Справа № 140/5301/23
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2023-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2023 року ЛуцькСправа № 140/5301/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Денисюка Р.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області далі (відповідач 1, ГУ УПФ в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі відповідач 2, ГУ УПФ у Волинській області) про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 31.01.2023 № 70 про відмову у переведенні на пенсію по віку відповідно до Закону України Про державну службу від 10.12.2015 № 889-VIII та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити перерахунок та виплату пенсії по віку відповідно до Закону України Про державну службу від 10.12.2015 № 889-VIII з 27.01.2023, з визначенням розміру пенсії відповідно до довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, виданих Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області від 25.01.2023 21-ф та 23-ф.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області як отримувач пенсії за віком за нормами Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).

27.01.2023 позивач звернулася до територіального управління ПФУ за місцем проживання із заявою про переведення на пенсію за віком за Законом України Про державну службу від 10.12.2015 № 889-VIII (далі Закон № 889-VIII). Вказані документи були направлені на розгляд до ГУ ПФУ в Полтавській області.

Рішенням ГУ ПФУ в Полтавській області від 31.01.2023 № 70 відмовлено у призначенні пенсії в зв`язку із тим, що призначення (перерахунки) пенсії за віком за нормами Закону №889-VIII не передбачені та відсутності у позивача підстав для призначення та переведення на пенсію відповідно до Закону України Про державну службу.

Позивач не погоджується із таким рішенням та вказує, що вимоги для призначення пенсії за віком відповідно до чинного Закону № 889-VIII дотримані (зокрема, позивач досягла необхідного 60-річного віку, має достатній загальний стаж, в тому числі набутий на державній службі).

Проте, відповідач відмовив у переведенні пенсії за віком за нормами Закону № 889-VIII у зв`язку із тим, що позивач отримувала пенсію за віком за нормами Закону України Про державну службу № 3723-ХІІ, а відтак перехід на пенсію по Закону України Про державну службу№ 889-VIII не передбачено.

Позивач вказує, що виходячи із пріоритетності законів та підзаконних нормативно-правових актів при визначенні права на пенсію за віком державному службовцю, застосуванню підлягають норми Закону № 889-VIII відповідно до пунктів 10 і 12 розділу ХІ даного Закону, який набрав чинності 01.05.2016, а тому вона має право на пенсію державного службовця.

Оскільки на момент звернення за призначенням пенсію як державному службовцю позивач не перебувала на державній службі, тому має право на призначення пенсії в розмірі визначеному у даному законі суми заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі. З врахуванням наведеного просить позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 04.04.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву представник відповідача ГУ ПФУ в Полтавській області позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні з тих підстав, що оскаржуваним рішенням позивачу було правомірно відмовлено у переведенні на пенсію по Закону України «Про держану службу» № 889-VIII у зв`язку із відсутністю для цього правових підстав.

Крім того, вказує на ту обставину, що на даний час пенсії за віком в (тому числі державним службовцям) призначаються виключно на умовах та в порядку, визначеному Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Враховуючи вказане просить в позові відмовити. Звертає увагу на те, що на даний час переведення позивача на пенсію державного службовця є недоцільним, оскільки розмір отриманої пенсії яку вона отримує є більшим від тої, яка призначена їй по Закону України «Про держану службу».

В поданому до суду відзиві на позовну заяву представник відповідача ГУ ПФУ у Волинській області позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні з тих підстав, що оскаржуваним рішенням позивачу було правомірно відмовлено у переведенні на пенсію по Закону України Про держану службу № 889-VIII у зв`язку із відсутністю для цього правових підстав.

Крім того, вказує на ту обставину, що на даний час пенсії за віком, в тому числі державним службовцям, призначаються виключно на умовах та в порядку, визначеному Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Звертає увагу на ту обставину, що пенсія позивачці відповідно до Закону України Про державну службу була призначена в 2003 році. Враховуючи вказане просить в позові відмовити.

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні на адресу суду від учасників справи не надходило.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку про те, що позов не підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 28.11.2003 отримувала пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України Про державну службу № 3723-ХІІ ), а з 01.05.2020 позивача переведено на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV, що підтверджується протоколом № 1459 від 05.12.2003 про призначення пенсії та перерахунком пенсії від 01.05.2020 (а.с.42, 27).

27.01.2023 позивач звернулася до територіального підрозділу ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про перерахунок пенсії перехід на інший вид пенсії пенсію за віком по Закону № 889-VIII, з врахуванням довідок про складові заробітної плати від д 25.01.2023 21-ф та 23-ф (а.с. 7-9).

31.03.2023 ГУ ПФУ в Полтавській області прийняло рішення за № 70 про відмову у перерахунку пенсії. Рішення мотивоване тим, що за матеріалами пенсійної справи позивач з 28.11.2003 по 01.05.2020 отримувала пенсію відповідно до Закону України Про державну службу № 3723-ХІІ, а тому підстави для призначення пенсії по Закону № 889 відсутні.

Також вказано за яких умов призначаються пенсії по статті 37 № 3723-ХІІ, що застосовується для осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу ХІ Закону № 889. Згідно з пунктами 10 і 12 розділу ХІ Закону № 889, який набрав чинності 01.05.2016, право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ мають особи, які на день набрання чинності Закону № 889 мали відповідний стаж на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначеною статтею 25 Закону № 3723 та актами Кабінету Міністрів України.

Крім того, посилаються на те, що перехід на пенсію по Закону № 3723-ХІІ є недоцільним (а.с.6).

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Відповідно до частини 7 статті 21 Закону України Про службу в органах місцевого самоврядування (яка діяла до 01.10.2017) було визначено, що пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

Умови пенсійного забезпечення державних службовців до 01.05.2016 визначалися Законом № 3723-ХІІ.

Частина перша статті 37-1 Закону № 3723-ХІІ у редакції, чинній до 01.01.2015, передбачала, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв`язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом, відповідно, здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Проте, 01.01.2015 набрав чинності Закон України Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України від 28.12.2014 № 76-VIII (далі Закон № 76-VIII), яким, зокрема, статтю 37-1 Закону № 3723-ХІІ викладено у новій редакції, згідно з якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України. Таким чином, законодавець повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій державним службовцям після 01.01.2015 делегував Уряду.

Умови та порядок перерахунку пенсій державним службовцям були визначені постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865 Про деякі питання вдосконалення визначення розмірі заробітку для обчислення пенсії (далі Постанова № 865), зокрема у пунктах 4 та 5, за змістом яких підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця було передумовою для перерахунку пенсії.

Надалі, постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів (далі Постанова № 1013), якою підвищено розміри заробітку працюючих державних службовців та яка відповідно до її пункту 6 застосовується з 01.12.2015, пункт 4 Постанови № 865 виключено, а пункт 5 викладено в такій редакції: форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики. Таким чином, положень, які б закріплювали можливість перерахунку пенсії у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців, Постанова № 1013 не містить.

Отже, з 01.12.2015 по 01.05.2016 чинне законодавство, яке регламентувало пенсійне забезпечення державних службовців, підвищення розміру заробітку працюючих державних службовців не визначало як підставу для перерахунку пенсій, призначених за статтею 37 Закону № 3723-ХІІ. При цьому, чинна у зазначений період редакція статті 37-1 Закону № 3723-ХІІ не визначала передумов перерахунку пенсій, а лише відносила вирішення такого питання до компетенції Кабінету Міністрів України.

01.05.2016 набув чинності Закон №889-VIII, у зв`язку з чим положення Закону № 3723-ХІІ частково втратили чинність, у тому числі норми статті 37-1.

Натомість, у статті 90 Закону № 889-VIII закріплено правило, за яким пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, який не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючим державним службовцям.

З урахуванням наведеного, підстави для перерахунку пенсій державних службовців у зв`язку із підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців відсутні, позаяк законодавство не регламентує ані права особи на перерахунок пенсії у зв`язку зі зміною розміру заробітної плати, ані порядок і умови здійснення такого перерахунку.

Аналогічний правовий висновок викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 29.08.2018 у справі № 555/2183/16-а, від 26.02.2020 у справі № 508/808/16-а, від 28.10.2020 у справі № 826/16182/18, від 22.04.2021 у справі № 712/10182/17, від 03.11.2021 у справі № 373/2149/16-а.

Відсутність механізму перерахунку пенсії державним службовцям призначених за статтею 37 Закону України Про державну службу №3723-ХІІ була також предметом розгляду Конституційного Суду України.

Рішенням Конституційного Суду України від 23.12.2022 №3-р/2022 визнано таким, що не відповідає Конституції України (неконституційним) положення підпункт 1 пункту 2 розділу XI „Прикінцеві та перехідні положення Закону України „Про державну службу від 10 грудня 2015 року № 889-VIII у тім, що він унеможливив перерахунок розмірів пенсій, призначених на підставі статті 37 Закону України „Про державну службу від 16 грудня 1993 року № 3723-XII зі змінами.

Зокрема, в абзаці 4 пункту 5.6 мотивувальної частини даного рішення Конституційний Суд України також констатував, що розміри пенсій державних службовців, призначених на підставі статті 37 Закону № 3723, на відміну від розмірів пенсій, призначених на підставі інших нормативних актів, не підлягають перерахуванню.

Ураховуючи наведене, Конституційний Суд України зазначив, що сучасний стан законодавчого врегулювання з перерахунку розмірів пенсій суб`єкта права на конституційну скаргу та інших осіб, яким надано право на призначення пенсії на підставі статті 37 Закону № 3723, є не звичайною законодавчою прогалиною (лакуною), а законодавчим упущенням (legislative omission), наявність якого є порушенням Конституції України. Для розвитку, конкретизації та деталізації приписів статей 3, 8, 24, 46 Основного Закону України перерахунок розмірів пенсій обов`язково має бути внормований у законі, ухваленому Верховною Радою ( п.5.7 даного рішення).

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що оскільки чинним законодавством України не передбачено перерахунку пенсій державних службовців у зв`язку із підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців, тому відсутні підстави для здійснення перерахунку пенсії позивача на підставі довідок виданих Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області від 25.01.2023 21-ф та 23-ф з одночасним переведенням її з пенсії за віком за Законом № 1058-IV на пенсію за віком відповідно до Закону № 889-VIII.

Суд відхиляє покликання позивача на пункти 10, 12 розділу ХІ Закону № 889-VIII як на правову підставу заявлених позовних вимог, з огляду на таке.

За приписами пунктів 10 - 12 розділу ХІ Закону № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України Про державну службу (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Перелік посад державної служби, які займали особи з числа колишніх державних службовців, що належать до певної категорії посад, передбачених цим Законом, визначається Кабінетом Міністрів України. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України Про державну службу (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

На думку суду, приписи пунктів 10 - 12 розділу ХІ Закону № 889-VIII на спірні у цій справі правовідносини не поширюються, позаяк позивачу уже була призначена пенсія з 28.11.2003 відповідно до Закону № 3723-ХІІ, а з 2020 року позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV, тоді як пунктами 10 - 12 розділу ХІ Закону № 889-VIII регулюються виключно питання призначення пенсій відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ для осіб, які на день набрання чинності Законом № 889-VIII мають необхідний стаж на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, а не питання переведення з одного виду пенсії на інший чи перерахунку пенсій колишніх державних службовців.

Тобто, позивач уже реалізувала своє право на призначення пенсії державного службовця задовго до набрання чинності Законом № 889-VIII, а тому не належить до кола осіб, визначених пунктами 10, 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України № 889-VIII, яким надано право реалізувати своє право на призначення пенсії відповідно до норм Закону № 3723-ХІІ за певних умов після 01.05.2016.

Частинами 2, 3 статті 46 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначено, що пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону.

Переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Тобто, за змістом даних норм пенсія призначається один раз, а у разі набуття права особою на інший вид пенсії приймається відповідне рішення про переведення на інший вид пенсії.

У даному випадку пенсія позивачу за нормами статті 37 Закону України Про державну службу вже призначена, і повторного її призначення за тією ж нормою в межах пунктів 10, 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України № 889-VIII не потребує, та і позивач не входить до кола осіб, яким така пенсія може бути призначена.

Фактично пункти 10, 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України № 889-VIII регламентують право на призначення пенсії державного службовця за однією нормою в залежності від проміжку часу в який особі вона призначається.

І як вже суд зазначав вище з посиланням на рішення Конституційного суду України - прогалина в перерахунку розмірів пенсій державних службовців в залежності від дати призначення пенсії, обов`язково має бути внормована в законі, ухваленому Верховною Радою, а не за рахунок рішення суду у справі, оскільки законодавчо визначених підстав для цього немає.

Крім того, відповідно до пункту 13 розділу XV Прикінцеві положення № 1058-IV у разі якщо особі призначено пенсію відповідно до законів України Про державну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про статус народного депутата України", "Про наукову і науково-технічну діяльність", її виплата продовжується до переведення за бажанням особи на пенсію на інших підставах або за бажанням особи поновлюється у розмірі, який було встановлено до переведення. До такого переведення розмір пенсій, призначених відповідно до зазначених законів, не переглядається. Пенсії, призначені відповідно до зазначених законів, індексуються у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, з урахуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до абзаців другого і третього частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Різниця між розміром пенсії, на який має право особа відповідно до законів України "Про державну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про статус народного депутата України", "Про наукову і науково-технічну діяльність", та розміром пенсії із солідарної системи відповідно до цього Закону, а також видатки на індексацію зазначених пенсій фінансуються за рахунок коштів державного бюджету.

При цьому суд зауважує, що порядок та умови перерахунку пенсій регулюється статтями 41-45 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, однак перерахунок у зв`язку з наданням довідок про заробітну плату працюючого державного службовця відсутній.

Тобто, за бажанням позивача їй може бути поновлена виплата пенсії державного службовця, проте в розмірі, який було встановлено до переведення на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV.

Суд також звертає увагу, що довідки Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 25.01.2023 21-ф та 23-ф були видані за формою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 № 1-3 Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.02.2017 за № 180/30048 (далі Постанова № 1-3).

Проте, вказані довідки не створюють правових підстав для перерахунку пенсії позивача із одночасним переведення на пенсію за Законом № 889-VIII, оскільки довідки за зазначеною формою, згідно із пунктом 1 Постанови № 1-3, видаються виключно для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII, у той час як позивачу уже була з 28.11.2003 призначена пенсія відповідно до ст.37 Закону № 3723-ХІІ, а з 2020 року по цей час позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV.

Враховуючи вищезазначене в цій частині оскаржуване рішення відповідача є правомірним та таким, що відповідає вимогам закону.

Суд не бере до уваги посилання позивача на рішення Верховного Суду у справі №340/4184/21 від 27.01.2023, оскільки фактичні обставини у справі, що розглядається та у справі, на яку посилається позивач суттєво відрізняються і не дають підстав стверджувати про їх однаковість, аналогічний, тотожний характер. Зокрема, у справі №340/4184/21 позивач- особа 1 був інвалідом ІІ групи, а спір стосувався переведення його з пенсії по інвалідності за Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України Про державну службу, тобто мало місце призначення іншого виду пенсії за іншим законом вперше (на відміну від даної справи).

Також, у даному випадку суд враховує Постанову Великої Палати Верховного Суду від 22.03.2023 у справі №154/3029/14, у якій було наголошено, що правові висновки Верховного Суду не мають універсального характеру для всіх без винятку справ.

При вирішенні спору суд також враховує, що відповідно до пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (зі змінами; далі Порядок № 22-1), після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Тобто, оскаржуване рішення ГУ ПФУ в Полтавській області від 31.01.2023 № 70 було прийняте за принципом екстериторіальності.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що у відповідача ГУ ПФУ в Полтавській області не було фактичних та правових підстав для здійснення перерахунку пенсії позивача на підставі довідок від 25.01.2023 21-ф та 23-ф виданих Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області із одночасним переведенням з пенсії за віком за Законом №1058-IV на пенсію за віком за Законом № 889-VIII, оскаржуване у цій справі рішення ГУ ПФУ в Полтавській області від 31.01.2023 № 70 про відмову у перерахунку пенсії є правомірними та таким, що прийняте відповідно до вимог частини другої статті 2 КАС України, у зв`язку із чим у задоволенні позовної вимоги про визнання протиправним та скасування вказаного рішення та похідної позовної вимоги про зобов`язання вчинити дії з підстав, викладених у позовній заяві, належить відмовити.

Оскільки суд відмовляє у задоволенні позову, то підстави для відшкодування позивачу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Р.С. Денисюк