Справа № 560/1245/23
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2023-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/1245/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Петричкович А.І.

Суддя-доповідач - Курко О. П.

03 липня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Боровицького О. А. Шидловського В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 квітня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Військова частина НОМЕР_2 -ІІ про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Військова частина НОМЕР_2 -ІІ про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 квітня 2023 року позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та виплати додаткової грошової винагороди у розмірі 100000 гривень ОСОБА_1 , згідно з постановою КМ України від 28 лютого 2022 року N 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 видати наказ про нарахування та виплату додаткової грошової винагороди у розмірі 100000 гривень капітану ОСОБА_1 , згідно з постановою КМ України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", відповідно до довідок Військової частини НОМЕР_2 -ІІ №2022/окп/38/1357, №2022/окп/38/1358, №2022/окп/38/1377 від 01.06.2022, №2022/окп/38/1572, №2022/окп/38/1571, №2022/окп/38/1570 від 11.11.2022.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 2000 (дві тисячі) гривень судових витрат з Військової частини НОМЕР_1 , за рахунок її асигнувань.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору. Відповідач зазначив, що надана позивачем довідка №2022/окп/38/1570 про безпосередню участь (забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії) видана на підставі розпорядження з логістичного забезпечення (бойового) оперативно-тактичного угрупування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " від 12.07.2022 №01/2022/ОКП/198/448 дск. Проте, телеграмою №2022/ОКП/188/1436 дск від 21.12.2022 оперативно - тактичного угрупування " ІНФОРМАЦІЯ_2 " надано витяг з розпорядження з логістичного забезпечення, оперативно-тактичного угрупування "Донецьк" від 12.07.2022 №01/2022/ОКП/198/448 дск у якому не зазначено, що дане розпорядження є бойовим. Також, надані позивачу довідки видані на підставі розпоряджень з логістичного забезпечення (бойових), що суперечить вимогам постанови КМ України №168 від 28.02.2022, відповідно до якої документальне підтвердження безпосередньої участі здійснюється на підставі бойового наказу (бойового розпорядження), а не розпорядження з логістичного забезпечення. Крім цього, у довідці від 11.11.2022 №2022/окп/38/1571, вказаний період участі з 01 липня по 31 липня, тоді як розпорядження з логістичного забезпечення (бойових) оперативно - тактичного угрупування " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", видане 12.07.2022, і довідці від 11.11.2022 №2022/окп/38/1572, зазначений період участі з 01 червня по 30 червня, тоді як розпорядження з логістичного забезпечення (бойових) оперативно - тактичного угрупування " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", видане 12.07.2022, тобто після часу початку періоду безпосередньої участі (арк. спр.27-31).

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно довідок Військової частини НОМЕР_3 , військовослужбовці зведеної ремонтної роти, які проходять службу у Військовій частині НОМЕР_1 , зокрема, капітан ОСОБА_2 приймав безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії), відповідно до: довідки №1357 від 01.06.2022 у період з 24.02 по 28.08, з 01.03 по 31.03.2022; довідки №1358 від 01.06.2022 у період з 01.04 по 30.04.2022; довідки №1377 від 01.06.2022 у період з 01.05 по31.05.2022; довідки №1572 від 11.11.2022 у період з 01.06 по 30.06.2022; довідки №1571 від 11.11.2022 у період з 01.07 по 31.07.2022; довідки №1570 від 11.11.2022 у період з 01.08 по 18.08.2022. Підставами вказані: розпорядження з логістичного забезпечення (бойові) оперативно-тактичного угрупування " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", рапорти командира Військової частини НОМЕР_1 про безпосередню участь в бойових діях, журнали бойових дій Військової частини НОМЕР_1 (арк. спр.10-18).

Довідкою Військової частини НОМЕР_1 за №41 від 03.01.2023 наданій на запит адвоката констатовані розміри проведених виплат грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з лютого по грудень 2022 року (арк. спр.9).

Міністром оборони України дано Окреме доручення за №112/в/29 від 23.06.2022, яким, зокрема, п.2 визначено, що на період дії воєнного стну військовослужбовцям ( у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам вищих військових навчальних закладів і військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти) встановлювати виплату щомісячної додаткової винагороди (пропорційно із розрахунку на місяць) в розмірах: 100000 гривень - військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оброни, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (пропорційно часу участі у таких діях або заходах). Відповідно до п.4 цього доручення, також надано право керівникам органів військового управління, штабів угрупувань військ (сил), штабів тактичних груп, перелік яких затверджений Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України, включати до таких довідок терміни безпосередньої участі відряджених військослужбовців у бойових діях або заходах починаючи з 24 лютого 2022 року (арк. спр.34-40)

Отже, відповідач фактично ставить під сумнів Окреме доручення Міністра оборони України і Довідки Військової частини НОМЕР_2 -ІІ за підписом в тому числі начальника штабу - першого заступника командира оперативно-тактичного угрупування " ІНФОРМАЦІЯ_2 " бригадного генерала ОСОБА_3 , покликаючись на телеграму №01/2022/ОКП/188/1436 дск за підписом цього ж бригадного генерала, чому суд дає критичну оцінку. Адже, ця телеграма підтверджує факт видачі довідок про безпосередню участь військовослужбовців Військової частини НОМЕР_1 НОМЕР_4 представнику Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , а зміст її не заперечує законність виданих довідок (арк. спр.77-90). Тобто, за відсутності порушень у видачі позивачу довідок компетентним органом (не надано відповідачем доказів протиправності цих довідок), відповідач не мав жодних підстав їх не реалізовувати, і безпідставно з надуманих підстав ставити їх під сумнів, що відповідно підтверджує бездіяльність відповідача щодо цього. При цьому, відповідач не позбавлений права звернутися до правоохоронних органів, чи вищестоящого командира, якщо вважає незаконними дії осіб, які видали ці довідки або іншого (зміст, вказаних у довідках розпорядження з логістичного забезпечення (бойові), рапорти командира, інше)), що може вказувати на ознаки злочинів або порушень, які потрібно встановити, чого немає у цьому випадку.

Вказані обставини слугували підставою для звернення позивача з позовом до суду.

Суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Так, статтею 16 Закону України "Про Збройні Сили України" визначено, зокрема, що військовослужбовцям гарантується одержання за рахунок держави житла, фінансового, речового, продовольчого, медичного (у тому числі санаторно-курортного) та інших видів забезпечення у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України і враховують характер та умови службової діяльності, стимулюють заінтересованість громадян України у військовій службі. Залежно від характеру і умов службової діяльності військовослужбовцям Збройних Сил України можуть встановлюватися затверджені Кабінетом Міністрів України надбавки до видів забезпечення, передбачених цією статтею.

Згідно з п.1 постанови КМ України від 28 лютого 2022 року N 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - Постанова №168) установити, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Судом першої інстанції обґрунтовано зазначено, що відповідач не надав суду жодних доказів, які спростовують участь ОСОБА_5 у бойових діях, відповідно до довідок, які згідно з назвою в тому числі є бойовими, виданих Військовою частиною НОМЕР_3 , що є підставою для видання наказу про нарахування та виплату додаткової грошової винагороди у розмірі 100000 гривень, згідно з Постановою №168 та відповідно є бездіяльністю відповідача щодо цього. Цей висновок суду, також підтверджується фактом не надання заперечень третьої особи про не участь у бойових діях чи навпаки з урахуванням виданих довідок, що суд першої інстанції вимагав ухвалою від 01.03.2023, яку Військова частина НОМЕР_2 -ІІ отримала 27.03.2023 відповідно до листа відповідача за №1173 від 28.03.2022 (арк. спр.93).

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 квітня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Курко О. П.

Судді Боровицький О. А. Шидловський В.Б.