Справа № 520/15234/21
Суддя: Кузіна Ж. В.
Дата ухвалення: 2023-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Провадження № 2-а/552/61/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.07.2023 року Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді - Кузіної Ж.В.

секретаря судового засідання Лихошвай А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Полтави адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту територіального контролю та земельних відносин про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова із адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову головного спеціаліста-інспектора з паркування відділу Інспекції з паркування департаменту територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради Величко Р.М. від 21 липня 2021 року № АБ074955 про його притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152-1 КУпАП. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, 05.08.2021 року позивач отримав через засоби поштового зв`язку вищевказану постанову, згідно якої встановлено, що 21.07.2021 року ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у розмірі 100 грн. за порушення правил паркування транспортних засобів, а саме не оплати вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування, чим порушив ПДР. Позивач зазначає, що є особою з інвалідністю 2 групи та має право на безоплатне паркування свого ТЗ. Просив скасувати постанову головного спеціаліста-інспектора з паркування відділу Інспекції з паркування департаменту територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради Величко Р.М. від 21 липня 2021 року.

Розпорядженням Голови Верховного Суду від 14.03.2022 № 7/0/9-22 у зв`язку із запровадженням воєнного стану на території України територіальну підсудність судових справ Орджонікідзевського районного суду м. Харкова змінено на Київський районний суд м. Полтава.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 21.04.2023 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

Матеріали справи містять відзив на адміністративний позов, в якому представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі посилаючись на те, що 21.07.2021 року виявлено адміністративне правопорушення, яке передбачено частиною 1 статті 152-1 КУпАП, а саме: несплата вартості послуг користування майданчиком для платного паркування транспортним засобом водієм ТЗ FORD FOCUS з реєстраційним номером НОМЕР_1 , за адресою м. Харків, вул. Сумська, 25, чим порушив абз 3 п.26, п.30 Правил паркування транспортних засобів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 року № 1342 та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 152-1 КУпАП. У відповідності до положень статті 14-2 КУпАП було здійснено фотофіксацію обставин порушення правил стоянки в режимі фотозйомки, шляхом створення зображень транспортного засобу в момент вчинення правопорушення. Стосовно посилань позивача про наявність у нього прав на безоплатне паркування в зв`язку з тим. що він є особою з інвалідністю , то відповідності до п.п. «Ґ» п. 30.3 ПДР України визначено, що розпізнавальний знак «Водій з інвалідністю» - є квадрат жовтого кольору із стороною 150мм і чорним зображенням символу таблички 7.17. Знак розміщується спереду і ззаду на механічних транспортних засобах, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять пасажирів з інвалідністю. Місця для безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, позначаються окремо дорожніми знаками або дорожньою розміткою та можуть використовуватись, якщо на транспортному засобі розміщено спереду і ззаду розпізнавальний знак «Водій з інвалідністю». Водночас, з фотознімків транспортного засобу під час вчинення правопорушення можливо чітко встановити, що на засобі відсутні розпізнавальні знаки «Водій з інвалідністю» (спереду і ззаду), транспортний засіб розташовано на загальному, а не на спеціальному місці для осіб з інвалідністю (тобто розміщено на місці без спеціальної розмітки та знаку), а отже таке розміщення та отримання послуг з паркування позивачем має бути оплачено у будь-якому випадку.

Суд, дослідивши докази по справі, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 21 липня 2021 року головним спеціалістом-інспектором з паркування Інспекції з паркування Департаменту територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради Величко Р.М. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення №АБ074955, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 152-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 гривень за порушення абз. 3.30 п.26.30 Правил паркування транспортного засобу. В постанові зазначено, що ОСОБА_1 21 липня 2021 року о 15 год. 40 хв. керуючи транспортним засобом ТЗ FORD FOCUS з реєстраційним номером НОМЕР_1 , здійснив адміністративне правопорушення, а саме: не оплата вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування, чим порушено абз 3 п.26.30 Правил паркування.

Згідно ч. 1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пункт 1 статті 247 КУпАП визначає обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності наявність події і складу адміністративного правопорушення, а наявність такої події доводиться шляхом надання доказів.

На підставі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 3 статті 283 КУпАП визначено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Положеннями ч. 2 ст.291 КУпАП визначено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Відповідно до ст. 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 152-1 КУпАП порушення правил паркування транспортних засобів, у тому числі не оплата вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування за кожну добу користування, - тягне за собою накладення штрафу в двадцятикратному розмірі від вартості однієї години послуги з користування тим майданчиком для платного паркування транспортних засобів, на якому знаходиться транспортний засіб у момент порушення.

Приміткою до цієї статті Кодексу визначено, що під не оплатою вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування слід розуміти не оплату вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів більш як за 10 хвилин користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів (крім майданчиків, обладнаних автоматичними в`їзними та виїзними терміналами, на яких оплата відбувається під час виїзду з майданчика).

Суб`єктом правопорушення, передбаченого частиною першою цієї статті, є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення (момент паркування), а в разі фіксації зазначеного правопорушення в режимі фотозйомки (відеозапису) - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладання адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису).

Організація та порядок паркування транспортних засобів на вулицях і дорогах населених пунктів регламентуються Правилами паркування транспортних засобів, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 13.12.2009 року № 1342.

Абзац 11 п. 4 Правил визначає, що паркування це - розміщення транспортного засобу на майданчику для паркування. Пункт 5 Правил передбачає, що паркування може бути платним або безоплатним відповідно до рішення органу місцевого самоврядування або оператора.

Відповідно до пункту 13 Правил відведені майданчики для паркування позначаються дорожніми знаками та суцільною синьою (блакитною) смугою на проїзній частині і на бордюрі, який відокремлює проїзну частину від пішохідної.

Відповідно до п. 26 Правил паркування транспортних засобів затверджених постановою Кабінету міністрів України № 1342 від 03.12.2009 року, користувач зобов`язаний сплатити вартість послуг з користування майданчиками для платного паркування та розмістити у лівому нижньому куті лобового скла транспортного засобу платіжний документ у спосіб, що забезпечує його видимість для перевірки. Після закінчення часу паркування, за який сплачено, звільнити місце паркування або сплатити вартість послуг з користування майданчиком для платного паркування за час фактичного паркування.

Позивач зазначає, що він є особою з інвалідністю другої групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 , тому має право на безоплатне паркування транспортного засобу відповідно до Порядку надання пільг водіям з інвалідністю, водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у тому числі транспортними засобами, що належать громадським організаціям осіб з інвалідністю, підприємствам, установам, організаціям, які провадять діяльність у сфері соціального захисту населення, на безоплатне паркування і зберігання транспортних засобів.

Відповідно до п.2 Порядку надання пільг водіям з інвалідністю, водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у тому числі транспортними засобами, що належать громадським організаціям осіб з інвалідністю, підприємствам, установам, організаціям, які провадять діяльність у сфері соціального захисту населення, на безоплатне паркування і зберігання транспортних засобів, що затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 2011 року №585, право на безоплатне паркування і зберігання транспортних засобів надається: водіям з інвалідністю, водіям, які перевозять осіб з інвалідністю.

Згідно до п.5 Правил, безоплатне паркування здійснюється шляхом розташування транспортного засобу на місці для безоплатного паркування з урахуванням дорожніх знаків та дорожньої розмітки, а також з дотриманням Правил паркування транспортних засобів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. № 1342 і Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306. При цьому в лівому нижньому куті лобового скла транспортного засобу розміщується розпізнавальний знак "Водій з інвалідністю".

Відповідно до ч.6 ст.30 ЗУ «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» власники спеціально обладнаних чи відведених майданчиків для паркування забезпечують виділення та облаштування в межах майданчиків місць для безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю. Водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, у тому числі на транспортних засобах, що належать підприємствам, установам, організаціям, які здійснюють діяльність у сфері соціального захисту населення, та громадським об`єднанням осіб з інвалідністю, мають право на встановлення на транспортному засобі розпізнавального знаку "Водій з інвалідністю" та під час перевезення осіб з інвалідністю користуються всіма перевагами, що надаються водіям з інвалідністю. Водії, які керують транспортними засобами, на яких встановлений розпізнавальний знак "Водій з інвалідністю", повинні мати при собі документи, що підтверджують інвалідність водія або одного з пасажирів.

У відповідності до п.п. «Ґ» п. 30.3 ПДР України визначено, що розпізнавальний знак «Водій з інвалідністю» - є квадрат жовтого кольору із стороною 150мм і чорним зображенням символу таблички 7.17. Знак розміщується спереду і ззаду на механічних транспортних засобах, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять пасажирів з інвалідністю.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідачем до свого відзиву на адміністративний позов були долучені роздруківки фотознімків із зображенням автомобіля позивача, номерний знак НОМЕР_1 . З огляду вказаних фотознімків вбачається, що автомобіль позивача 21.07.2021 року о 14 год. 31 хв. був розташований на майданчику для платного паркування, що знаходиться за адресою: м. Харків вул. Сумська, 25.

Разом з тим, з огляду вказаних фотознімків також вбачається, що транспортний засіб позивача ТЗ FORD FOCUS з реєстраційним номером НОМЕР_1 , ані спереду, ані ззаду не обладнаний розпізнавальним знаком «Водій з інвалідністю», що вимагає закон.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що відповідачем належними та допустимими доказами підтверджено правомірність прийняття постанови про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 у відповідності до приписів чинного законодавства, підстави для її скасування відсутні, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 6-11, 77, 246, 250, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту територіального контролю та земельних відносин про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний термін з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач Департамент територіального контролю та земельних відносин, місце знаходження м.Харків, майдан Конституції, 7, ідентифікаційний код в .

Головуючий Ж.В.Кузіна