Справа № 400/17/23
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2023-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2023 р.м. ОдесаСправа № 400/17/23

Головуючий в 1 інстанції: Лісовська Н.В. Дата і місце ухвалення: 17.04.2023р., м. Миколаїв
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2023 року по справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Миколаївській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И Л А :

В січні 2023 року Головне управління ДПС у Миколаївській області звернулося до Миколаївського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до фізичної особи платника податків ОСОБА_1 про стягнення на користь Державного бюджету України податкового боргу в сумі 55 690,76 грн. з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості за 2019-2020р.р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що за фізичною особою платником податків ОСОБА_1 рахується податкова заборгованість з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2019-2020р.р. у загальному розмірі 55 690,76 грн. Вказана сума боргу виникла у зв`язку з несплатою відповідачем грошових зобов`язань, що нараховані йому згідно податкових повідомлень-рішень від 08.04.2020р. №0-1405, №0-1405 та №0-1405, а також податкових повідомлень-рішень від 06.04.2021р. №0-1405, №0-1405 та №0-1405. Головним управлінням ДПС у Миколаївській області на адресу ОСОБА_1 надсилалася податкова вимога, однак заборгованість відповідачем в добровільному порядку сплачена не була, у зв`язку з чим у податкового органу виникли підстави для стягнення суми боргу в судовому порядку.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2023 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 податковий борг у сумі 55690,76 грн. на користь Державного бюджету.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на недоведеність обставин, які суд першої інстанції визнав встановленими, просить скасувати рішення від 17.04.2023р. з ухваленням у справі нового судового рішення про відмову в задоволенні позову Головного управління ДПС у Миколаївській області.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про набуття статусу узгоджених податковими зобов`язаннями, нарахованими ОСОБА_1 до сплати згідно податкових повідомлень-рішень від 08.04.2020р. №0-1405, №0-1405, №0-1405 та від 06.04.2021р. №0-1405, №0-1405, №0-1405. Зокрема, зазначені податкові повідомлення-рішення надсилалися контролюючим органом за адресою: АДРЕСА_1 , в той час як останнім відомим Головному управлінню ДПС у Миколаївській області місцезнаходженням позивача є: АДРЕСА_2 . Зазначена обставина встановлена постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.07.2019р. по справі №400/3227/18.

Головне управління ДПС у Миколаївській області подало письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить скаргу відповідача залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін. Позивач зазначає, що згідно реєстраційних даних платника податків ІС «Податковий блок» та відомостей з ДРФО чинною податковою адресою фізичної особи ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 . Повідомлення про зміну податкової адреси ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Миколаївській області не подавав, а тому податкові повідомлення-рішення правомірно надіслано на останнім відомим місцезнаходженням фізичної особи.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.15.1 ст.15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Згідно п.п.20.1.34 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно п.п.266.7.2 п.266.7 ст.266 ПК України (в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Пунктом 266.10.1 статті 266 ПК України передбачено, що податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується, зокрема, фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо контролюючий орган не надіслав (не вручив) податкове/податкові повідомлення-рішення у строки, встановлені підпунктом 266.7.2 пункту 266.7 цієї статті, фізичні особи звільняються від відповідальності, передбаченої цим Кодексом за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання. (п.п.266.10.2 ст.266 ПК України).

Пунктом 59.1 статті 59 ПК України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Згідно п.59.5 ст.59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Згідно п.п. «е» п.176.1 ст.176 ПКУ платники податку зобов`язані своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов`язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих контролюючим органом, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку.

Таким чином, з вказаних норм слідує, що у платника податків наявний обов`язок щодо сплати узгодженої суми податкових зобов`язань.

ПК України встановлена послідовність звернення до суду з вимогами щодо стягнення податкового боргу платника. Обов`язкові умови (обставини), наявність яких в своїй сукупності зумовлює виникнення у податкового органу права на звернення до суду із даним позовом, є: наявність у платника податків боргу зі сплати податків (зборів, обов`язкових платежів); сума заборгованості платника податків на момент звернення податкової служби до суду із позовом про її стягнення має бути узгодженою у встановленому законодавством порядку.

При зверненні з даним позовом до суду Головне управління ДПС у Миколаївській області посилалося на те, що за відповідачем рахується заборгованість зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості за 2029-2020р.р. у загальному розмірі 55690,76 грн., нарахованого ОСОБА_1 податковими повідомленнями-рішеннями від 08.04.2020р. №0-1405, №0-1405, №0-1405 та від 06.04.2021р. №0-1405, №0-1405, №0-1405.

Суд першої інстанції визнав обґрунтованими такі доводи контролюючого органу та задовольнив поданий ним позов.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 заперечує факт узгодження податкових зобов`язань, визначених йому до сплати згідно вказаних рішень Головного управління ДПС у Миколаївській області, з посиланням на надіслання їх не за належною адресою платника податків.

Колегія суддів вважає необґрунтованими такі посилання апелянта з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, копію податкових повідомлень-рішень від 08.04.2020р. №0-1405, №0-1405 та №0-1405 надіслано Головним управлінням ДПС у Миколаївській області за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно відомостей рекомендованого повідомлення поштове відправлення вручено адресату 20.05.2020р.

А відтак, твердження апелянта про те, що податкові повідомлення-рішення від 08.04.2020р. №0-1405, №0-1405 та №0-1405 надіслано позивачем за не належною адресою та не отримані ОСОБА_1 спростовуються матеріалами справи.

Копію податкових повідомлень-рішень від 06.04.2021р. №0-1405, №0-1405, №0-1405 Головним управлінням ДПС у Миколаївській області також надіслано ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , однак поштове відправлення повернулося до податкового органу без вручення його адресату із зазначенням причини «за закінченням терміну зберігання».

Апелянт посилається на те, що він не проживав та не перебував за вказаною адресою, останнім відомим Головному управлінню місцезнаходженням ОСОБА_1 було: АДРЕСА_2 , що встановлено постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.07.2019р. по справі №400/3227/18.

Колегія суддів не приймає до уваги такі доводи апелянта виходячи з наступного.

Відповідно до п.42.1, п.42.2, п.42.3 ст.42 ПК України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата.

Пунктом 42.5 статті 42 ПК України передбачено, що у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДПС України податковою адресою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) значиться: АДРЕСА_1 .

Згідно п.70.7 ст.70 ПК України, фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначеними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Наказом Міністерства фінансів України від 29.09.2017р. №822 затверджено Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, яке розроблено відповідно до статей 63 та 70 глави 6 розділу II Податкового кодексу України з метою визначення єдиної методики реєстрації фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (далі - Державний реєстр).

Пунктом 2 цього Положення визначено, що державний реєстр створений для забезпечення єдиного державного обліку фізичних осіб, які зобов`язані сплачувати податки, збори у порядку та на умовах, що визначаються Податковим кодексом України та іншими нормативно-правовими актами України, з метою створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотриманням податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Це Положення регулює відносини, що виникають при реєстрації фізичних осіб, які є громадянами України, іноземцями та особами без громадянства.

Вказаним положенням визначено, що усі фізичні особи - платники податків та зборів реєструються у контролюючих органах шляхом включення відомостей про них до Державного реєстру у порядку, визначеному цим Положенням.

Облік фізичних осіб - платників податків ведеться у Державному реєстрі за реєстраційними номерами облікової картки платника податків, а осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім`ям, по батькові (за наявності), серією та/або номером діючого паспорта громадянина України без використання реєстраційного номера облікової картки платника податків (до паспортів громадянина України з числа зазначених осіб вноситься відмітка, яка свідчить про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та/або номером паспорта).

Розділом IX цього Положення передбачено порядок подання Заяви про зміну даних, які вносяться до Облікової картки та Повідомлення. Так, встановлено, що фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати до контролюючих органів відомості про зміну даних, які вносяться до Облікової картки або Повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання Заяви за формою №5ДР (додаток 12) або Заяви за формою №5ДРП (додаток 13) відповідно.

Фізичні особи подають зазначені заяви особисто або через представника до контролюючого органу за своєю податковою адресою (місцем проживання), а у разі зміни місця проживання - до контролюючого органу за новим місцем проживання.

Внесення змін до Державного реєстру та окремого реєстру Державного реєстру здійснюється протягом трьох робочих днів від дня подання фізичною особою Заяви за формою №5ДР або Заяви за формою №5ДРП до контролюючого органу за своєю податковою адресою (місцем проживання). У разі звернення до будь-якого контролюючого органу строк внесення змін до Державного реєстру може бути продовжено до п`яти робочих днів.

В свою чергу, згідно п.45.1 ст.45 ПК України, платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.

Платник податків фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

Отже, платник податків відповідно до норм чинного законодавства зобов`язаний визначити свою податкову адресу, і повідомити податковий орган про зміну свого місцезнаходження.

В даному випадку докази повідомлення ОСОБА_1 податкового органу про зміну податкової адреси відсутні.

З огляду на зазначене, колегія суддів доходить висновку, що податкові повідомлення-рішення від 06.04.2021р. №0-1405, №0-1405, №0-1405 надсилались Головним управлінням ДПС у Миколаївській області відповідачу за останньою відомою податковою адресою (враховуючи отримання ОСОБА_1 за вказаною адресою податкових повідомлень-рішень від 08.04.2020р. №0-1405, №0-1405 та №0-1405) рекомендованим листом з повідомленням про вручення, тобто з дотриманням вимог Податкового кодексу України.

Невручення в даному випадку відповідачу податкових повідомлень-рішень відбулось з незалежних від податкового органу причин та, згідно ст.42 ПК України, такі рішення вважаються належним чином врученими.

Колегія суддів звертає увагу, що добросовісний платник податків, зобов`язаний забезпечити отримання кореспонденції, у разі невиконання цього обов`язку, платник не вправі посилатись на неотримання ним документів, як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних наслідків.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 14.07.2022р. по справі №120/479/21-а.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на обставини, встановлені постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.07.2019р. по справі №400/3227/18, оскільки при вирішенні спору у вказаній справі судом перевірялось надіслання рішень контролюючого органу за належною адресою ОСОБА_1 у 2017 році, а не у 2020-2021р.р., як це має місце у спірних правовідносинах.

Більше того, як вбачається з листа Управління ДМС України в Миколаївській області (відділ обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання) від 13.02.2023р. ОСОБА_1 24.11.2020р. знятий з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_3 у зв`язку з відчуженням житла.

З вказаного слідує, що у 2021 році вказана адреса не була ні податковою адресою фізичної особи платника податків ОСОБА_1 , а ні адресою місця реєстрації (месцезнаходження) фізичної особи ОСОБА_1 .

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що заявлена до стягнення в судовому порядку сума боргу не є узгодженою, не знайшли свого підтвердження матеріалами справи.

А відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно дотримання Головним управлінням ДПС у Миколаївській області визначених Податковим кодексом України умов, які передують зверненню контролюючого органу до суду з позовом про стягнення податкового боргу, та відповідно, про наявність підстав для задоволення поданого позову та стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу.

Доводи апеляційної скарги правильність висновку суду першої інстанції про задоволення позову не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги відповідача та скасування рішення від 17.04.2023р. колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому, відповідно до ст. 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи, що дана справа відповідно до п.7 ч.6 ст.12 КАС України є справою незначної складності, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 04 липня 2023 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук