Справа № 120/9097/23
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2023-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

м. Вінниця

03 липня 2023 р. Справа № 120/9097/23

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Яремчук Костянтин Олександрович, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримує пенсію, призначену як потерпілому від аварії на ЧАЕС 4-ї категорії відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", обраховану згідно з нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

27 квітня 2023 року Вінницьким окружним адміністративним судом прийнято рішення у справі № 120/2458/23, яким частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 . Цим рішенням зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожен рік роботи понад стаж 20 років, але не вище 75 процентів заробітку, згідно з частиною 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з дати звернення із заявою про перерахунок пенсії, з врахуванням проведених виплат.

На виконання цього судового рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області прийнято рішення від 30 травня 2023 року , яким відмовлено в перерахунку пенсії, оскільки розмір пенсії після перерахунку згідно з рішенням суду за двоскладовою формулою відповідно до статті 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796-ХІІ від 28 лютого 1992 року складе 3057,52 гривень, що призведе до зменшення пенсії на 4523,88 гривень. Відтак пенсійним органом відмовлено ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за віком відповідно до рішення суду у зв`язку з недоцільністю.

Не погодившись із рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області 30 травня 2023 року, позивач оскаржив його, звернувшись до суду з позовною заявою.

На переконання позивача, Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області слід зобов`язати здійснити перерахунок та виплату пенсії із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожен рік роботи понад 20 років, але не вище 75 процентів заробітку відповідно до вимог пункту 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції Закону до 11 жовтня 2017 року без застосування двоскладової формули та обмеження максимальним розміром пенсії в сумі 168 гривень.

Пунктом 4 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) визначено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Ознайомившись із позовною заявою та долученими до неї матеріалами, дійшов висновку відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі з огляду на таке.

Так, судом встановлено, що в провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа № 120/2458/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області. Предметом спору у цій справі визначено дії пенсійного органу щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії відповідно до частини 2 статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з визначенням середньомісячного фактичного заробітку для обчислення пенсії за роботу на території зони радіоактивного забруднення за період роботи з січня 2009 року по грудень 2009 року відповідно до вимог частини другої статті 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожен рік роботи понад 20 років, але не вище 75 процентів заробітку відповідно до вимог пункту 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Також позивач просив зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до частини 2 статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з визначенням середньомісячного фактичного заробітку для обчислення пенсії за роботу на території зони радіоактивного забруднення за періоди роботи з січня 2009 року по грудень 2009 року відповідно до вимог частини другої статті 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожен рік роботи понад 20 років, але не вище 75 процентів заробітку відповідно до вимог пункту 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з моменту подачі заяви.

За результатами розгляду справи № 120/2458/23 Вінницький окружний адміністративний суд рішенням від 27 квітня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 задовольнив частково. Зокрема рішенням суду зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожен рік роботи понад стаж 20 років, але не вище 75 процентів заробітку згідно з частиною 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з дати звернення із заявою про перерахунок пенсії, врахувавши раніше виплачені суми пенсії.

На виконання цього судового рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області 30 травня 2023 року прийнято рішення "Про відмову у перерахунку пенсії на виконання рішення суду № 120/2458/23 від 27 квітня 2023 року", яким ОСОБА_1 відмовлено у перерахунку пенсії на виконання рішення суду у зв`язку з недоцільністю. До таких висновків пенсійний орган дійшов з огляду на те, що розмір пенсії після перерахунку відповідно до рішення Вінницького окружного адміністративного суду за двоскладовою формулою відповідно до статті 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796-ХІІ від 28 лютого 1991 року складе 3057,52 гривень, що призведе до зменшення пенсії на 4523,88 гривень.

Звертаючись до суду із цим позовом, позивач, окрім оскарження рішення пенсійного органу, прийнятого на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 27 квітня 2023 року у справі № 120/2458/23, також наполягає на зобов`язанні відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожен рік роботи понад 20 років, але не вище 75 процентів заробітку відповідно до вимог пункту 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції Закону до 11 жовтня 2017 року без застосування двоскладової формули та обмеження максимальним розміром пенсії в сумі 168 гривень (тобто фактично мова йде про виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 27 квітня 2023 у справі № 120/2458/23).

Водночас положеннями частини другої статті 14, частини першої статті 370 КАС України передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до статті 373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Частиною п`ятою статті 372 КАС України визначено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах, вирішує суддя адміністративного суду одноособово, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначається Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404-VIII).

За частиною першою статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 11 Закону № 1404-VIII державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Аналіз наведених вище приписів свідчить про те, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом № 1404-VIII, у рамках виконавчого провадження з виконання виконавчого листа.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 686/23317/13-а та від 16 лютого 2019 року у справі № 816/2016/17.

Статтею 382 КАС України визначені спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення та інше.

Відповідно до вимог статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Варто звернути увагу на те, що вищезазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання нового позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Статтею 129-1 Конституції України регламентовано, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Суд звертає увагу, що у разі незгоди із рішеннями, діями чи бездіяльністю, вчиненими відповідачем на виконання судового рішення у справі № 120/2458/23 позивач може скористатися процесуальним механізмом судового контролю та звернутися до суду першої інстанції із відповідною заявою про визнання таких рішень, дій чи бездіяльності протиправними відповідно до статті 383 КАС України, а не подавати новий адміністративний позов.

Відповідно, якщо позивач вважає, що прийнятим на виконання вищевказаного рішення суду рішенням пенсійного органу від 30 травня 2023 року порушено його права, свободи чи інтереси, то він повинен звертатися до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправним такого рішення (тобто в порядку судового контролю за виконанням судового рішення), а не подавати новий позов.

Аналогічна правова позиція висловлена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 28 лютого 2023 року у справі № 260/1898/22, від 24 вересня 2020 року у справі № 640/15623/19 та ряду інших.

Відтак слід дійти висновку, що вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

При цьому слід врахувати висновки Великої Палати Верховного Суду, що наведені у постанові від 20 лютого 2023 року (справа № 260/3380/21). Так, суд касаційної інстанції виснував, що поняття "спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства" слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

За таких обставин слід дійти висновку, що за своєю правовою природою даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства в окремому судовому провадженні, оскільки Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області 30 травня 2023 року прийнято рішення на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 28 квітня 2023 року у справі № 120/2458/23.

Таким чином, суд дійшов висновку відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 170 КАС України.

Керуючись статтями 170, 171, 248 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Копію ухвали разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами повернути особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її прийняття.

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович