Справа № 160/14455/21
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2023-06-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 червня 2023 року м. Дніпросправа № 160/14455/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Прокопчук Т.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2021 р. (суддя Горбалінський В.В.) в адміністративній справі №160/14455/21 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Мелітополі, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2021 р., ухваленим за результатами розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позову про:

- визнання непрямою дискримінацією бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі у вигляді не підготування, не подання документів для перерахунку раніше призначеної пенсії за вислугою років у календарному обчисленні, що з 01.01.2021 або після цієї дати і на день звільнення склала 25 календарних років і більше згідно зі статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393, у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком - ОСОБА_1 ;

- зобов`язання Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, зарахувати час роботи ОСОБА_1 , з 24.10.2018 року по 29.12.2020 року на посаді начальника Відділу супроводження оперативними підрозділами досудових розслідувань Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, що підлягала заміщенню особами начальницького складу «підполковник Державного бюро розслідувань» до вислуги років;

- визнання протиправними дії Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, які полягають у відмові виготовити та подати до Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку раніше призначеної пенсії за вислугу років станом на 29.12.2020, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХП «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.01.2021 основного розміру пенсії;

- зобов`язання Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі підготувати та надати до Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких Інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.01.2021 основного розміру пенсії.

У поданій апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, винести нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено про те, що, оскільки позивач займав посаду рядового та начальницького складу, на нього поширюються положення ч. 3 ст. 19 Закону України «Про Державне бюро розслідувань», а його пенсійне забезпечення проводиться в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких Інших осіб».

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити оскаржене рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване, вказуючи на те, що позивача було призначено на посаду державної служби начальника відділу супроводження оперативними підрозділами досудових розслідувань ТУ ДБР у м. Мелітополі та встановлено посадовий оклад згідно з штатним розписом та надбавку за вислугу років. Позивач не приймав присяги особи рядового та начальницького складу, не укладав контракт та йому не присвоювалось спеціальне звання відповідно до вимог статей 12, 13 та 14-1, 14-2 Закону України «Про Державне бюро розслідувань». Позивача звільнено з посади державного службовця у зв`язку із скороченням посади державного службовця, яку він займав.

Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 24.10.2018 по 29.12.2020 проходив службу на посаді начальника відділу супроводження оперативними підрозділами досудових розслідувань Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, що підтверджується відомостями трудової книжки НОМЕР_1 . 01.07.2021 позивач звернувся до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі із заявою, в якій просив видати і направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нову довідку із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій, станом на 29.12.2020 для здійснення обчислення та перерахунку з 01.01.2021 основного розміру пенсії, за посадою, з якої був звільнений 29.12.2020. Листом від 16.07.2021 за №17-10/1713-5216608-4 Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі відмовило позивачу у підготовці довідки у зв`язку із тим, що згідно затвердженого штатного розпису на 2020 рік, затвердженого наказам Державного бюро розслідувань від 31.01.2020 №11-дек посада «начальника Відділу супроводження оперативними підрозділами досудових розслідувань» відносилась до категорії посад «державна служба».

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем не вчинено протиправних дій та не допущено протиправної бездіяльності щодо позивача, у зв`язку із чим підстави для видачі довідки, яку він вимагає, відсутні.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Колегія суддів вважає, що оскаржена рішення суду першої інстанції відповідає критеріям законності та обґрунтованості з огляду на наступне.

Правові основи організації та діяльності Державного бюро розслідувань визначає Закон України «Про Державне бюро розслідувань» від 12.11.2015 р. № 794-VIII (далі Закон № 794-VIII), відповідно до статті 1 якого в редакції до змін, внесених Законом № 305-IX, Державне бюро розслідувань є центральним органом виконавчої влади, що здійснює правоохоронну діяльність з метою запобігання, виявлення, припинення, розкриття та розслідування злочинів, віднесених до його компетенції. Згідно з частинами першої та другої статті 14 Закону № 794-VIII у зазначеній редакції до працівників Державного бюро розслідувань належать особи рядового і начальницького складу, державні службовці, працівники, які уклали трудовий договір із Державним бюро розслідувань. Служба в Державному бюро розслідувань є державною службою особливого характеру, що полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України. Час проходження служби в Державному бюро розслідувань зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби відповідно до закону. Частиною п`ятою статті 14 Закону № 794-VIII у зазначеній редакції визначено, що трудові відносини працівників Державного бюро розслідувань регулюються законодавством про працю, державну службу та укладеними трудовими договорами (контрактами). На державних службовців Державного бюро розслідувань поширюється дія Закону України "Про державну службу". Посади державних службовців Державного бюро розслідувань відносяться до відповідних категорій посад державної служби в порядку, встановленому законодавством.

Водночас 03 грудня 2019 року Верховна Рада України, з метою удосконалення правових основ організації та діяльності ДБР, прийняла Закон №305-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення діяльності Державного бюро розслідувань» (далі - Закон №305-IX), який набрав чинності 27 грудня 2019 року.

У зв`язку із внесеними Законом №305-IX змінами до Закону №794-VІІІ, зокрема, частина п`ята статті 14 Закону №794-VІІІ зазнала змін, відповідно до яких трудові відносини працівників Державного бюро розслідувань регулюються цим Законом (у частині переведення працівників Державного бюро розслідувань на нижчі або рівнозначні посади та звільнення осіб рядового та начальницького складу), законодавством про працю, державну службу та укладеними трудовими договорами (контрактами). На державних службовців ДБР поширюється дія Закону України «Про державну службу». Посади державних службовців ДБР відносяться до відповідних категорій посад державної служби в порядку, встановленому законодавством.

Крім того, у зв`язку із набранням чинності Законом №305-ІХ правовий статус ДБР змінився із центрального органу виконавчої влади на державний правоохоронний орган.

Зокрема, статтею 1 Закону №794-VІІІ (у редакції Закону №305-ІХ) визначено, що ДБР є державним правоохоронним органом, на який покладаються завдання щодо запобігання, виявлення, припинення, розкриття та розслідування злочинів, віднесених до його компетенції.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 указаного Закону, систему ДБР складають центральний апарат, територіальні управління, спеціальні підрозділи, навчальні заклади та науково-дослідні установи. У складі ДБР діють слідчі, оперативні підрозділи, підрозділи внутрішнього контролю та інші підрозділи. Організаційна структура ДБР визначається Президентом України.

Отже, з 27 грудня 2019 року змінився не лише правовий статус ДБР, але й порядок визначення організаційної структури ДБР (до внесення вищевказаних змін організаційна структура ДБР затверджувалася Директором ДБР за погодженням із Кабінетом Міністрів України).

Указані зміни були запроваджені законодавцем з метою удосконалення правових основ організації та діяльності ДБР шляхом реформування вказаного органу задля цілей удосконалення законодавчого регулювання питань, пов`язаних із діяльністю територіальних управлінь ДБР, проходженням служби особами рядового та начальницького складу ДБР, конкурсними відборами та переведенням працівників ДБР тощо.

На виконання вимог статті 9 Закону №794-VIII (у редакції Закону №305-ІХ) Указом Президента України від 05 лютого 2020 року № 41/2020 затверджено нову організаційну структуру ДБР, що, у свою чергу, зумовило необхідність прийняття змін до штатного розпису як центрального апарату ДБР, так і його територіальних органів.

Крім цього, Законом №305-ІХ доповнено Закон №794-VIII статтею 14-3, якою врегульовано порядок переведення працівників ДБР, за змістом якої державні службовці можуть бути переведені у системі ДБР за їхньою згодою без обов`язкового проведення конкурсу на іншу нижчу або рівнозначну вакантну або тимчасово вакантну посаду, за умови їх відповідності кваліфікаційним вимогам та критеріям професійної придатності для відповідної посади, у порядку, визначеному Законом України Про державну службу (частина перша статті 14-3); особи рядового і начальницького складу можуть бути переведені у системі ДБР, у тому числі з територіального управління до центрального апарату ДБР, за їхньою згодою без обов`язкового проведення конкурсу на іншу нижчу або рівнозначну вакантну або тимчасово вакантну посаду, за умови їх відповідності кваліфікаційним вимогам та критеріям професійної придатності для відповідної посади (частина друга статті 14-3); переведення осіб рядового і начальницького складу може здійснюватися за їхньою ініціативою, ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших закладів, установ системи ДБР, які порушили питання про переведення (частина третя статті 14-3).

З конструкції наведеної норми слідує, що законодавець встановив відмінності у правовому статусі осіб, які належать до різних за родом і умовами діяльності категорій службовців (державних службовців та осіб рядового і начальницького складу), та введено особливості щодо проходження служби та реалізації повноважень службовців ДБР.

При цьому указаною нормою не передбачено механізму переведення особи, що займає посаду державної служби, на посаду, яка підлягає заміщенню рядовим та начальницьким складом.

Таке тлумачення Закону №794-VIII викладене у постановах Верховного Суду від 26 травня 2022 року у справі №200/11081/20-а (пункт 56), від 24 червня 2022 року у справі №200/12306/20-а (пункт 37), від 22.12.2022р. у справі №160/8601/20.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає помилковими доводи позивача про те, що посада, яку він займав, належала до посад осіб рядового та начальницького складу.

Доводи скаржника про необхідність врахування при розгляді справи зміни, внесені Законом України №2720-УІІІ від 16.05.2019, якими встановлені спеціальні звання осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, оскільки позивач перебував на посаді державного службовця, з якої, у подальшому, і був звільнений.

Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженого рішення суду, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Колегією суддів під час перегляду справи в апеляційному порядку виявлено описки, допущені судом першої інстанції у вступній та описовій частинах оскарженого рішення, і які, зважаючи на відсутність зауважень скаржника, можуть бути виправлені шляхом постановлення відповідної ухвали, оскільки не порушують вимоги щодо законності та обґрунтованості рішення.

Керуючись статями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2021 р. в адміністративній справі №160/14455/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 28 червня 2023 р. та оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук