Справа № 380/4267/23
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2023-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року

справа №380/4267/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий суддя Кравців О.Р.,

секретар судового засідання Шийович Р.Я.,

від позивача ОСОБА_1 ,

від відповідача не прибув,

розглянув в відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КПП ЦЕНТР» до Головного управління ДПС у Львівській області, про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень.

Суть справи.

До Львівського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «КПП ЦЕНТР» (далі позивач, ТОВ «КПП Центр») з позовною заявою до Головного управління ДПС у Львівській області (далі відповідач, ГУ ДПС у Львівській області), в якій просить:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Львівській області №13862/13-01-07-06 від 08.12.2022, №13863/13-01-07-06 від 08.12.2022;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області на користь ТОВ «КПП Центр» сплачений судовий збір.

В обґрунтування позову зазначено, що оскаржені податкові повідомлення-рішення від 08.12.2022 є протиправними, безпідставними та необґрунтованими. Висновки податкового органу, викладені в акті перевірки позивача з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні за червень 2022 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах, спростовуються первинними документами, долученими до матеріалів справи, зауважень до яких в ході перевірки не висловлено.

Позивач всупереч аргументам відповідача у акті перевірки про те, що з січня по червень 2022 року позивач не сплачував за придбані товари у Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіа Імпакт», стверджує, що правила формування податкового кредиту не передбачають, що факт оплати є обов`язковою умовою для декларування сум податку на додану вартість у складі податкового кредиту.

Зауважив, що лише податковий кредит, який бере участь у розрахунку суми бюджетного відшкодування, формується за рахунок сум від`ємного значення з податку на додану вартість, які фактично сплачені отримувачем товару його постачальнику (постачальникам) у попередніх (попередньому) податкових періодах (податковому періоді), що передують (передує) звітному. Отже, право на бюджетне відшкодування податкове законодавство обмежує фактом сплати суми податку на додану вартість в попередніх і звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до бюджету.

Однак Товариство не декларувало до бюджетного відшкодування податковий кредит з податку на додану вартість, сформований за операціями з Товариством з обмеженою відповідальністю «Медіа Імпакт», відтак формування вимоги щодо обов`язковості сплати як умови формування податкового кредиту за «першою» подією поставки, не відповідає вимогам Податкового кодексу України. Більше того, відповідачем не встановлено, що заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Медіа Імпакт» набула статусу безнадійної або, що придбані товари почали використовуватися в операціях згідно з п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України (операціях, які не є об`єктом оподаткування, операціях, які звільнені від оподаткування, операціях, які не є господарською діяльністю), що не даватиме право на використання цього податкового кредиту.

Також позивач зазначив, що під час перевірки податковому органу надано всі належним чином оформлені документи, які підтверджують реальність господарських взаємовідносин з Товариством з обмеженою відповідальністю «Медіа Імпакт». Однак у зв`язку з сумнівами щодо реальності господарських операцій через певну інформацію з баз даних, контролюючий орган мав право і повинен був ініціювати проведення зустрічної звірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіа Імпакт» щодо підтвердження взаємовідносин з позивачем за період січень 2022 року на суму податку на додану вартість 10969266,00 грн.

Господарські операції позивача з зазначеним вище контрагентом були товарними та реальними, а тому позивач не може бути позбавленим права на податковий кредит внаслідок відповідних господарських операцій.

Позивач також зауважує, що покликання на наявну інформацію у базах даних стосовно контрагента позивача (відсутність трудових та матеріальних ресурсів, неподання звітності тощо) як критерій оцінки реальності господарських операцій, є безпідставними, оскільки фактично будь-які первинні документи платника податків не використовуються та не аналізуються, а отже, така інформація не відповідає критерію юридичної значимості, та не є допустимим та достовірним доказом в розумінні процесуального закону. Така інформація сама по собі не доводить та не може свідчити про наявність податкових правопорушень, на які посилається контролюючий орган.

Позивач вважає, що оскаржені податкові повідомлення-рішення порушують його права, а тому звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою від 13.03.2023 провадження у справі відкрито та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

07.04.2023 за вх. №24208 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву /Т.1, арк.спр.86-10/.

Відповідач заперечуючи проти позовних вимог зазначив, що в матеріалах перевірки описана інформація щодо неможливості виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Медіа Імпакт» цивільно-правових зобов`язань в частині поставки товарно-матеріальних цінностей у зв`язку з відсутністю у зазначеного суб`єкта господарювання економічних можливостей та відсутності фактів придбання такого товару по ланцюгах поставок.

В основу висновків про нереальний характер задокументованих господарських операцій покладена інформація, що міститься в АІС «Податковий блок». Більше того, 14.01.2022 прийнято рішення про відповідність Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіа Імпакт» критеріям ризиковості платника податку.

Зокрема, відповідно до проведеного аналізу даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних поданої звітності у контрагента позивача встановлено відсутність операції із придбання послуг оренди приміщень, послуг відповідального зберігання товарно-матеріальних цінностей. Також встановлено відсутність виплати та нарахування доходів за однакою « 157» (дохід, виплачений самозайнятій особі).

Згідно з повідомленням форми №20-ОПП контрагент не використовує у господарській діяльності приміщень за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 355 (не здійснює оренду), а тому неможливо підтвердити факт транспортування товарів із адреси навантаження.

В ході проведення перевірки досліджено ланцюг постачання запчастин до транспортних засобів, реалізованих Товариством з обмеженою відповідальністю «Медіа Імпакт» на адресу позивача та встановлено відсутність джерела походження ідентифікованого товару, що унеможливлює його рух за ланцюгом усіх платників податків, які брали участь у здійсненні взаємопов`язаних нереальних господарських операцій.

Відповідач також зазначив, що позивач не представив до матеріалів справи сертифікатів якості (походження) придбаних товарно-матеріальних цінностей.

Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю «Медіа Імпакт» здійснює маніпуляцію податковою звітністю, формуючи податковий кредит та витрати за рахунок придбання товарів, які не реалізовуються, а реалізовує товари, джерело походження яких відсутнє; відсутні трудові ресурси; встановлено відсутність операцій з придбання послуг комісії (комісіонера), поруки, доручення; відсутні матеріально-технічні і технологічні можливості здійснення перевезення (навантаження/розвантаження), зберігання обсягів товару.

З позиції контролюючого органу, операції між позивачем та контрагентом не містять у суті своїй розумних економічних або інших причин (ділової мети) систематичного (протягом місяця) реалізації товарно-матеріальних цінностей. Такі причини можуть бути наявними лише за умови, якщо платник податку має намір одержати економічний ефект у результаті підприємницької або іншої економічної діяльності. Наслідком діяльності контрагента є виключно чи переважно формування податкових зобов`язань на адресу контрагентів, у тому числі у позивача.

Позивачем не надано доказів, які б свідчили про виявлену ним належну обачність при виборі контрагента, як і не спростовано доводів податкового органу щодо неможливості здійснення господарських операцій Товариством з обмеженою відповідальністю «Медіа Імпакт» в силу відсутності в останнього матеріально-технічних можливостей для здійснення господарської діяльності.

В цілях спростування доводів контролюючого органу щодо відсутності в ланцюгу поставок Товариством з обмеженою відповідальністю «Медіа Імпакт» ідентифікованого товару, позивачем зазначено про реалізацію їх неплатниками податку на додану вартість та надано первинні документи на підтвердження постачання спірного товару від Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім СПЕЦ Торг», Товариства з обмеженою відповідальністю «Леовест Девелопмент», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фармінк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фармінко Норд». Інформація щодо декларування доходів Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім СПЕЦ Торг», Товариством з обмеженою відповідальністю «Леовест Девелопмент», Товариством з обмеженою відповідальністю «Фармінк», Товариством з обмеженою відповідальністю «Фармінко Норд» спростовує достовірність відомостей, що викладені в документах, якими позивач обґрунтовує походження товару, що у подальшому був реалізований йому від Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіа Імпакт».

Відповідач просив відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю.

19.04.2023 за вх. №7963ел. від позивача надійшла відповідь на відзив /Т.1, арк.спр.114-117/.

Позивач вказав, що твердження контролюючого органу не відповідають фактичним обставинам справи, є необґрунтованими та безпідставними.

Так, позивач продублював доводи стосовно спростування висновку про те, що позивачем не здійснено перерахування коштів на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіа Імпакт» в оплату за товари, а сума кредиторської заборгованості станом на 30.06.24,69 грн.

Стосовно спростування висновку про те, що перевіркою не можливо підтвердити факт транспортування товарів від контрагента з адреси навантаження м. Львів, вул. Шевченка, 335 позивач вказав, що відповідачу надано усі без винятку: товарно-транспортні накладні; договори поставки купівлі-продажу товару, видаткові накладні товару, договір від 07.06.2021 суборенди нерухомого майна з актом приймання складського приміщення.

Вказані документи у сукупності підтверджують безпідставність відповідних доводів податкового органу.

Крім того позивачем повторно наведено аргументи стосовно доводів контролюючого органу про ненадання сертифікатів якості; про «ризиковий» статус контрагента Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіа Імпакт», відсутність трудових ресурсів, основних засобів, не підтвердження ланцюга постачання тощо.

Позивач просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 19.04.2023 у задоволенні клопотання представника відповідача про виклик свідків відмовлено.

09.05.2023 за вх. №33272 від відповідача надійшли додаткові пояснення у справі /Т.1, арк.спр.189-190/.

Відповідач вказав, що в матеріалах справи наявні видаткові накладні на поставку товарно-матеріальних цінностей від 10.01.2022 №266, від 10.01.2022 №267 та від 11.01.2022 №268. Тобто такі видаткові накладні засвідчують, що товар на адресу позивача від контрагента постачався партіями 10 та 11 січня та був прийнятий на основний склад уповноваженим представником покупця вказаними датами відповідно.

Водночас товарно-транспортна накладна на поставку вказаних у видаткових накладних від 10.01.2022 та від 11.01.2022 товарно-матеріальних цінностей датована саме 11.01.2022, що суперечить змісту відомостей задокументованих у видаткових накладних, адже вказує на те, що товар швидше отриманий уповноваженим представником покупця менеджером ОСОБА_2 , аніж доставлений згідно товарно-транспортної накладної від 11.01.2022.

Товарно-транспортної накладної на поставку товарно-матеріальних цінностей вказаних у видатковій накладній від 17.01.2022 №274 до матеріалів справи не надано. До матеріалів справи не надано договору від 04.01.2022 №П-01/04, на який здійснено посилання в рахунках на оплату, як і не надано платіжних доручень сплати за вказаним договором.

Відповідач вважає, що надані позивачем товарно-транспортні накладні на підтвердження факту транспортування товару також є неналежними документами в цілях засвідчення цієї обставини, оскільки в них відсутні відомості про здійснення вантажно-розвантажувальних операцій, а також інформація, яка підтверджує масу вантажу, що перевозиться згідно з даними документами. Окрім цього, адреса навантаження не співпадає з адресою реєстрації постачальника.

Також зауважено, що адреса: м. Львів, вул. Шевченка, 335 у повідомленні контрагента позивача форми №20-ОПП не значиться.

Таким чином, на думку контролюючого органу, надані позивачем документи на підтвердження взаємовідносин із його контрагентом є юридично дефектними, оскільки не розкривають змісту господарської операції щодо поставки товарно-матеріальних цінностей на адресу позивача.

Просив відмовити у задоволенні позову повністю.

Ухвалою суду від 24.05.2023 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду.

13.06.2023 за вх. №44011 від позивача надійшли пояснення у справі /Т.1, арк.спр.206-208/.

У вказаних поясненнях зазначено про те, що пошук товару для замовлення та подальшого використання у своїй господарській діяльності здійснював ОСОБА_3 менеджер з постачання, що чітко передбачено його посадовою інструкцією.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Медіа Імпакт» здійснює продаж необхідних товарів (автозапчастин та інших приладь для автомобілів) за оптимальними для позивача цінами. Інформація та асортимент товару із ціновою пропозицією від вказаного контрагента надійшли позивачу на електронну адресу.

Спілкування, переписка, а також узгодження істотних умов договору купівлі-продажу товарів між позивачем та контрагентом здійснювалося через електронну адресу.

Договір купівлі продажу укладено директорами підприємств постачальника та продавця шляхом проставлення особистих підписів та мокрих печаток шляхом надсилання примірника договору між сторонами засобами поштового зв`язку на поштові адреси, вказані в договорах.

Товар за відповідним договором контрагент власними силами та засобами доставляв на свій склад за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 335, яке має власний персонал та складську техніку для навантаження, вигризки, транспортування по складу до місця орендованого складу ТОВ «КПП Центр»: Львівська область, Городоцький район, с. Черляни, вул. Польова, 17.

Стосовно сертифікатів якості зазначено, що такі надавалися контролюючому органу при перевірці, однак контролюючим органом стверджено у акті про їх відсутність.

Також позивач повідомив, що контрагент Товариство з обмеженою відповідальністю «Медіа Імпакт» звернулося до позивача із листом-вимогою про сплату коштів за проданий товар за договором від 04.01.2022. Позивач скерував контрагенту листа про відтермінування сплати коштів з запропонованим графіком помісячної оплати.

Станом на момент розгляду справи, контрагент скерував позивачу претензію про сплату заборгованості в порядку досудового врегулювання спору. Позивач своєю чергою повідомив контрагенту про те, що допоки не буде прийнято судом рішення у цій справі, до того часу заборгованість не погашатиметься.

Представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити.

Відповідач явки уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином.

20.06.2023 за вх. №45708 від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи, мотивоване перебуванням представника у відпустці та неможливістю інших працівників ГУ ДПС у Львівській області взяти участь у судовому засіданні через надмірну завантаженість, яке визнане в судовому засіданні необґрунтованим та у його задоволенні відмовлено.

Суд заслухав позицію представника позивача щодо можливості розгляду справи за відсутності відповідача та представника третьої особи, проти чого застережень не висловлено, з врахуванням приписів ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, продовжив розгляд справи за даною явкою сторін.

Суд заслухав вступне слово представника позивача, з`ясував підстави позову, відзиву, відповіді на відзив та пояснень, фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, дослідив письмові докази, та, -

в с т а н о в и в :

ТОВ «КПП Центр» зареєстроване як юридична особа 03.04.2012, податковий номер платника податків: 38169102; основний вид економічної діяльності: 45.31 Оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів.

ГУ ДПС у Львівській області з 25.10.2022 по 31.10.2022 проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні за червень 2022 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах.

За результатами вказаної перевірки складено акт №14195/13-07-06/38169102 від 07.11.2022 /Т.1, арк.спр.45-51/.

У вказаному акті зафіксовано, що наведена у цьому акті податкова інформація, яка наявна в інформаційних базах ДПС та зібрана в рамках організації і проведення даної перевірки, у тому числі представлена платником податків, та результати її опрацювання є, відповідно до п.п. 19№.1.46 п. 19№.1 ст. 19№, п. 74.3 ст. 74 і п.п.83.1.2 п. 83.1 ст. 83 Податкового кодексу України, підставою для зазначених нижче висновків.

Перевіркою дотримання податкового законодавства встановлено порушення п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України, що призвело до заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду (показник рядка 18 Декларації) на загальну суму 8642913,00 грн та завищення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду на 2326353,00 грн /Т.1, арк.спр.51 зворот/.

Вказаний акт перевірки підписано керівником підприємства із відміткою про отримання акта та незгодою із ним. Зазначено, що надалі подаватимуться зауваження.

Згідно з листом ГУ ДПС у Львівській області №22950/6/13-01-07-06 від 07.12.2022 «Про надання відповіді на заперечення», в ході проведення засідання постійно діючою комісією з розгляду спірних питань ГУ ДПС у Львівській області розглянуто всі наведені аргументи в поданому запереченні ТОВ «КПП Центр» (від 24.11.2022 за вх. №40277/6) та прийнято рішення, що дані аргументи не спростовують фактів порушень, відображених в акті документальної позапланової виїзної перевірки від 07.11.2022 №14195/13-01-07-06/38169102 /Т.1, арк.спр.57/.

У зв`язку з виявленими порушеннями податкового законодавства ГУ ДПС у Львівській області винесено податкові повідомлення-рішення:

- форми «Р» №13862/13-01-07-06 від 08.12.2022 за платежем: податок на додану вартість на суму 10803641,25 грн, в т.ч. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 2160728,25 грн;

- форми «В4» №13863/13-01-07-06 від 08.12.2022 за платежем: податок на додану вартість, яким зафіксовано суму завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду 2326353,00 грн /Т.1, арк.спр.58, 59/.

Позивач оскаржив зазначені податкові повідомлення-рішення в адміністративному порядку та згідно з рішенням №3994/6/99-00-06-01-05-06 від 17.02.2023 /Т.1, арк.спр.67-70/ податкові повідомлення-рішення від 08.12.2022 залишені без змін, а скарга без задоволення.

Оскільки позивач з оскаржуваними податковими повідомленнями-рішення не погодився, вважає їх безпідставним, протиправними та таким, що порушують його права, з метою їх скасування звернувся до суду із цим позовом.

Вирішуючи справу, суд керується таким.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України №2755-VI від 02.12.2010 (далі ПК України), який визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з п.п. 16.1.2. п. 16.1 ст. 16 ПК України, платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів.

За правилами п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» №996-XIV від 16.07.1999 (далі Закон №996-XIV).

Відповідно до ст. 1 Закону № 996-XIV первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Своєю чергою, господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 3 Закону №996-XIV метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства.

Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону № 996-XIV первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг (підпункт «а»).

За п. 198.2 ст. 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Пункт 198.3 ст. 198 ПК України передбачає, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.

Згідно з п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 200.1 ст. 200 ПК України передбачено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом (п. 200.2 ст. 200 ПК України).

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з п. 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (п. 200.4 ст. 200 ПК України).

Застосовуючи процитовані вище норми ПК України та Закону №996-XIV, Верховний Суд сформував ряд правових позицій, що є релевантними при розгляді цієї справи. До таких висновків слід віднести наступні:

1) формально оформлені (складені) первинні документи та/або сплата грошових коштів не можуть слугувати підставою для формування даних податкового обліку за відсутності факту реального придбання відповідних товарів (робіт, послуг);

2) будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків та переслідувати дійсну господарську мету. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством;

3) надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі;

4) про необґрунтованість податкової вигоди можуть свідчити, зокрема, підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема про наявність таких обставин: відсутність господарської (підприємницької) мети господарської операції; облік для цілей оподаткування тільки тих операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням податкової вигоди; неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв`язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних засобів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів. При цьому документи, які підтверджують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - змісту послуг, що надаються, умов перевезення, зберігання товарів тощо.

Підсумовуючи викладене у сукупності, суд зазначає, що визначальним у цій справі є встановлення із урахуванням, в тому числі вказаних вище критеріїв та ознак, реального здійснення позивачем господарських операцій у їх економічному та податковому розумінні, оскільки не доведеність фактичного здійснення операції вказує на відсутність об`єкта оподаткування та позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування показників податкової звітності, а покупця (позивача у справі) права на формування податкового кредиту навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою документів.

У акті перевірки від 07.11.2022 зафіксовано, що проведеною перевіркою встановлено безпідставне включення ТОВ «КПП Центр» до складу податкового кредиту за червень 2022 року суми податку на додану вартість (далі ПДВ) по операціях із Товариством з обмеженою відповідальністю «Медіа Імпакт» (далі контрагент, ТОВ «Медіа Імпакт») за січень 2022 року на загальну суму ПДВ 10969266,00 грн.

Внаслідок господарських операцій між позивачем та його контрагентом виписано та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН) податкові накладні, суму ПДВ, за якими включено до складу податкового кредиту за період червень 2022 року в сумі 10969266,00 грн, що відповідає даним додатку №1 до податкової декларації з ПДВ за відповідний період.

Позивач до перевірки надав видаткові накладні на придбання товару та товарно-транспортні накладні (далі ТТН) на перевезення.

Відповідно до представленої оборотно-сальдової відомості по рахунку 631 за червень 2022, позивач не здійснював перерахування коштів на адресу ТОВ «Медіа Імпакт». Кредиторська заборгованість з контрагентом станом на 01.06.2022 становить 65815594,69 грн.

У представлених ТТН зазначено автомобільним перевізником ТОВ «КПП Центр», вантажовідправником ТОВ «Медіа Імпакт», пунктом навантаження м. Львів, вул. Шевченка, 355, пунктом розвантаження Львівська область, Городоцький район, с. Черляни, вул. Польова, 17.

Відповідно до наявної інформації згідно з Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, 14.01.2022 прийнято рішення про відповідність ТОВ «Медіа Імпакт» критеріям ризиковості платника податку.

З аналізу ЄРПН встановлено відсутність операцій із придбання послуг оренди приміщень, послуг відповідального зберігання, в той час як місцем відправки визначено: м. Львів, вул. Шевченка, 355. Згідно з поданим контрагентом податковим розрахунком сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податків фізичних осіб і утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за 1 квартал та ІІ квартал 2022 року встановлено відсутність виплати та нарахування доходів за ознакою « 157». Відповідно до повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (Форма №20-ОПП) ТОВ «Медіа Імпакт» не використовує у господарській діяльності (не здійснено оренду) приміщень за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 355.

Вказане не дає можливості підтвердити факт транспортування товарів від контрагента позивачу із адреси навантаження. В результаті дослідження ланцюгу постачання запчастин до транспортних засобів реалізованих позивачу встановлено відсутність джерела походження ідентифікованого товару, що унеможливлює його рух за ланцюгом всіх платників податків, які брали участь у здійсненні взаємопов`язаних нереальних господарських операцій.

До перевірки не представлено сертифікатів якості (походження) придбаних товарно-матеріальних цінностей (далі - ТМЦ).

За результатами проведеного аналізу податкової інформації встановлено, що у ТОВ «Медіа Імпакт» відсутні умови щодо введення в обіг даних товарів, зокрема відсутні матеріально-технічні і технологічні можливості здійснення перевезення (навантаження/розвантаження), зберігання відповідних обсягів товару (його фізичного руху) в обмежені проміжки часу, відсутність трудових ресурсів, які фізично необхідні при здійсненні задекларованих операцій.

За результатами встановленої (зібраної) інформації встановлено, що відсутність джерела походження ідентифікованого товару унеможливлює рух за ланцюгом всіх платників податків, які брали участь у здійсненні всіх взаємопов`язаних нереальних господарських операцій, зокрема з позивачем.

В ході проведення перевірки, під час проведеного аналізу наявних у ТОВ «Медіа Імпакт» трудових ресурсів: з однієї сторони незначна кількість працюючих та з другої значний обсяг фактично оформлених ТОВ «Медіа Імпакт» операцій з придбання та реалізації товарів передбачає значно більший обсяг трудовитрат, особистої участі персоналу.

Отже, контролюючи орган вважає, що ТОВ «Медіа Імпакт» не могло фактично здійснювати вищенаведені господарські операції з урахуванням часу, оперативності проведення операцій, місцезнаходження майна, віддаленості контрагентів один від одного, недостатньої чисельності трудових ресурсів, основних засобів, необхідних в процесі здійснення господарської діяльності.

Таким чином, зазначені операції позивача та його контрагента не містять у своїй суті розумних економічних або інших причин (ділової мети). Діяльність ТОВ «Медіа Імпакт» свідчить про маніпулювання податковою звітністю з метою заниження сум ПДВ, які підлягають сплаті в бюджет, шляхом штучного формування податкового кредиту, а отже наданням податкової вигоди третім особам, а наслідком діяльності є виключно чи переважно формування податкових зобов`язань на адресу контрагентів у тому числі позивача.

З урахуванням зазначеного, перевіркою встановлено не підтвердження факту продажу ТОВ «Медіа Імпакт» на користь ТОВ «КПП Центр». За рахунок проведення операцій без реального настання правових наслідків, проведення лише операцій з оформлення документів без реального руху ТМЦ від контрагента безпідставно включено до складу податкового кредиту суму ПДВ 10969266,00 грн по взаємовідносинах з цим контрагентом.

Встановлені за результатами перевірки обставини, що свідчать про нездійснення операції з придбання ТМЦ у ТОВ «Медіа Імпакт» не дають права ТОВ «КПП Центр» на формування податкового кредиту з ПДВ на підставі податкових накладних від вказаного контрагента.

Надані до перевірки позивачем документи мають статус формально складених та не підтверджують реальність здійснення таких операцій.

Таким чином, перевіркою встановлено завищення податкового кредиту з ПДВ в розмірі 10969266,00 грн, чим порушено вимоги п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198 ПК України.

Перевіркою достовірності і правильності визначення суми від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду (показник р. 19 Декларації) встановлено заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду на суму 8642913,00 грн та завищення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового)періоду на 2326353,00 грн, що є порушенням п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 ПК України.

Позивач спростовуючи відповідні висновки контролюючого органу покликався на реальність відповідних господарських операцій, їх товарність, а також їх повне підтвердження первинними документами, долученими до матеріалів справи.

В ході судового розгляду судом встановлено, що між ТОВ «Медіа Імпакт» (постачальник) та ТОВ «КПП Центр» укладено договір купівлі-продажу №П-01/04 від 04.01.2022 /Т.1, арк.спр.126-127/, відповідно до якого на умовах даного договору постачальник зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар, загальна кількість, ціна та загальна вартість якого визначені в додатках до цього договору, специфікаціях або накладних, які після підписання сторонами є невід`ємними частинами даного договору.

Товар постачається окремими товарними партіями протягом всього терміну дії даного договору з урахуванням його фактичної наявності на складі постачальника. Під товарною партією сторони розуміють весь товар, одноразово замовлений покупцем та відвантажений постачальником, що зазначений в накладній.

Право власності на товар переходить від постачальника до покупця в момент підписання та скріплення печатками або штампом, уповноваженими представниками Сторін накладної, яка засвідчує момент передачі товару та є моментом здійснення поставки.

Строк поставки товару 7 днів з дати підтвердження замовлення постачальником. товар поставляється засобами та за рахунок покупця. Передача товару оформлюється видатковою накладною, в якій зазначається найменування (асортимент) товару, його кількість, ціна та загальна вартість.

Умови оплати товару узгоджуються сторонами в Специфікації до Договору. Оплата товару, здійснюється покупцем в національній валюті України гривні, відповідно до банківських реквізитів постачальника, зазначеними в даному договорі. Датою платежу є дата зарахування коштів на поточний банківський рахунок постачальника.

На підтвердження операцій за вказаним договором до матеріалів справи долучено копії: рахунків на оплату: №256 від 24.01.2022, №257 від 25.01.2022; №258 від 26.01.2022; №259 віл 27.01.2022; №280 від 28.01.2022; №265 від 10.01.2022; №266 від 10.01.2022; №267 від 11.01.2022; №268 від 11.01.2022; №269 від 12.01.2022; №270 від 12.01.2022; №271 від 13.01.2022; №272 від 13.01.2022; №273 від 14.01.2022; №274 від 17.01.2022; №275 від 17.01.2022; №276 від 18.01.2022; №277 від 20.01.2022; №278 від 21.01.2022; видаткових накладних: №256 від 24.01.2022; №257 від 25.01.2022; №258 від 26.01.2022; №259 від 27.01.2022; №280 від 28.01.2022; №265 від 10.01.2022; №266 від 10.01.2022; №267 від 11.01.2022; №268 від 11.01.2022; №269 від 12.01.2022; №270 від 12.01.2022; №271 від 13.01.2022; №272 від 13.01.2022; №273 від 14.01.2022; №274 від 17.01.2022; №275 від 17.01.2022; №276 від 18.01.2022; №277 від 20.01.2022; №278 від 21.01.2022; ТТН: №Р156 від 24.01.2022; №Р157 від 25.01.2022; №Р158 від 26.01.2022; №Р159 від 28.01.2022; №Р161 від 01.02.2022; №Р137 від 11.01.2022; №Р138 від 12.01.2022; №Р139 від 14.01.2022; №Р140 від 17.01.2022; №Р141 від 18.01.2022; №Р142 від 19.01.2022; №Р143 від 21.01.2022 /Т.1, арк.спр.128-183/.

До матеріалів справи долучено докази того, що між позивачем та ТОВ «Медіа Імпакт» назріває господарський спір у зв`язку з неоплатою за поставлений товар згідно з договором №П-01/04 від 04.01.2022 /Т.2, арк.спр.51-54/.

Згідно з актом звірки взаємних розрахунків станом на січень 2023 року заборгованість позивача перед контрагентом складає 65816694,69 грн.

Представник позивача вході судового розгляду пояснив, що пошук товару для замовлення та подальшого використання у своїй господарській діяльності здійснював ОСОБА_3 менеджер з постачання, що чітко передбачено його посадовою інструкцією /Т.1, арк.спр.209, 210-211/. У грудні 2021 напрацьовано, що ТОВ «Медіа Імпакт» здійснює продаж необхідних товарів (автозапчастин та інших приладь для автомобілів) за оптимальними для позивача цінами. Інформація та асортимент товару із ціновою пропозицією від вказаного контрагента надійшли позивачу на електронну адресу.

Спілкування, переписка, а також узгодження істотних умов договору купівлі-продажу товарів між позивачем та контрагентом здійснювалося ОСОБА_3 через електронну адресу. Надати таку переписку неможливо через здійснену хакерську атаку 06.09.2022 /Т.1, арк.спр.212, 213-214, 215/.

Договір купівлі продажу укладено директорами підприємств постачальника та продавця шляхом проставлення особистих підписів та мокрих печаток шляхом надсилання примірника договору між сторонами засобами поштового зв`язку на поштові адреси, вказані в договорах.

Товар за відповідним договором контрагент власними силами та засобами доставляв на свій склад за адресою: АДРЕСА_1 , яке має власний персонал та складську техніку для навантаження, вигризки, транспортування по складу.

Згідно з видатковими накладними товар отримував працівник ТОВ «КПП Центр» менеджер в оптовій торгівлі ОСОБА_2 за довіреностями /Т.1, арк.спр.218-227, 228, 229-231/.

Товарно-транспортні накладні, виписані контрагентом на товарі підписував в графі «отримав» водій-експедитор ОСОБА_4 , в графі «здав» - водій експедитор ОСОБА_4 розписувався коли доставляв товар на складське приміщення ТОВ «КПП Центр» до місця свого орендованого складу: АДРЕСА_2 , а в графі прийняв відповідальна особа» - в ТТН розписувався менеджер в оптовій торгівлі ОСОБА_2 .

Розвантажував товар комірник ОСОБА_5 за допомогою гідравлічного візка.

До матеріалів справи на підтвердження викладених обставин надано письмові докази (копії): штатний розпис; накази про прийняття на роботу відповідних працівників; посадові інструкції; посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу за ТОВ «КПП Центр»; договір оренди нежитлового приміщення у с. Черляни з додатками; оборотно-сальдову відомість по рахунку 104 «Основні засоби» на січень 2022 року /Т.1, арк.спр.228-246, Т.2, арк.спр.1-19/.

До матеріалів справи позивачем надано лист ТОВ «Медіа Імпакт» від 16.11.2022 на запит позивача від 11.11.2022 щодо надання пояснень та належним чином засвідчених копій документів, які спростовують твердження ГУ ДПС у Львівській області зазначені у акті перевірки від 07.11.2022 /Т.1, арк.спр.6/.

Так, контрагент позивача зазначив, що товар придбаний позивачем ТОВ «Медіа Імпакт» придбало у постачальників, які на той момент були платниками ПДВ: ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ СПЕЦ ТОРГ» (договір від 03.08.2021 №65/2021); ТОВ «ЛЕОВЕСТ ДЕВЕЛОПМЕНТ» (від 01.12.2021 №ЛД-01/12/21-2); ТОВ «ФАРМІНК» (від 08.11.2021 №2021-08/11); ТОВ «ФАРМІНКО НОРД» (від 08.09.2021 №08/09-21/1).

На підтвердження виконання таких договорів долучені копії видаткових накладних, ТТН, рахунків на оплату /Т.1, арк.спр.7-40/.

ТОВ «Медіа Імпакт» зазначило, що вказаний товар від постачальників до ТОВ «Медіа Імпакт» постачався за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 335, звідки відвантажений ТОВ «КПП Центр». За вказаною адресою контрагент використовує складське приміщення 278 м.кв. на підставі укладеного договору суборенди нерухомого майна від 07.06.2021 №Г-МІ/07-06 з ТОВ «ГАЛФАРБ», передання якого в суборенду підтверджується актом приймання-передачі приміщення від 07.06.2021. Ці складські комплекси мають власний персонал та складську техніку, надають послуги з навантаження/розвантаження/вигризки, транспортування по складу, що дозволяє вести господарську діяльність з поставки габаритних товарів без наявності великого штату власних співробітників чи придбання власної складської техніки /Т.1, арк.спр.41-44/.

Стосовно зауважень представника відповідача, висловлених у додаткових запереченнях щодо ТТН від 09.05.2023, суд зауважує, що в ході судового розгляду представник позивача пояснив, що справді у видаткових накладних проставлено дати облікування на складі автозапчастин датами виписки видаткових накладних, проте, оскільки поставки за вказаними накладними не були об`ємними, для підприємства економічно вигідно було здійснити одну поставку замість трьох.

Суд також критично оцінює покликання у зазначених додаткових поясненнях на неналежність ТТН в цілях засвідченнях транспортування товару, оскільки в них відсутні відомості про розвантаження та завантаження, інформація, що підтверджує масу вантажу, що перевозиться за документами, а адреса навантаження не співпадає з адресою реєстрації постачальника.

До матеріалів справи долучено відповідний договір суборенди складського приміщення контрагентом позивача із відповідним актом передавання за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 355, а тому саме ця адреса зазначена в ТТН.

Питання щодо не зазначення факту використання приміщення ТОВ «Медіа Імпакт» в повідомленні про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність форми №20-ОПП не охоплюється предметом розгляду цієї справи.

Доцільно зауважити, що певний дефект у відповідних первинних документах не може ставити під сумнів реальність здійснення господарської операції.

Слід зазначити, що до матеріалів справи долучено ті ж ТТН, які надавалися до перевірки. Суд вважає за доцільне звернути особливу увагу контролюючому органу на те, що жодних зауважень в ході здійснення перевірки до ТТН чи будь-яких інших документів контролюючим органом не висловлено, відповідні покликання у акті перевірки відсутні.

За таких обставин, відповідні доводи представника відповідача є безпідставними та необґрунтованими.

Щодо посилань відповідача на відсутність сертифікатів відповідності (якості), суд зазначає таке.

В акті перевірки від 07.11.2022 чітко зазначено, що до перевірки не представлено сертифікатів якості (походження) придбаних ТМЦ.

Своєю чергою позивач зазначає про те, що відповідні сертифікати пред`являлися перевіряючим та після ознайомлення з актом перевірки директором ТОВ «КПП Центр» в кінці акта зазначено про категоричну незгоду з таким актом, оскільки сертифікати якості надавалися для огляду перевіряючим органам.

Суд зважає на надання позивачем таких сертифікатів до матеріалів справи /Т.2, арк.спр.20-49/, однак не встановив, що такі подано під час перевірки.

Ба більше, суд не встановив відомостей, на які покликався позивач.

Так, у відмітці про отримання акта перевірки не значиться, як вказує позивач, про незгоду з актом від 07.011.2022 саме через неврахування наданих до перевірки позивачем сертифікатів якості.

Позивач, своєю чергою, здійснив відмітку узагальнено, зокрема, вказав про незгоду з висновками акта перевірки та повідомив про подання заперечень в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Також доцільно зауважити, що у запереченні на акт перевірки також не вказано про те, що такі сертифікати подавалися представникам відповідача при перевірці, однак не були враховані.

Однак у контексті даних спірних відносин, суд вважає за доцільне зазначити, що сертифікат якості (відповідності) на товар не належить до документів, на підставі яких формується бухгалтерський і податковий облік та не містить відомостей про господарську операцію, ненадання позивачем у спірних правовідносинах сертифікатів якості товару не є доказом наявності складу податкового правопорушення та достатньою підставою для висновку про нереальність господарських операцій..

Відповідна концепція у різних формулюваннях неодноразово викладена Верховним Судом, у тому числі у постановах від 11.04.2023 у справі №160/7720/19, від 07.04.2023 у справі №805/2249/17-а, від 03.03.2023 у справі №280/2840/19, від 01.02.2023 у справі №380/9660/21 та інших, висновки у яких відповідно до приписів ч. 5 ст. 242 КАС України підлягають врахуванню судом.

Позивач у позовній заяві та відповіді на відзив наводить спростування висновкам контролюючого органу про те, що ТОВ «КПП Центр» не здійснено перерахування коштів на адресу ТОВ «Медіа Імпакт» в оплату за товари, сума кредиторської заборгованості станом на 30.06.24,69 грн.

Зокрема позивач зазначає, що за правилами формування податкового кредиту, такі не передбачають, що факт оплати є обов`язковою умовою для декларування сум податку на додану вартість у складі податкового кредиту. Лише податковий кредит, який бере участь у розрахунку суми бюджетного відшкодування, формується за рахунок сум від`ємного значення з ПДВ, які фактично сплачені отримувачем товару його постачальнику (постачальникам) у попередніх (попередньому) податкових періодах (податковому періоді), що передує (передують) звітному. Отже право на бюджетне відшкодування податкове законодавство обмежує фактом сплати ПДВ в попередніх і звітному податковому періодах постачальникам таких товарів/послуг або до бюджету.

Своєю чергою позивач не декларував до бюджетного відшкодування податковий кредит з ПДВ сформований за операціями з ТОВ «Медіа Імпакт», а тому висування вимоги щодо обов`язковості сплати як умови формування податкового кредиту за «першою» подією поставки, не відповідає вимогам ПК України.

Додатково зауважено, що контролюючим органом не встановлено та в акті перевірки не описано жодних ознак того, що заборгованість перед ТОВ «Медіа Імпакт» набула статусу безнадійної або, що придбані товари почали використовуватися в операціях згідно п. 198.5 ст. 198 ПК України (операціях, які не є об`єктом оподаткування, операціях, які звільнені від оподаткування, операціях, які не є господарською діяльністю), що не даватиме право на використання цього податкового кредиту.

Судом досліджено зміст акта перевірки позивача від 07.11.2022 та встановлено, що контролюючий орган на стор. 6 акта зазначив таке: « … Відповідно до представленої оборотно-сальдової відомості по рахунку 631 за червень 2022 року ТОВ «КПП Центр» не здійснювало перерахування коштів на адресу ТОВ «Медіа Імпакт».

Згідно оборотно-сальдової відомості по рахунку 631 кредиторська заборгованість по розрахунках з ТОВ «Медіа Імпакт» станом на 01.06.2022 становить 65815594 грн, станом на 30.06.2022 кредиторська заборгованість становить 65815594,69 грн.

По бухгалтерському обліку придбання робіт відображено проведенням Л-т 90 К-т 631.

Відповідно до представлених товарно-транспортних накладних…».

Вказане формулювання, з позиції суду, є лише констатуванням факту відсутності оплати за запчастини одержані від контрагента ТОВ «Медіа Імпакт» та суми кредиторської заборгованості станом на 30.06.24,69 грн.

Судом не встановлено того, що контролюючий орган стверджує про обов`язковість сплати за товар як умову формування податкового кредиту за правилами першої події поставки товару.

За таких обставин, відповідні аргументи позивача є недоречними та не підлягають оцінці судом.

Щодо наявної у контролюючого органу негативної податкової інформації стосовно -контрагента позивача ТОВ «Медіа Імпакт»,суд звертає увагу на те, що дійсність правочинів, а також виникнення податкових зобов`язань платника не залежать від стану податкового обліку його контрагентів. Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх податкових зобов`язань, адже поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника податків додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його контрагентами правил оподаткування, а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентами податкових зобов`язань. А тому, за умови невстановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху грошових коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його контрагента для одержання незаконної податкової вигоди, позивач не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

При цьому, податковий орган наділений такою сукупністю повноважень, належна реалізація яких надає можливість виявити податкові правопорушення, допущені контрагентом при здійсненні своєї господарської діяльності та притягнути саме його до відповідальності, що охоплюється принципом індивідуальної відповідальності платника податків.

В даному випадку, контролюючим органом, не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними документами, не представлено доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.

Така позиція суду відповідає позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 01.02.2023 у справі №560/12697/21

Згідно з актом перевірки, контролюючий орган дійшов вищевказаних висновків виключно на підставі інформації наявної в інформаційних базах даних контролюючого органу, посилань на документи акт перевірки також не містить.

Інформація, що міститься в інформаційних базах даних контролюючих органів носить інформативний характер та не доводить наявності порушень податкового законодавства позивачем. Доказів, які б свідчили, що наявні у контрагентів трудові ресурси та матеріально - технічне забезпечення були недостатніми для проведення господарської діяльності з надання послуг (робіт) чи поставки товару позивачу, обумовленого укладеними договорами, надано не було, як не було доведено та надано належних доказів, які б свідчили про наявність фактів, які б свідчили про протиправну поведінку як позивача, так і контрагентів та злагодженості дій між ними.

Вказана позиція неодноразово була висловлена Верховним Судом, зокрема в постановах від 03.10.2019 у справі № 811/3223/14, від 16.04.2020 у справі №810/3443/18, від 30.09.2021 у справі №400/1986/19, від 04.04.2023 у справі №420/13078/21.

Щодо внесення ТОВ «Медіа Імпакт» до переліку ризикових платників податку, суд зазначає, що рішення про відповідність/невідповідність платника критеріям ризиковості приймається комісією регіонального рівня при відповідності хоча б одному з 8-ми критеріїв (абз. 2 і 3 п. 6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165).

Рішення ж про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі комісія регіонального рівня приймає в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства (п. 11 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 12.12.2019 № 520).

Отже, включення платника податків до переліку ризикових платників податку не свідчить про нереальність здійснених ним господарських операцій та само по собі не спростовує наданої таким платником податків інформації щодо такої діяльності, як і не має прямим наслідком відмову в реєстрації чи скасування реєстрації податкових накладних складених зазначеним суб`єктом.

Наслідки подібного роду створює лише рішення про відмову в реєстрації податкової накладної.

В даному ж конкретному випадку доказів того, що за спірними операціями прийнято рішення про відмову в реєстрації податкових накладних відповідачем не надано.

Ба більше, на стор. 5-6 акта від 07.11.2022 зазначено, що відповідно до умов договору ТОВ «Медіа Імпакт» виписано та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних для ТОВ «КПП Центр» податкові накладні (перелік в таблиці). Реєстрацію податкової накладної №279 від 27.01.2022 зупинено, суму ПДВ не відображено у складі податкового кредиту.

Суми ПДВ за зазначеними податковими накладними, включено до складу податкового кредиту за період червень 2022 року в сумі 10969266 грн, що відповідає додатку 1 до податкової декларації з ПДВ за відповідний період /Т.1, арк.спр.47, 47 зворот/.

Отже, посилання відповідача на те, що ТОВ «Медіа Імпакт» віднесено до ризикових платників, є недоречним в контексті досліджених правовідносин.

Оцінюючи викладене у сукупності, висновки контролюючого органу щодо господарських взаємовідносин між позивачем та ТОВ «Медіа Імпакт» не знайшли свого підтвердження письмовими доказами до матеріалів справи та спростовуються ними.

Отже висновок про відсутність права формування податного кредиту з ПДВ внаслідок цих господарських операцій на підставі податкових накладних від ТОВ «Медіа Імпакт» є безпідставним.

За таких обставин, порушення вимог п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198 ПК України, а саме завищення ТОВ «КПП Центр» податкового кредиту з ПДВ в розмірі 10969266,00 грн спростовано повністю та не доведено в ході судового розгляду.

Вказане має наслідком також спростування висновку про заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду (показник р. 18 Декларації) за червень 2022 року на загальну суму 8642913,00 грн та завищення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду на 2326 353,00 грн.

Таким чином, прийняті на підставі акта перевірки ТОВ «КПП Центр» від 07.11.2022 податкові повідомлення-рішення від 08.12.2022 не відповідають критеріям правомірності, визначеним у ч. 2 ст. 2 КАС України, є протиправними та слід скасувати.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов ТОВ «КПП Центр» необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 139 КАС України на користь позивача слід стягнути удові витрати у виді судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 294, 295, п.п. 15.5 п. 15 розділу VII Перехідні положення КАС України, суд -

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління ДПС у Львівській області №13862/13-01-07-06 від 08.12.2022.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління ДПС у Львівській області №13863/13-01-07-06 від 08.12.2022.

4. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КПП ЦЕНТР» (81500, Львівська область, Городоцький район, с. Черляни, вул. Польова, 97; ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35; ЄДРПОУ ВП 43968090) судові витрати у виді судового збору в сумі 26840 (двадцять тисяч вісімсот сорок) грн. 00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 03.07.2023.

Суддя Кравців О.Р.