Справа № 580/2653/23
Суддя: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
Дата ухвалення: 2023-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 року справа № 580/2653/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кульчицького С.О. розглянув в порядку спрощеного провадження без виклику сторін адміністративну справу (у письмовому провадженні) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

10.04.2023 вх. № 13512/23 до Черкаського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо призначення позивачу з 01 лютого 2023 року пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу ) в Україні з якої сплачені страхові внески за 2017, 2018 2019 роки;

- зобов`язати відповідача здійснити з 01 лютого 2023 року перерахунок та виплату позивачу пенсії за віком відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2020, 2021, 2022 роки (12236, 71 грн) та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплат сумою пенсії.

Ухвалою суду від 17.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому проваджені).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що при обчисленні пенсії за вислугу років на підставі Закону № 1788-ХІІ, згідно з рішенням від 04.03.2020 № 07, відповідач застосував розмір середньомісячного заробітку для обчислення пенсії у розмірі 12586,58 грн, яка визначена шляхом множення показника середнього заробітку за 2017,2018,2019 роки (7763,17 грн) на індивідуальний коефіцієнт заробітної плати - 1,62132. Відповідачем при призначенні пенсії за віком на підставі Закону № 1058-ІV позивачу застосовано такий самий показник заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії як і призначенні пенсії за вислугу років, що є порушенням ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-IV, оскільки такий показник залежить від розміру середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Позивач вважає, що вказані дії відповідача є протиправними, не відповідають нормам матеріального права та порушують право позивача на належний рівень пенсійного забезпечення.

Відповідач позов не визнав, просив суд відмовити позивачу у задоволенні позову. 03.05.2023 вх. № 17173/23 до суду надійщов відзив на позовну заяву, де зазначено, що позивачу призначено пенсію з 26.02.2020 за вислугу років як працівнику охорони здоров`я відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення». Розмір пенсії обчислено за нормами Закону № 1058-ІV. Позивачу було призначено пенсію у 2020 році тому при розрахунку заробітної плати для обчислення пенсії застосовано показники середньої заробітної плати (доходу) в Україні з якої сплачені страхові внески за 2017, 2018, 2019 роки. 01.02.2023 позивачем подано заяву про перехід на інший вид пенсії - за віком відповідно до Закону № 1058-ІV, за матеріалами пенсійної справи та за доцільністю. Оскільки позивач вже отримувала пенсію за вислугу років призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», то вирішувалось питання не про первинне звернення за призначенням пенсії, а про перехід з одного виду пенсії на інший вид. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Позивач отримувала пенсію за вислугу років, порядок призначення та розрахунок якої визначений Законом № 1058-ІV, та звернулася до Головного управління із заявою про переведення на пенсію за віком, яка не передбачає інший порядок призначення пенсії, тому до спірних правовідносин слід правомірно застосовувати положення частини 3 статті 45 Закону № 1058-ІV. Відповідно до поданої заяви від 01.02.2023 позивача переведено на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-ІV. При переведенні на інший вид пенсії застосовано показник середньої заробітної плати такий, який був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV - тобто за 2017,

04.05.2023 вх. № 17354/23 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, де позивач заперечувала проти доводів, викладених у відзиві на позовну заяву та просила суд задовольнити позов із врахуванням правової позиції позивача, викладеної у позові.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області, з 26.02.2020 отримувала пенсію за вислугу років як працівник охорони здоров`я, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ.

01.02.2023 ОСОБА_1 подала заяву про перехід на інший вид пенсії - за віком відповідно до Закону № 1058-ІV.

З 01.02.2023 ОСОБА_1 переведено на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV. Розмір пенсії позивача за віком з 01.02.2023 становить 5325,75 грн.

З метою отримання інформації про порядок розрахунку розміру позивачу пенсії за віком, представником позивача було подано адвокатський запит до відповідача. У відповідь на адвокатський запит, листом від 30.03.2023 № 2300-0206-8/22047 відповідач надав копії документів із електронної пенсійної справи позивача. При обчисленні пенсії за вислугу років на підставі Закону № 1788-ХІІ, згідно з рішенням від 04.03.2020 № 07, відповідач застосував розмір середньомісячного заробітку для обчислення пенсії у розмірі 12586,58 грн, яка визначена шляхом множення показника середнього заробітку за 2017,2018,2019 роки (7763,17 грн) на індивідуальний коефіцієнт заробітної плати - 1,62132. Відповідачем при призначенні пенсії за віком на підставі Закону № 1058-ІV позивачу застосовано такий самий показник заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії як і призначенні пенсії за вислугу років, що є порушенням ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-IV, оскільки такий показник залежить від розміру середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Позивач вважає, що вказані дії відповідача є протиправними, не відповідають нормам матеріального права та порушують право позивача на належний рівень пенсійного забезпечення.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

01.01.2004 набув чинності Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV), який врегулював принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Частиною першою статті 9 Закону № 1058-ІV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 40 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії.

Так, за приписами частини другої статті 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Відповідно до частини третьої статті 45 Закону № 1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію за вислугу років мають: працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2020 - не менше 28 років.

Статтею 7 Закону № 1788, передбачено, що звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому пенсії за віком та по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу особою на час звернення за пенсією чи ні. Пенсія за вислугу років призначається лише при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Частиною третьою статті 45 Закону № 1058 установлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший у пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в части першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частина третя статті 45 Закону № 1058-ІV регламентує порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший, визначаючи, що показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-ІV.

Відповідна правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 31.01.2019 у справі №639/2751/17.

У випадку призначення особі пенсії за Законом, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно частини 3 статті 45 Закону № 1058-IV.

Подібна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 876/5312/17.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд бере до уваги, що ОСОБА_1 з 26.02.2020 отримувала пенсію по вислузі років як працівник охорони здоров`я, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», який передбачав інші підстави та порядок призначення пенсії, у порівнянні із Законом № 1058-IV.

З 01.02.2023 позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-ІV.

Беручи до уваги те, що до переходу на пенсію відповідно до Закону № 1058-ІV позивач не користувалася жодним з видів пенсії, передбачених Законом № 1058-IV, призначення відповідачем останній пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV у лютому 2023 року відбулося вперше.

У цьому разі при призначенні пенсії вперше за Законом № 1058-IV для розрахунку пенсії має враховуватися показник середньої заробітної плати за три останні календарні роки, що передують року призначення пенсії вперше за цим Законом.

Тому в даному випадку відповідач мав призначити позивачу пенсію, виходячи із середньої заробітної плати (доходу) працівників охорони здоров`я, з якої сплачено страхові внески за 2020, 2021 та 2022 роки, оскільки показник середньої заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення вперше пенсії за Законом № 1058-IV.

Частиною третьою статті 45 Закону № 1058-IV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії (відповідно до статті 9 Закону), призначеної саме за Законом № 1058-IV, на інший.

Отже показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, а саме - таким, яким він був на час призначення пенсії згідно із Законом № 1058-IV.

Водночас положення частини третьої статті 45 Закону № 1058-IV щодо переведення з пенсії, призначеної за іншим законом, зокрема за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», на пенсію за Законом № 1058-IV, не можуть застосовуватися при призначенні пенсії за віком вперше відповідно до Закону № 1058-IV.

Відмовляючи позивачу в обчисленні пенсії за віком згідно з частиною другою статті 40 Закону № 1058-IV з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020, 2021 та 2022 роки, відповідач помилково ототожнює поняття «переведення на інший вид пенсії» та «призначення пенсії», внаслідок чого в розрахунку пенсії з 01.02.2023 відповідачем неправомірно враховані показники середньої заробітної плати (доходу) в Україні не за той період, як це має бути для пенсії, яка призначена вперше відповідно до Закону № 1058-IV.

Як встановлено судом, позивач раніше не зверталася до відповідача із заявою щодо застосування до неї вказаної норми Закону, як і не зверталася щодо переведення на інший вид пенсії за цим Законом.

Позивач звернулася до відповідача за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV вперше, оскільки до 01.02.2023 отримувала пенсію по вислузі років як працівник охорони здоров`я, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином, призначення пенсії позивачеві відповідно до Закону № 1058-IV 01.02.2023 відбулося вперше, тому частина третя статті 45 Закону № 1058-IV не регулює спірні правовідносини.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що відповідач безпідставно та протиправно не застосував при обчисленні пенсії позивача, згідно із Законом № 1058-IV середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020, 2021 та 2022 роки, тобто показника середньої заробітної плати, який має враховуватися за три останні календарні роки, що передують року призначення пенсії за Законом № 1058-IV.

Обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо призначення позивачу з 01 лютого 2023 року пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу ) в Україні з якої сплачені страхові внески за 2017, 2018 2019 роки та зобов`язати відповідача здійснити з 01 лютою 2023 року перерахунок та виплату позивачу пенсії за віком відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2020, 2021, 2022 роки (12236, 71 грн) та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплат сумою пенсії.

Частиною першою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до основних засад адміністративного судочинства, вимог законодавства України, що регулює спірні правовідносини, суд вважає, що позивач навела законні й обґрунтовані підстави, а тому наявні правові підстави для задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 9, 14, 139, 241-246, 255, 295, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо призначення ОСОБА_1 з 01 лютого 2023 року пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні з якої сплачені страхові внески за 2017, 2018 2019 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська 23, м. Черкаси, 18001, ) здійснити з 01 лютого 2023 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії за віком відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2020, 2021, 2022 роки (12236,71 грн) та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплат сумою пенсії.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська 23, м. Черкаси, 18001, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ