Справа № 400/4741/23
Суддя: Фульга А. П.
Дата ухвалення: 2023-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2023 р. № 400/4741/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Фульги А.П. розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2

до відповідача:Головного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Лягіна,6, м. Миколаїв, 54001,

про:скасування вимоги від 21.02.2022 № Ф-5216-17 У,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Миколаївській області (далі відповідач, ГУ ДФС) про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 21.02.2022 року № Ф-5216-17У на загальну суму 47382,39 грн.

Ухвалою від 08.05.2023 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що з 25.09.2007 року був зареєстрований як фізична особа-підприємець та 15.03.2013 року змынено ліцензію про право на здійснення діяльності арбітражним керуючим. Отже, позивач є самозайнятою особою та здійснює як підприємницьку діяльність, так і незалежну професійну діяльність одночасно, за одним видом економічної діяльності, та є платником єдиного внеску як фізична особа-підприємець. Така особа не має обов`язку щодо обліку та сплати єдиного внеску із сум доходу, отриманого від її незалежної професійної діяльності, вказана вимога видана на підставі данних інформаційних систем податкових органів, вказана вимога не містить періоду виникнення податкового зобов`язання за який нарахована недоїмка по сплаті податку, штрафи. пеня. Таким чином, оскаржувана вимога є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що з 01.01.2018 року фізичні особи-підприємці, які застосовують загальну систему оподаткування, особи, які проводять незалежну професійну діяльність, а також члени фермерських господарств зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок. Згідно інформаційної бази даних ІС «Податковий блок», сума заборгованості зі сплати єдиного внеску ФОП ОСОБА_1 становить 47382,39грн. У зв`язку з чим на його ім`я законно та обґрунтовано сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 21.02.2022 року № Ф-5216-17 У. В задоволенні позову відповідач просив відмовити.

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

ОСОБА_1 25.09.2007 року був зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності фізична особа-підприємець. 03.08.2010 року позивач отримав ліцензію серії АВ № 547702 про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) безстроково.

Вимогою про сплату боргу (недоїмку) від 14 від 21.02.2022 року № Ф-5216-17 У ГУ ДПС вимагає позивача сплатити борг зі сплати єдиного внеску у розмірі 47382,39 грн.

Приймаючи рішення у справі, суд виходить з наступного:

Спірні правовідносини виникли внаслідок різного тлумачення сторонами порядку обчислення і сплати єдиного внеску самозайнятою особою.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регламентовано Податковим кодексом України (далі ПК України).

Так, за визначенням пп.14.1.226 п. 14.1 ст. 14 ПК України самозайнята особа платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

Незалежна професійна діяльність участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Стосовно строку за який нараховано недоїмку зі сплати податку, то вимога не містить періоду нарахування, а лише дату на яку обліковується заборгованість - 31 січня 2022 року, у 2019 році між ОСОБА_1 та головним управління ДПС України в Миколаївській області відбувся спір щодо вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-5217-17 від 14 лютого 2022 року на суму 24313,19 грн. виданої головним управління ДПС України в Миколаївській області.

Як результат розгляду попередньої вимоги, було змінено суму податкового боргу, про що винесено відповідне рішення П`ятим апеляційним адміністративним судом, зокрема постанова від 14 листопада 2019 року по справі № 400/621/19.

Суд зазначає, у податковій вимозі відсутній податковий період, за який нараховано недоїмку зі сплати єдиного соціального внесоку на обовязкове соціальне страхування, і не зрозуміло чи враховані висновки рішення суду щодо зменшення податкового зобов`язання, яким чином та на яку суму.

В подальшому, зазначене впливає на нараховані штрафи та пені, а саме їх розмір, оскільки невідомий період їх нарахування, сума з якої їх нараховано.

Суд вказує, що сума податкового боргу обрахована поверхово, не містить ознак беззаперечності, в зв`язку з чим не може бути безумовною підставою для стягнення.

ОСОБА_1 25.09.2007 року був зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності фізична особа-підприємець та згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, основним видом діяльності позивача за КВЕД є 70.22 Консультування з питань комерційної діяльності й керування.

03.08.2010 року позивач отримав ліцензію серії АВ № 547702 про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора)

безстроково, а 15.04.2013 року позивачу змінено ліцензію на Свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 84.

ОСОБА_1 вжив заходів до припинення діяльності ФОП та 23.01.2018 року до ЄДР внесено запис про припинення фізичної особи-підприємця.

Виходячи з вищевазаного, а також з того, що в вимозі не визначено якій особі - а саме фізичній особі - підприємцю або особі, що здійснює професійну незалежну діяльність, видано цю вимогу не можна визначити її обґрунтованість.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування. їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Необхідними умовами для сплати особою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є провадження такою особою, зокрема, незалежної професійної діяльності та отримання доходу від такої діяльності, який і є базою для нарахування ЄСВ.

З зазначеної вимоги не вбачається, що позивач здійснював незалежну професійної діяльності та отримання доходу від такої діяльності, який і є базою для нарахування ЄСВ.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф-5216-І7 У від 21 лютого 2022 року, виданої головним управління ДПС України в Миколаївській області на загальну суму 47382,39 грн., з них недоїмки - 47336,74 грн, штрафи - 42,27 грн. та пеня - 3,38 грн. є необгрунтованою та підлягаює скасуванню.

За таких обставин, суд встановив, що відповідач визначив суму недоїмки з порушенням вимог ч. 3 ст. 9 Закону України № 2464, яка не передбачає таке визначення та, відповідно, формування вимоги в автоматичному режимі, лише на підставі наявної у відповідача інформації про те, що позивач є платником єдиного внеску.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не навів суду переконливих аргументів та доказів на їх підтвердження, які б обґрунтовували правомірність оскаржуваної вимоги. Викладене є підставою для задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань

суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна,6, м. Миколаїв, 54001 ) задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 21.02.2022 року № Ф-5216-17 У на загальну суму 47382,39 грн.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна,6, м. Миколаїв, 54001 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 2684,00 грн.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суддя А. П. Фульга