Справа № 160/7524/23
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2023-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

23 червня 2023 року Справа № 160/7524/23

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Тулянцева І.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, третя особа - Нікопольський відділ державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки), -

ВСТАНОВИВ:

11 квітня 2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, третя особа Нікопольський відділ державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якій позивач просить:

- визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про сплату боргу (недоїмки) №Ф-2186-58 від 14.02.2020, складену відносно ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

- визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про сплату боргу (недоїмки) №Ф-2186-58 від 18.02.2021, складену відносно ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області здійснити коригування відомостей в інтегрованій картці платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування ОСОБА_1 шляхом виключення з неї відомостей про наявність у ОСОБА_1 боргу зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 37788,74 гривень.

Ухвалою суду від 24 квітня 2023 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду:

- уточненої позовної заяви із зазначенням достовірних відомостей щодо зареєстрованої адреси проживання чи перебування позивача, офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти позивача або інформацію, що така відсутня, відомі номери засобів зв`язку відповідача, а також вказати вірний номер реєстраційної картки платника податків позивача;

- заяви про залучення третьої особи із зазначенням підстав з яких її належить залучити до участі у справі;

- вказати інші підстави для поновлення строку звернення до суду та надати докази їх поважності, у разі необхідності подати до суду відповідну заяву.

На виконання ухвали суду від 24.04.2023 року через систему «Електронний суд» на адресу суду від представника позивача адвоката Караканової Т.В. 19.06.2023 року надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій просять:

1. Визнати причину пропуску строку звернення до суду поважною та поновити строк звернення до суду з позовом про визнання протиправною та скасування вимоги Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про сплату боргу (недоїмки) №Ф-2186-58 від 14.02.2020 та вимоги Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про сплату боргу (недоїмки) №Ф-2186-58 від 18.02.2021;

2. Залучити у якості третьої особи Нікопольський відділ державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на стороні відповідача;

3. Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про сплату боргу (недоїмки) №Ф-2186-58 від 14.02.2020, складену відносно ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

4. Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про сплату боргу (недоїмки) №Ф-2186-58 від 18.02.2021, складену відносно ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

5. Зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області здійснити коригування відомостей в інтегрованій картці платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування ОСОБА_1 шляхом виключення з неї відомостей про наявність у ОСОБА_1 боргу зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 37788,74 гривень.

Дослідивши надані на виконання вимог ухвали суду від 24.04.2023 року документи, суд зазначає наступне.

Обгрунтовуючи поважність причин пропуску строку звернення до суду із даним позовом позивач посилається на те, що при перереєстрації транспортного засобу ОСОБА_1 стало відомо, що у нього перед Головним управлінням Державної податкової служби у Дніпропетровській області значиться податковий борг. Тому, 22 березня 2023 року адвокат Караканова Т.В. звернулася до відповідача з адвокатським запитом щодо надання вимоги про сплату боргу (недоїмки) та повідомити щодо направлення на адресу ОСОБА_1 вимоги про сплату боргу (недоїмки). 27 березня 2023 року на електронну адресу адвоката надійшла відповідь за вих. № 19566/6/04-36-13-1116 від 24.03.2023 року, згідно якої вбачається, що відповідач направляв позивачу оскаржувані вимоги за адресою: АДРЕСА_1 та вищезазначені листи були повернуті у зв`язку з відсутністю за адресою. Згідно «Виду на мешкання ОСОБА_2 » вбачається, що позивач отримав вид на мешкання в Литві на період 20.11.2019 року по 20.11.2021 року в результаті чого позивач виїхав за межі території України. Отже позивач не мав фізичної можливості отримати вищезазначені вимоги про сплату боргу та оскаржити їх в судовому порядку. 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану в Україні продовжувався Указами Президента України, зокрема наказом від 01.05.2023р. №254/2023, продовжено строк дії воєнного стану з 20.05.2023 строком на 90 діб, тобто 18.08.2023р. В результаті введення воєнного стану в Україні, періодичними довгими повітряними тривогами, відключення світла, позивач не мав можливості вчасно підготувати та надати відповідний позов до суду. Таким чином, вважає, що має право на поновлення пропущеного строку звернення до суду з даним позовом.

Між тим суд зазначає, що наведені представником позивача у заяві про уточнення позовних вимог від 19.06.2023 року обставини щодо поновлення строків звернення до суду та причини поважності пропуску такого строку, не можуть вважатись такими, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Нормативно-правовим актом, який визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку є Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI (далі - Закон №2464-VI).

За змістом преамбули Закону №2464-VI цей Закон може, зокрема, встановлювати особливості адміністративної процедури досудового врегулювання спорів, але не може визначати порядок судового оскарження з порушенням гарантій платника єдиного внеску.

Закон №2464-VI не передбачає застосування обмежувального (присічного) строку в 10 днів для оскарження до суду вимоги про сплату недоїмки з єдиного соціального внеску.

Платник єдиного соціального внеску для захисту своїх прав і законних інтересів має право на звернення до суду з позовом про оскарження вимоги у межах гарантованого процесуальним законом строку, встановленого статтею 122 КАС, а не статтею 25 Закону №2464-VI.

Аналогічний правовий висновок щодо строку звернення до суду з позовом про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску викладено в постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів, інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду, від 25.02.2021 у справі №580/3469/19, а також у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 05 березня 2021 року у справі №640/9172/20 (адміністративне провадження №К/9901/2723/21).

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При цьому, незважаючи на те, що судом сформульовано у цій постанові правовий висновок щодо строку оскарження у судовому порядку вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску після застосування процедури адміністративного оскарження вимоги, це не змінює підхід до застосування строку звернення до суду з позовами у такій категорії справ і у випадку, якщо вимога не була оскаржена в адміністративному порядку.

Отже, за загальним правилом строк звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи в даній категорії справ встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.2 ст.122 КАС України).

Судом встановлено, що Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області було винесено оскаржувані вимоги про сплату боргу (недоїмки) відносно ОСОБА_1 , а саме: №Ф-2186-58 від 14.02.2020 року та №Ф-2186-58 від 18.02.2021.

До суду із даним позовом позивач звернувся лише 11.04.2023 року, тобто поза межами строків звернення до суду, які встановлені ч.2 ст.122 КАС України (для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів).

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами (постанова Верховного Суду від 17.07.2018 року у справі №521/21851/16-а).

При цьому, у визначенні моменту виникнення права на позов має значення, коли особа дізналася про факт порушення свого права, інтересу або коли саме вона повинна була дізнатись про це, і обов`язок доказування поважності причин пропуску строку звернення до суду покладений саме на позивача.

Водночас, вжиття конструкції «повинен був дізнатись» в розумінні положень частин 2 та 3 статті 122 КАС України означає неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 24.02.2021 у справі № 800/30/17).

Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду.

В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Наведені ж позивачем доводи на обґрунтування причин пропуску строку звернення до суду не можуть бути визнані поважними, у тому числі факт виїзду позивача за межі України, оскільки такі обставини не можуть свідчити про існування об`єктивних, поважних та непереборних причин, що зумовили несвоєчасне звернення позивача до суду із цим позовом, зважаючи на те, що спірні правовідносини щодо сплати боргу (недоїмки) виникли у 2020 та 2021 роках.

Крім того, посилання позивача на те, що про порушення своїх прав йому стало відомо після отримання листа Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 24.03.2023 року за вих. № 19566/6/04-36-13-1116, у відповідь на адвокатський запит від 22.03.2023 року, не змінює момент з якого позивач дізнався про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли він почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду.

Посилання позивача на введений в Україні воєнний стан з 24.02.2022 року не обґрунтовують неможливість звернення позивача до суду із заявленими позовними вимогами у строк, визначений КАС України.

Суд зазначає, що введення воєнного стану може бути визнано судом поважною причиною пропуску відповідного процесуального строку або його продовження за умови, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такою обставиною. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є безумовною підставою для поновлення процесуального строку, а тому це питання має вирішуватися в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві та обставин, які існували та об`єктивно перешкоджали вчиненню процесуальних дій.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного суду від 10.02.2023 року у справі №461/10111/21, від 07.02.2023 року у справі №120/14564/21-а та в ухвалі Верховного суду від 09.02.2023 року №620/5974/22.

Особа, яка заявляє клопотання про поновлення встановленого законом процесуального строку, повинна надати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами.

До заяви про уточнення позовних вимог від 19.06.2023 року до суду не додано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що існували поважні причини та введення воєнного стану в Україні, вплинуло на можливість позивача звернутися до суду в строки, визначені КАС України, що вказує на невиконання позивачем вимог ухвали суду про залишення позову без руху, а отже у суду відсутні підстави для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду та поновлення такого строку.

Статтею 123 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду. Так, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

З урахуванням наведеного суд зазначає, що позивачем не наведено підстав поважності пропуску строку звернення до суду та не надано відповідних доказів.

Крім того суд зазначає, що права та обов`язки учасників справи визначені статтею 44 КАС України.

У відповідності до частини 9 статті 44 КАС України, у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Оскільки представник позивача на виконання ухвали суду від 24.04.2023 року надав заяву про уточнення позовних вимог та не надав докази надіслання її копії відповідачу відповідно до вимог ст. 44 КАС України, станом на 23.06.2023 позивачем не усунені недоліки позовної заяви про які зазначено в ухвалі суду від 24.04.2023 року.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом (ч. 4 ст. 169 КАС України).

За наведених обставин, суд доходить висновку, що в даному випадку наявні всі передбачені законом умови для застосування наслідків, передбачених ч. 4 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку із чим, позов слід повернути позивачеві.

Керуючись ст.ст. 123, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, третя особа - Нікопольський відділ державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки) - повернути позивачеві.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, разом із позовною заявою.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.8 ст.169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева