2019 р. у справі № 686/23317/13-а (№ 11-1193апп18) та постановах Верховного Суду від 27 листопада 2018 р. у справі № 520/11829/17, від 21 серпня 2019 р. у справі № 295/13613/16-а, від 11 лютого 2021 року у справі № 420/5234/19.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв`язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для відмови у задоволені адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 17.03.2023 року у справі №260/1032/23 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді С. М. Кузьмич
З. М. Матковська