Справа № 260/7974/21
Суддя: Мартинюк Н.М.
Дата ухвалення: 2023-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

04 липня 2023 року

м. Київ

справа №260/7974/21

адміністративне провадження №К/990/13902/23

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Мартинюк Н.М., розглянувши заяву Державного агентства меліорації та рибного господарства України про зупинення виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного агентства меліорації та рибного господарства України, Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Закарпатській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Міністерство аграрної політики та продовольства України, Закарпатська обласна державна адміністрація, про визнання дій протиправними, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 5 жовтня 2021 року просив:

- визнати протиправними дії Державного агентства меліорації та рибного господарства України під час проведеного дисциплінарного провадження, за результатами якого наказом № 127-ТО «Про звільнення ОСОБА_1 » від 8 грудня 2021 року звільнений начальник Управління Державного агентства рибного господарства у Закарпатській області ОСОБА_1 на підставі відсутності у діях ОСОБА_1 дисциплінарного проступку;

- скасувати наказ Державного агентства меліорації та рибного господарства України № 127-ТО від 8 грудня 2021 року «Про звільнення ОСОБА_1 »;

- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відповідного управління у Закарпатській області;

- зобов`язати Державне агентство меліорації та рибного господарства України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, за весь час вимушеного прогулу;

- зобов`язати компетентні органи Державної виконавчої служби, Міністерства юстиції України за наявності підстав, відповідно до вимог чинного законодавства України стягнути з Державного агентства меліорації та рибного господарства України на користь ОСОБА_1 кошти в сумі середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, за весь час вимушеного прогулу.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2022 року позовні вимоги задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано наказ Державного агентства меліорації та рибного господарства «Про звільнення ОСОБА_1 » від 8 грудня 2021 року № 127-ТО;

- поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Управління Державного агентства рибного господарства у Закарпатській області з 10 грудня 2021 року;

- стягнуто на користь ОСОБА_1 із Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Закарпатській області середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 10 грудня 2021 року до 13 жовтня 2022 року в розмірі: 104926,45 грн.

- рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Управління Державного агентства рибного господарства у Закарпатській області та в частині стягнення на його користь заробітної плати у межах одного місяці в розмірі: 29770,00 грн суд допустив до негайного виконання.

- у задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

24 жовтня 2022 року Закарпатський окружний адміністративний суд постановив ухвалу, якою ухвалив: «Виправити допущену в пункті 2 резолютивної частини рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2022 року у справі №260/7974/22 описку, а саме - помилково вказане найменування відповідача - 1 Державне агентство меліорації та рибного господарства, виправити на правильне - Державне агентство меліорації та рибного господарства України.

Виправити допущену в пункті 4 резолютивної частини рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2022 року у справі № 260/7974/22 описку, виклавши його в наступній редакції:

«Стягнути на користь ОСОБА_1 із Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Закарпатській області середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 10 грудня 2021 року по 13 жовтня 2022 року в розмірі 304786,15 грн. (триста чотири тисячі сімсот вісімдесят шість гривень п`ятнадцять копійок)».

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2023 року скаргу Державного агентства меліорації та рибного господарства України залишено без задоволення, скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2022 року змінено, викладено абзац другий резолютивної частини рішення в такій редакції:

«Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Закарпатській області з 10 грудня 2021 року».

У решті рішення суду залишено без змін.

Не погоджуючись з цією постановою, Державне агентство меліорації та рибного господарства України звернулося з касаційною скаргою до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - «КАС України»), подавши її 18 квітня 2022 року безпосередньо до суду.

Надалі Державне агентство меліорації та рибного господарства України подало до Верховного Суду заяву про зупинення виконання оскаржуваного судового рішення до закінчення перегляду справи в касаційному порядку.

В обґрунтування заяви скаржник покликається на те, що суд апеляційної інстанції, змінивши рішення місцевого суду, поновив позивача на посаді, яку він не займав до звільнення (начальник Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Закарпатській області). У цьому контексті скаржник указує, що на час звільнення позивач перебував на посаді начальника Управління Державного агентства рибного господарства у Закарпатській області.

Одночасно з цим, скаржник зазначає, що у порядку негайного виконання рішення суду першої інстанції наказом Держрибагенства від 8 листопада 2022 року №174-ТО позивача поновлено на посаді начальника Управління Державного агентства рибного господарства у Закарпатській області з 10 грудня 2021 року та виплачено йому середній заробіток у межах одного місяця в розмірі: 29770,00 грн.

Також скаржник посилається на те, що стосовно позивача проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000140 від 17 травня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 14, частиною третьою статті 368 Кримінального кодексу України.

Зрештою скаржник зазначає, що 22 травня 2023 року він отримав постанову про відкриття виконавчого провадження №71824987 від 16 травня 2023 року, якою постановлено боржнику (Держрибагенству) негайно виконати рішення суду та поновити стягувача ( ОСОБА_1 ) на посаді начальника Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Закарпатській області.

У підсумку скаржник указує, що зупинення виконання оскаржуваної постанови здатне попередити ускладнення чи неможливість повернення бюджетних коштів на користь Держрибагенства.

Серед іншого, до заяви скаржник додав копії постанови про відкриття виконавчого провадження №71824987 від 16 травня 2023 року, про зміну (доповнення) реєстраційних даних №71824987 від 16 травня 2023 року щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Закарпатській області з 10 грудня 2021 року.

Розглянувши цю заяву, суддя-доповідач дійшов висновку про її обґрунтованість з огляду на таке.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно зі статтею 370 КАС України та статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами; невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з частиною першою статті 375 КАС України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 340 КАС України суддя-доповідач в порядку підготовки справи до касаційного розгляду вирішує питання про зупинення виконання судових рішень, які оскаржуються.

Зупинення виконання судових рішень допускається як винятковий захід, для повинні бути поважні причини. Відповідна заява повинна бути мотивована, містити достатні й обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені належними доказами. Таке зупинення не повинно порушувати балансу інтересів сторін, а також не порушувати прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Заявник повинен навести обґрунтування відповідної вимоги та довести, що захист його прав та інтересів стане об`єктивно неможливим без вжиття таких заходів; для відновлення порушених прав необхідно буде докласти надмірних зусиль та/або витрат.

Пунктом «с» Рекомендацій (95)5 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам «Щодо введення в дію та поліпшення функціонування систем і процедур оскарження у цивільних або комерційних справах» від 7 лютого 1995 року передбачено, що коли судове рішення підлягає негайному виконанню, дозволити зупиняти виконання тільки тоді, коли в результаті виконання особі, яка подала скаргу, буде завдано непоправної або серйозної шкоди або коли це унеможливить здійснення правосуддя на більш пізньому етапі.

Зрештою у пунктах «b» та «d» Рекомендацій Rec(2003)16 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам «Щодо виконання адміністративних рішень і судових рішень у сфері адміністративного права» від 9 вересня 2003 роки зазначено: якщо в законодавстві не передбачено, що подача скарги на рішення автоматично зупиняє виконання даного рішення, сторонам повинна бути надана можливість звернутися до судових органів із клопотанням про призупинення виконання оскаржуваного рішення для забезпечення їх прав та інтересів; при винесенні рішення за клопотанням про призупинення виконання рішення судовий орган повинні враховувати права й інтереси третіх осіб.

Оцінивши доводи й докази заявника через призму наведеного правового регулювання та враховувавши права й інтереси інших учасників справи, предмет спору, суддя-доповідач дійшов висновку про обґрунтованість заяви і наявність підстав для зупинення виконання оскаржуваної постанови.

Керуючись статтями 248, 340, 375 КАС України,

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву Державного агентства меліорації та рибного господарства України про зупинення виконання судового рішення.

Зупинити виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2023 року у справі №260/7974/21 до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і не може бути оскаржена.

………………………………….

Н.М. Мартинюк,

Суддя Верховного Суду