Справа № 200/1294/23
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2023-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 року справа №200/1294/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Гаврищук Т.Г., Казначеєва Е.Г., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 квітня 2023 року (головуючий суддя І інстанції Смагар С.В.), складене у повному обсязі 25 квітня 2023 року у справі № 200/1294/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, в якому просив:

визнати протиправними дії щодо відмови у підготовці та направленні до органу Пенсійного фонду України документів для призначення пенсії за вислугою років згідно з пунктом «а» ч. 1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військові служби, та деяких інших осіб», відповідно до вислуги років, яка становить 30 років 02 місяці 06 днів,

зобов`язати оформити та направити необхідні документи до відповідного органу Пенсійного фонду України для призначення пенсії за вислугою років згідно з пунктом «а» ч. 1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військові служби, та деяких інших осіб», відповідно до вислуги років, яка становить 30 років 02 місяці 06 днів.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25 квітня 2023 року позовні вимоги задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Національної поліції в Донецькій області щодо відмови у підготовці та направленні органу Пенсійного фонду України документів, необхідних для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугою років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», відповідно до вислуги років, яка становить 30 років 02 місяці 06 днів. Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Донецькій області оформити та направити до відповідного органу Пенсійного фонду України необхідні документи для призначення пенсії за вислугою років ОСОБА_1 відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відповідно до вислуги років, яка становить 30 років 02 місяці 06 днів.

Не погодившись із судовим рішенням, Головне управління Національної поліції в Донецькій області подало апеляційну скаргу, в якій просило суд скасувати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 квітня 2023 року та прийняти нову постанову про відмову у задоволені позову у повному обсязі у зв`язку з порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що у позивача відсутня необхідна календарна вислуга років для призначення пенсії, висновки суду в цій частині є протиправними.

Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу № 200/1294/23, однак судом першої інстанції справу не надійслано.

Відтак, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд»

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставину справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, про що свідчить паспорт НОМЕР_1 , виданий Великоновосілківським РВ УМВС України в Донецькій області 25 січня 1997 року.

Позивач відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого 27 липня 2015 року, має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-учасників бойових дій.

ОСОБА_1 проходив службу в Головному управлінні Національної поліції в Донецькій області.

14.09.2016 наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області №310о/с ОСОБА_1 звільнено за п.6 ч.1 ст.77 розділу VII Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України). Накази про звільнення ОСОБА_1 оскаржив в судовому порядку.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 14.12.2016 у справі №805/4260/16-а в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 11.12.2017 позовні вимоги позивача задоволені частково, скасовано накази про звільнення, поновлено ОСОБА_1 на посаді та стягнуто на його користь грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

Наказом ГУНП в Донецькій області від 12.12.2017 №591о/с позивача поновлено на посаді з 15.09.2016.

Постановою Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №805/4260/16-а, яка набрала законної сили, постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 11.12.2017 скасовано, а постанову Донецького окружного адміністративного суду від 14.12.2016 - залишено в силі.

Наказом ГУНП в Донецькій області від 25.03.2019 №119о/с, виданим на виконання постанови Верховного Суду, ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції з 14.09.2016.

Наказом ГУНП в Донецькій області від 24.01.2023 №35о/с внесено зміни до наказів від 14.09.2016 №310о/с та від 25.03.2019 №119о/с в частині оголошення вислуги років позивача.

Крім того, позивач у період з 07.07.2014 року по 19.05.2015 року брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції, що підтверджується довідкою від 19.05.2015 № 2926/Аб, а також у період з 01.05.2018 року по 25 березня 2019 року брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, що також підтверджується довідкою від 28.03.2019 № 2431/05/12-2019.

Згідно з довідкою від 14 квітня 2023 року про вислугу років майора поліції ОСОБА_1 , старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Мар`їнськоого відділенні поліції Волноваського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, позивач з 15 серпня 1998 року по 01липня 2002 року був курсантом Донецького інституту внутрішніх справ; з 01 липня 2002 року по 06 листопада 2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ, з 07 листопада 2015 року по 14 вересня 2016 року, а також з 12 грудня 2017 року по 23.05.2019 року проходив службу в Національній поліції України, вислуга років на 25 березня 2019 року становить: час служби в календарному обчисленні - 19 років 04 місяці 14 днів; час служби в пільговому обчисленні (без урахування вислуги в календарному обчисленні) - 10 років 09 місяців 22 дні. Вислуга років станом на 25 березня 2019 року становить 30 років 02 місяці 06 днів.

21 лютого 2023 року позивач звернувся до Головного управління Національної поліції в Донецькій області із заявою про направлення документів до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області для призначення йому пенсії за п. «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

20 лютого 2023 року листом № 3з1/34/01/2023 Головне управління Національної поліції в Донецькій області відмовило в задоволенні заяви ОСОБА_1 , що стало підставою для звернення позивача до суду.

Не погоджуючись із відмовою у направленні документів для призначенні пенсії, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Суд першої інстанції визнав право позивача на оформлення та направлення до відповідного органу Пенсійного фонду України необхідних документів для призначення пенсії за вислугою років ОСОБА_1 відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відповідно до вислуги років, яка становить 30 років 02 місяці 06 днів

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції погоджує висновки суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормами частин першої, п`ятої статті 14 Закону України від 03 квітня 2003 року № 661-IV Про Державну прикордонну службу України (далі - Закон № 661-IV) передбачено, що до особового складу Державної прикордонної служби України входять військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України. Комплектування Державної прикордонної служби України військовослужбовцями і проходження ними військової служби здійснюються на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Уповноважені посадові особи Державної прикордонної служби України попередньо вивчають склад призовників та здійснюють їх добір у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки.

Згідно з положеннями частин першої, другої статті 25 Закону № 661-IV держава забезпечує соціальний захист особового складу Державної прикордонної служби України відповідно до Конституції України, цього Закону та інших актів законодавства. Пенсійне забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України здійснюється у порядку та у розмірах, встановлених Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб № 2262-ХІІ (далі Закон № 2262-ХІІ).

Відповідно до пункту «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ, пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д», «ж» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше.

Стаття 17 Закону № 2262-ХІІ встановлює види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії.

Також, положення статті 17-1 Закону № 2262-ХІІ визначають, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною четвертою статті 17 Закону № 2262-ХІІ при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

Аналіз норм Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» дає підстави для висновку про те, що законодавець розмежовує такі поняття як «вислуга років» та «календарна вислуга років». При цьому, до вислуги років є можливим зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні і цей стаж теж враховується при призначенні пенсії (як правило впливає на розмір пенсії).

В то й же час для отримання права на призначення пенсії обов`язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначеному законом розмірі. До цієї вислуги зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні законом не передбачено.

Вказаним Законом чітко передбачено, що пенсія за вислугу років призначається за наявності 24 календарних роки і більше; міститься виключний перелік періодів служби, які враховуються в календарну вислугу років.

Вищезазначений висновок узгоджується з правовим висновком викладеним Верховним Судом у постановах від 27 березня 2018 року у справі № 295/6301/17, від 19 вересня 2018 року у справі № 725/1959/17, від 24 жовтня 2019 року у справі №295/7219/16.

Кабінетом Міністрів України затверджено постанову від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» (далі -Постанова № 393) яка встановлює, що до вислуги років особам офіцерського складу Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони та інших військових формувань, створених Верховною Радою України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, а також особам середнього, старшого і вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, поліцейським, особам, зазначеним у пункті ж статті 1-2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», особам середнього, старшого і вищого начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту та Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсій згідно з пунктом «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» додатково зараховується час їхнього навчання (у тому числі заочно) у цивільних вищих навчальних закладах, а також у інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське звання, до вступу на військову службу або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку - один рік за шість місяців.

Відповідно до пункту 3 Постанови № 393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: один місяць служби за три місяці - час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції (абзац 7 підпункту «а»); один місяць служби за півтора місяця: на заставах, постах, у комендатурах, відділеннях КПП, маневрових групах зі змінними заставами, на кораблях і катерах, що несуть службу по охороні державного кордону України, інших підрозділах Державної прикордонної служби за Переліком, затверджуваним Адміністрацією Державної прикордонної служби України (абзац 10 підпункту «в»).

До вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується пільговий стаж роботи на встановлених цим Порядком посадах.

Таким чином, з аналізу викладених положень наведеної Постанови вбачається, що пільгова вислуга враховується саме при призначенні пенсій згідно з пунктом «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ.

Поняття вислуга років, яка обчислюється у будь-якому випадку календарними роками та місяцями, застосовується як до осіб, які не мають пільгових умов на призначення пенсії за Законом № 2262-ХІІ, так і до осіб, які мають такі пільгові умови.

З матеріалів справи встановлено, що вислуга років на 25 березня 2019 року становить: час служби в календарному обчисленні - 19 років 04 місяці 14 днів; час служби в пільговому обчисленні (без урахування вислуги в календарному обчисленні) - 10 років 09 місяців 22 дні. Вислуга років станом на 25 березня 2019 року становить 30 років 02 місяці 06 днів

Однак, вислуга років позивача, з врахуванням часу служби, який підлягає зарахуванню на пільгових умовах, становить більше 24 календарних роки, відтак, суд вважає, що позивач набув право на призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ.

З наведених підстав, відмову відповідача, що викладена у листі слід вважати протиправною.

Пунктом 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 № 135/13402 встановлено, що заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи).

Відтак на структурний підрозділ відповідача покладаються функції підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України необхідних документів для призначення (перерахунку) пенсій та саме відповідача (після звернення позивача) покладений обов`язок оформлення особі, яка набула право на призначення відповідного виду пенсії подання про призначення пенсії за формою, установленою Порядком № 3-1, та направлення подання та відповідних документів до органу, що призначає пенсії, за місцем проживання особи.

Таким чином, чинним законодавством на відповідача покладено обов`язок підготувати і направити документи для призначення пенсії, який відповідачем належним чином не виконано.

До компетенції відповідача не належить вирішення питання про наявність підстав (в т.ч. стажу) для призначення чи перерахунку пенсії позивачу.

Відтак, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції щодо необхідності задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 квітня 2023 року № 200/1294/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04 липня 2023 року.

Судді А.В. Гайдар

Т.Г. Гаврищук

Е.Г. Казначеєв