Справа № 200/3060/19-а
Суддя: Мозговая Н.А.
Дата ухвалення: 2023-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2023 року Справа№200/3060/19-а

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мозгової Н.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Східного міжрегіонального управління державної служби України з питань праці про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2019 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Держпраці у Донецькій області, в якому просив скасувати постанову Головного управління Держпраці в Донецькій області від 20 листопада 2018 року № ДЦ1189/334/2НД/АВ/СПТД про накладення штрафу в розмірі 372300 грн.

В обґрунтування позову зазначав, що Головним управлінням Держпраці у Донецькій області на підставі акту про неможливість проведення інспекційного відвідування від 12 жовтня 2018 року № ДЦ1189/334/2НД/АВ щодо нього винесено постанову від 20 листопада 2018 року № ДЦ1189/334/2НД/АВ/СПТД про накладення штрафу в розмірі 372 300 грн.

Вказану постанову вважав протиправною та такою що підлягає скасуванню, оскільки при проведенні інспекційного відвідування порушено Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295, а при розгляді справи про накладення штрафу та при винесенні оскарженої постанови порушено Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, що затверджений постановою Кабміну України від 17 липня 2013 року № 509.

Так, позивач вважав, що інспекційне відвідування проведено безпідставно; про проведення інспекційного відвідування його не повідомляли та не ознайомлювали з підставами його проведення; інспекційне відвідування проведено без його присутності і без присутності уповноважених ним осіб; йому не надано копію відповідного направлення на його проведення; не надіслано і не вручено акт за його результатами; приписи щодо усунення будь-яких порушень не виносилися і також не вручалися; копію акту від 21 вересня 2018 року про неможливість проведення інспекційного відвідування і вимоги від 21 вересня 2018 року про надання документів він не отримав; оскаржену постанову винесено безпідставно, після закінчення передбачених строків та за результатами розгляду справи про порушення, яку розглянуто без його участі та без належного повідомлення, чим порушено його право бути присутнім при розгляді справи про накладення штрафу, знайомитися і досліджувати докази, давати свої пояснення і заявляти клопотання.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2019 року позовні вимоги задоволено, скасовано постанову № ДЦ1189/334/2НД/АВ/СПТД від 20.11.2018 року про накладення штрафу в розмірі 372 300,0 грн.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 17 липня 2019 року апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2019 року по справі №200/3060/19-а - залишено без задоволення. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2019 року по справі №200/3060/19-а - залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 09 грудня 2021 року касаційну скаргу Головного управління Держпраці у Донецькій області задоволено частково. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2019 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 17 липня 2019 року у справі № 200/30660/19-а скасовано. Справу № 200/3060/19-а направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою суду від 04 січня 2022 року прийнято до провадження адміністративну справу № 200/3060/19-а; розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 25 січня 2022 року.

Ухвалою суду від 23 січня 2022 року відкладено підготовче засідання у справі на 01 березня 2022 року.

01 березня 2022 року судове засідання у справі не відбулось, у зв`язку з введенням воєнного стану, у тому числі в Донецькій області, з метою недопущення випадків загрози життю, здоров`ю та безпеці учасників справи.

Ухвалою суду від 27 червня 2022 року відкладено підготовче засідання по адміністративній справі. Повідомлено учасників справи, що заяви по суті справи, заяви з процесуальних питань, клопотання, пояснення, додаткові письмові докази, висновки експертів, можуть бути ними подані в електронному вигляді на електронну пошту суду або через особистий кабінет в системі «Електронний суд». Вказано, що про дату, час і місце наступного судового засідання учасників справи буде повідомлено додатково відповідною ухвалою.

Ухвалою суду від 13 червня 2023 року призначено підготовче засідання у справі на 21 червня 2023 року.

Ухвалою суду від 21 червня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 28 червня 2023 року.

Ухвалою суду від 28 червня 2023 року замінено відповідача у справі з Головного управління Держпраці у Донецькій області на Східне міжрегіональне управління державної служби України з питань праці (, місцезнаходження: 85302, Донецька область, м. Покровськ, вул. Прокоф`єва, буд. 82); відкладено розгляд справи на 04.07.2023 року.

Сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи до судового засідання не з`явились.

На підставі ч.9 ст.205 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Представник відповідача через відділ діловодства та документообігу суду надав відзив на адміністративний позов, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Щодо неотримання позивачем кореспонденції, яка була надіслана Головним управлінням Держпраці у Донецькій області на адресу, яка зазначена у офіційному реєстрі вказав наступне. Абонент самостійно визначає як організувати відносини з оператором поштового зв`язку, щоб забезпечити отримання надісланої йому кореспонденції, шляхом укладання договору та встановлення абонентської скриньки отримання кореспонденції безпосередньо у відділенні зв`язку, тощо. На його думку, що сам лише неотримання позивачем поштової кореспонденції, яку державний орган надсилав за належною адресою та яка поверталася у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися підставою для скасування спірної постанови, адже таким чином, позивач намагався уникнути відповідальності.

Щодо твердження позивача про незнання того, що відбувалось інспектування зазначив наступне. Як вбачається з копії направлення на проведення інспенційного відвідування від 19.09.2018 року №739/04.1/15-14-12 ФОП ОСОБА_1 інспектування здійснювалося за фактичними місцями використання найманої праці об`єктом відвідування, а саме п`ять адрес, на кожній з якої знаходився кіоск. На чотирьох адресах знаходилися працівники, письмові пояснення трьох містяться у матеріалах справи. Таким чином, враховуючи відомості, зазначені у направленні на проведення інспекційного відвідування позивача, а це суб`єкт господарювання, строк, мета, адреси використання найманої праці, посадові особи державного органу, та те, що з відповідним направленням були ознайомлені особи, які підпорядковуються позивачеві, ФОП ОСОБА_1 було достеменно відомо про проведення такого заходу контролю.

Вважає, що контролюючим органом вжито заходи для завчасного повідомлення позивача про розгляд справи, однак поштова кореспонденція, не була вручена позивачу з незалежних від відповідача причин; позивач був належним чином повідомлений про її розгляд.

Законом України від 24.02.2022 №2102-IX затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", згідно якого, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України №133/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб.

Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 21 квітня 2022 року N 2212-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 22 травня 2022 року №2263-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 15 серпня 2022 року №2500-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 16.11.2022 р. №2738-IX строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 06.02.2023 № 58/2023, який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» від 07.02.2023 № 2915-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб до 20 травня 2023 року.

Отже, на дату ухвалення рішення у цій справі в Україні діє воєнний стан, правовий режим якого визначається Законом України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 № 389-VIII.

Відповідно до ст. 12-2 Закону України Про правовий режим воєнного стану від 12.05.2015 № 389-VIII в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Рішенням Ради суддів України від 24.02.2022 №9, з урахуванням положень статті 3 Конституції України про те, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю рекомендовано зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Згідно п. 4 Рекомендацій Ради суддів України, опублікованих 02.03.2022, щодо роботи судів в умовах воєнного стану, судам України рекомендовано усіх доступних працівників, по можливості, перевести на дистанційну роботу.

Місцезнаходження Донецького окружного адміністративного суду визначено м.Слов`янськ Донецької області.

У зв`язку з активізацією проведення бойових дій на території Донецької області та прилеглих областей, виникнення загрози безпеці, здоров`ю та життю людей, головою Донецького окружного адміністративного суду 26.02.2022 прийнято наказ №14/І-г Про запровадження особливого режиму роботи Донецького окружного адміністративного суду у вигляді дистанційної роботи. Наказом запроваджено особливий режим роботи з 26.02.2022 до закінчення воєнного стану, і до дня відновлення роботи суду у звичайному режимі.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, судом встановлено наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , є фізичною особою-підприємцем. Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом його діяльності є роздрібна торгівля тютюновими виробами в спеціалізованих магазинах (код КВЕД 47.26).

У вересні 2018 року на адресу Головного управління Держпраці у Донецькій області надійшов лист Департаменту з питань економіки Маріупольської міської ради від 07 вересня 2018 року № 21.3-47052-21.1, яким з метою координації спільних дій щодо контролю за дотриманням законодавства про працю і зайнятість населення в м. Маріуполі, надано перелік суб`єктів господарювання для планування інспекційних відвідувань інспекторів праці міської ради спільно з фахівцями Головного управління Держпраці у Донецькій у серпні 2018 року, у яких відсутні офіційно працевлаштовані особи або є інші порушення законодавства про працю. З посиланням на лист Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 29 серпня 2018 року № 3901/34-3/14 щодо кількості працевлаштованих осіб та нарахованих сум єдиного соціального внеску за даними звітів щодо сум нарахованого єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне страхування за липень 2018 року, зазначено, що перелічені особи не мають працевлаштованих осіб або мають працевлаштованих менше ніж об`єктів, в яких здійснюється господарська діяльність. До переліку таких осіб включено фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 і підставою для проведення інспекційного відвідування зазначено «оформлення трудових відносин». Містилося також прохання здійснити контрольні заходи щодо суб`єктів господарювання, які були раніш надані та відносно яких заходи контролю не проводилися.

19 вересня 2018 року тимчасово виконуючим обов`язки начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області на підставі підпункту 3 пункту 5 Поряду № 295 (за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 пункту 5 Порядку), прийнято наказ від 19 вересня 2018 року №1126 «Про проведення інспекційного відвідування суб`єкта господарювання - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 » тривалістю два робочих дня з питань дотримання законодавства про працю в частині виявлення неоформлених трудових відносин.

В той же день уповноваженим особам видані направлення на проведення інспекційного відвідування.

20 вересня 2018 року о 13 год. 45 хв. інспекторами праці Головного управління Держпраці у Донецькій області за участю інспекторів праці Департаменту з питань економіки Маріупольської міської ради на підставі відповідних службових посвідчень та направлень на проведення інспекційного відвідування відповідно до статті 259 Кодексу законів про працю України (далі також КЗпП України), частини 3 статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Порядку № 295, у присутності працівників ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 здійснено спробу проведення інспекційного відвідування фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог законодавства про працю в частині виявлення неоформлених трудових відносин за адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 (кіоск), АДРЕСА_3 .

Посадовими особами в ході інспекційного відвідування особам, що знаходилися за вказаними адресами, пред`явлені направлення на проведення перевірки, пам`ятки про права інспекторів праці та об`єкта відвідування, про ознайомлення з якими вони поставили свої підписи. У ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 відібрані письмові пояснення, відповідно до яких вони виконували трудові функції у позивача.

Під час спроби проведення інспекційного відвідування встановлено, що інспекційне відвідування неможливо провести у зв`язку з відсутністю документів, введення яких передбачено законодавством про працю, про що складено акт від 21 вересня 2018 року про неможливість проведення інспекційного відвідування № ДЦ1189/334/НД/АВ.

За змістом акту під час проведення інспекційного відвідування на торговельних об`єктах знаходились наступні працівники: АДРЕСА_1 - ОСОБА_3 ; АДРЕСА_1 - Жураєва Вікторія Анатоліївна; АДРЕСА_4 - Тітенко Вікторія Олександрівна; АДРЕСА_3 - Толми Олени Миколаївна. Водночас будь-які документи щодо підтвердження оформлення трудових відносин з працівниками під час проведення інспекційного відвідування відсутні. Також відсутні передбачені законодавством документи, ведення яких передбачено законодавством про працю, а саме: трудові договори (контракти); накази про прийняття на роботу; повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу; табелі обліку робочого часу; графіки змінності працівників; цивільно-правові договори.

Того ж дня складено вимогу про надання документів від 21 вересня 2018 року № ДЦ1189/334/ПД, якою зобов`язано позивача в строк протягом наступного робочого дня після отримання цієї вимоги надати документи, необхідні для проведення інспекційного відвідування.

21 вересня 2018 року вказані акт про неможливість проведення інспекційного відвідування та вимога направлені на адресу позивача рекомендованим листом з описом вкладень ПАТ «Укрпошта», що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та роздруківкою з офіційного сайту ПАТ «Укрпошта» (поштове відправлення № 605), однак повернулися на адресу відповідача 11 жовтня 2018 року у зв`язку із закінченням терміну зберігання на поштовому відділенні.

12 жовтня 2018 року через ненадання позивачем інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування, ненадання для ознайомлення завірених об`єктом відвідування копій книг, реєстрів та документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію чи відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, ненадання керівником (його уповноваженим представником/працівниками об`єкта відвідування) письмових пояснень з питань, що стосуються законодавством про працю, Головним управлінням Держпраці у Донецькій області складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування від 12 жовтня 2018 року № ДЦ1189/334/2НД/АВ.

16 жовтня 2018 року вказаний акт направлено на адресу позивача рекомендованим листом засобами ПАТ «Укрпошта», що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та роздруківкою з офіційного сайту ПАТ «Укрпошта» (поштове відправлення № 349), однак він повернувся на адресу відповідача 02 листопада 2018 року у зв`язку із закінченням терміну зберігання на поштовому відділенні.

09 листопада 2018 року відповідачем за результатом розгляду вказаного акту про неможливість проведення інспекційного відвідування винесено рішення №ДЦ1189/334/2НД/АВ/СПТД щодо розгляду 20 листопада 2018 року о 13 год. 30 хв. справи про накладення штрафу, яким вирішено питання щодо застосування до позивача штрафу згідно з вимогами абзацу 7 частини 2 статті 265 КЗпП України.

14 листопада 2018 року на адресу позивача надіслано повідомлення від 09 листопада 2018 року № 04.1-13-6/10929-18 про розгляд справи про порушення, що підтверджується описом вкладення, рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення та роздруківкою з офіційного сайту ПАТ «Укрпошта» (поштове відправлення № 960), однак воно під час доставки 20 листопада 2018 року (тобто в день розгляду справи про накладення штрафу) не було вручено та повернулося на адресу відповідача 05 грудня 2018 року у зв`язку із закінченням терміну зберігання на поштовому відділенні.

20 листопада 2018 року за результатами розгляду справи про накладення штрафу, який відбувся без участі позивача, та на підставі акту про неможливість проведення інспекційного відвідування від 12 жовтня 2018 року № ДЦ1189/334/2НД/АВ заступником начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області на підставі абзацу 7 частини 2 статті 265 КЗпП України винесено постанову про накладення штрафу від 20 листопада 2018 року №ДЦ1189/334/2НД/АВ/СПТД, якою на позивача накладено штраф у розмірі 372 300 грн.

Підставою для накладення штрафу в оскарженій постанові зазначено створення позивачем перешкод в проведенні інспекційного відвідування під час здійснення нагляду і контролю за додержанням законодавства про працю, що є порушенням статті 265 КЗпП України.

Судом також встановлено, що 29 вересня 2018 року відповідачем на виконання спільного доручення Державної фіскальної служби від 14 червня 2016 року №20631/7/99-99-13-04-01-17, Державної служби України з питань праці від 14 червня 2016 року № 6470/1/43-80-16 і Пенсійного фонду України від 14 червня 2016 року № 19703/03-10 та «Плану заходів щодо координації спільних дій по виявленню фактів використання праці неоформлених працівників», затвердженого 30 червня 2016 року, до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області направлено запит з проханням повідомити про загальну кількість застрахованих осіб, у тому числі за договорами цивільно-правового характеру по фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 , і чи надана звітність про працевлаштування та нарахування ним єдиного соціального внеску за період з 01 січня 2018 року по теперішній час (лист відповідача від 29 вересня 2018 року № 04.1-13-8/9668-18).

На запит надана відповідь від 03 жовтня 2018 року № 13283/04-3, в якій Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повідомило, що на підставі наданих вказаною фізичною особою-підприємцем звітів про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів за період січень - серпень 2018 року надано наступну інформацію: по трудовому договору: протягом січня - червня 2018 року щомісячно працювали 3 особи, протягом липня - серпня 2018 року - щомісячно працювала 1 особа; по цивільно-правовим договорам - 0 осіб.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини урегульовані, зокрема, статтею 259 КЗпП України, Законом України від 05 квітня 2007 року № 877-V Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (далі - Закон № 877-V), а також Порядком № 295, який був чинним на момент призначення та проведення інспекційного відвідування.

У відповідності до статті 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 96 від 11 лютого 2015 року, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику, крім іншого, з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Відповідно до пункту 1 Положення про Головне управління Держпраці у Донецькій області, затвердженого наказом Державної служби України з питань праці від 04 лютого 2016 року № 8 Головне управління Держпраці у Донецькій області є територіальним органом Державної служби України з питань праці.

Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 26 квітня 2017 року (далі по тексту Порядок № 295) згідно пункту 1 якого цей Порядок визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування).

За приписами пункту 2 Порядку № 295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема, Держпраці та її територіальних органів.

Відповідно до підпункту 3 пункту 5 Порядку № 295 інспекційні відвідування проводяться за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту (зокрема за інформацією Пенсійного фонду України та його територіальних органів).

Як встановлено судом, підставою для проведення інспекційного відвідування позивача стало рішення керівника органу контролю, що винесено за результатами аналізу інформації, яка отримана від Департаменту з питань економіки Маріупольської міської ради (лист від 07 вересня 2018 року, в якому містився перелік суб`єктів господарювання, які не мають працевлаштованих осіб, або мають працевлаштованих менше ніж об`єктів, в яких здійснюється господарська діяльність, до якого внесено позивача), що відповідало вимогам підпункту 3 пункту 5 вказаного Порядку.

Згідно із підпунктами 8, 9 Порядку № 295 про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі. Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.

Під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення.

Зміст зазначених положень Порядку № 295 свідчить, що в разі проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці не наділений обов`язком повідомляти об`єкта відвідування про проведення інспекційного відвідування.

За приписами пункту 16 Порядку № 295 у разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування (ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 11 цього Порядку), відсутності об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування із зазначенням відповідних причин, який за можливості підписується керівником об`єкта відвідування або іншою уповноваженою особою.

Згідно з пунктом 18 Порядку № 295 у разі відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, об`єкту відвідування надсилається копія акта про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування та письмова вимога із зазначенням строку поновлення документів. На час виконання такої вимоги строк проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування зупиняється.

Відповідно до пункту 30 Порядку № 295 припис або вимога інспектора праці можуть бути оскаржені у 10-денний строк з дати їх отримання до керівника або заступника керівника відповідного територіального органу Держпраці. У разі незгоди з рішенням керівника або заступника керівника відповідного територіального органу Держпраці таке рішення може бути оскаржене до керівника або заступника керівника Держпраці. Подання в установлений строк скарги тимчасово припиняє виконання припису або вимоги. Скарга розглядається у 30-денний строк з дати її надходження, якщо інше не встановлено законом. За результатами розгляду скарг вимоги, приписи можуть бути скасовані повністю або в окремій частині.

Позивач зазначив, що не отримував будь-яких документів та взагалі не був обізнаним із проведенням інспекційного відвідування, підставами та часом проведення такого відвідування.

Суд звертає увагу, що відповідно до п.п.1 пункту 10 Порядку №823 інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно мають право під час проведення інспекційних відвідувань за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, без попереднього повідомлення о будь- якій годині доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці, проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця.

Верховний Суд у постанові від 05 жовтня 2020 року по справі №0440/5056/18 зазначив: «...повідомлення об`єкта відвідування заздалегідь щодо проведення інспекційного відвідування не є обов`язковою умовою порядку здійснення проведення інспекційного відвідування».

Тому, твердження позивача щодо неповідомлення його про проведення інспекційного відвідування, суд вважає необґрунтованим.

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 КЗпП України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України "Про зайнятість населення" визначено Порядком N 509.

Згідно пункту 2 Порядку № 509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).

За приписами наведеної норми однією з підстав для накладення штрафів є акт про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об`єднаної територіальної громади.

Пунктом 6 цього Порядку встановлено, що про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

У постанові Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 813/3415/18 викладена наступна правова позиція:

« 35. Положення п. 6 Порядку № 509 покладає цей обов`язок на уповноважену посадову особу. Зміст цього обов`язку не вичерпується надсиланням тексту відповідного повідомлення, оскільки саме лише надсилання, без отримання, не свідчить про поінформованість особи про час та місце розгляду справи, а отже робить це право недієвим.

36. Для інформування особи про час та місце розгляду справи можуть використовуватися різні способи: рекомендований лист, телеграма, телефакс, телефонограма, особисте вручення повідомлення представникам. Множинність способів повідомлення дозволяє уповноваженій посадовій особі обрати один або декілька способів, які забезпечують поінформованість особи.

37. Відповідно до п. 7 Порядку 509 справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду. Отже, саме на уповноважену посадову особу покладається обов`язок з`ясувати чи поінформовано особу. При цьому, саме лише надсилання повідомлення (без доказів його отримання) не свідчить про її поінформованість. У разі неналежного поінформування особи, яка притягується до відповідальності, уповноважена особа не може розпочинати розгляд справи.

38. З огляду на це, обов`язок уповноваженої посадової особи письмово повідомляти суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду справи про накладення штрафу вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за п`ять днів до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

39. Таке тлумачення п. 6 Порядку № 509 відповідає завданням адміністративного судочинства та принципу верховенства права, оскільки має наслідком більш ефективний захист права та інтереси фізичних та юридичних осіб.

40. З`ясовуючи поінформованість особи про час та місце розгляду справи, суд також повинен зважати на поведінку особи, яка притягується до відповідальності. Ухилення від одержання повідомлення або інші недобросовісні дії, які свідчать про намагання уникнути участі в засіданні, не можуть бути підставою для скасування постанови.»

Як встановлено судом, повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу від 09 листопада 2018 року було надіслано на адресу позивача 14 листопада 2018 року, що підтверджується описом вкладення, рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення та роздруківкою з офіційного сайту ПАТ «Укрпошта» (поштове відправлення №960).

Крім того, з роздруківки з офіційного сайту ПАТ «Укрпошта» (поштове відправлення №960) вбачається, що 20 листопада 2018 року о 09:00:00 наявна відмітка, що відправлення не вручене під час доставки: інші причини та повернуто на адресу відповідача 05 грудня 2018 року у зв`язку із закінченням терміну зберігання на поштовому відділенні.

Судом встановлено, що розгляд справи про накладення штрафу на позивача було призначено на 20 листопада 2018 року о 13 год. 30 хв., тобто у суб`єкта владних повноважень була наявна інформація про повернення поштового конверту у зв`язку з неотриманням позивачем на час розгляду справи про накладення штрафу за допомогою офіційних сайтів пошти, які містять достовірну інформацію про рух поштових повідомлень.

Множинність способів повідомлення про час та місце розгляду справи (рекомендований лист, телеграма, телефакс, телефонограма, особисте вручення повідомлення представникам) дозволяє уповноваженій посадовій особі обрати один або декілька способів, які забезпечують поінформованість особи.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Як зазначалось судом вище відповідно до п. 7 Порядку 509 справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду. Отже, саме на уповноважену посадову особу покладається обов`язок з`ясувати чи поінформовано особу. При цьому, саме лише надсилання повідомлення (без доказів його отримання) не свідчить про її поінформованість. У разі неналежного поінформування особи, яка притягується до відповідальності, уповноважена особа не може розпочинати розгляд справи.

Отже, формальне направлення контролюючого органу на виконання вимог Порядку № 509 повідомлення суб`єкта господарювання або роботодавця про розгляд справи про накладання штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, без вжиття всіх доступних засобів повідомлення такого суб`єкта господарювання або роботодавця про розгляд справи, свідчить про відсутність належного повідомлення такого суб`єкта, що є порушенням визначеної Порядком №509 процедури накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення.

Аналогічного висновку про скасування постанов про накладення штрафу на суб`єктів господарювання/роботодавців у випадку недотримання органом, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю Порядку №509 частині належного повідомлення уповноваженими посадовими особами суб`єктів господарювання/роботодавців про розгляд справи про накладення штрафу дійшов Верховний Суд у постановах від 12.06.2019 у справі №813/3415/18, від 15.01.2021 у справі № 1340/3731/18, від 04.03.2021 у справі № 160/8027/18, від 17.03.2021 у справі № 160/3940/18.

В порушення вказаних вимог заступник начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області, який прийняв Постанову від 20.11.2018 не повідомив позивача про розгляд справи про накладення штрафу, а отже, відповідно до п. 7 Порядку № 509 не мав права розглядати справу без участі представника позивача.

Не зважаючи на це, розгляд справи відбувся.

Отже є обґрунтовані підстави вважати, що уповноваженими особами ГУ Держпраці у Донецькій області була порушена процедура накладення штрафу, що призвело до прийняття рішенні, із порушенням положень ст. 19 Конституції України.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, при зверненні до адміністративного суду з позовною заявою, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 3723,00 грн.

Таким чином, судовий збір у зазначеному розмірі підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-263, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 ) до Східного міжрегіонального управління державної служби України з питань праці (, місцезнаходження: 85302, Донецька область, м. Покровськ, вул. Прокоф`єва, буд. 82) про скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці в Донецькій області від 20 листопада 2018 року № ДЦ1189/334/2НД/АВ/СПТД.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління державної служби України з питань праці (, місцезнаходження: 85302, Донецька область, м. Покровськ, вул. Прокоф`єва, буд. 82) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 3723 (три тисячі сімсот двадцять три) грн. 00 коп.

Повний текст судового рішення складено та підписано 04.07.2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Н.А. Мозговая