Справа № 445/1439/20
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2023-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2023 року справа № 445/1439/20

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Мартинюка В.Я.

секретар судового засідання Лужняк О.М.

розглянувши у письмовому провадженні у м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Навчального центру імені Василя Вишиваного Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ), з участю третіх осіб органу опіки та піклування Золочівської районної держадміністрації Львівської області, ОСОБА_4 про скасування рішення житлово-побутової комісії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до Навчального центру імені Василя Вишиваного Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ), в якому просить:

скасувати рішення житлово-побутової комісії від 07 лютого 2020 року про зняття з квартирного обліку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

поновити на квартирному обліку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що в законодавстві не передбачено зняття з квартирного обліку дітей батьків, які розірвали шлюб. Тим більше, якщо один з батьків був зарахований на чергу для отримання житла (батько), а мати не має свого житла. Стверджує, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав, передбачених законом. Вказує, що питання про поновлення її на квартирному обліку не ставиться, оскільки вона розлучена із ОСОБА_4 і не є членом його сім`ї.

Відповідач у своїх запереченнях зазначає, що протоколом №2 було знято з квартирного обліку колишню дружину ОСОБА_1 та дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_2 . Виселення зазначених осіб не проводилося, оскільки ані ОСОБА_3 , ані ОСОБА_1 та діти ніколи не займали кімнати АДРЕСА_1 . Посилання позивачів на те, що ніде в законодавстві не передбачено зняття з квартирного обліку дітей батьків, які розірвали шлюб, є безпідставними. Зазначає, що 31.01.2020 року позивач була повідомлена листом №45 про засідання житлово-побутової комісії заплановане на 11 год. 00 хв. 07.02.2020 року щодо розгляду питання про перебування її та членів її родини на квартирному обліку, на листі позивач поставила свій підпис про ознайомлення. 01.02.2020 року членами ЖПК Навчального центру було обстежено матеріально-побутові умови проживання позивачів. Вказує, що 11.02.2020 року на адресу позивача було надіслано встановленим чином лист-повідомлення про те, що вона та її неповнолітні діти зняті з квартирного обліку.

Рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 14.12.2021 року у справі №445/1439/20 позов задоволено; протокольне рішення № 2 засідання житлово-побутової комісії Навчального центру Національної Гвардії України (військової частини НОМЕР_1 ) від 07.02.2020 року про зняття з квартирного обліку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - скасовано; зобов`язано Навчальний центр Національної гвардії України (військової частини НОМЕР_1 ) поновити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на квартирному обліку з моменту скасування.

Постановою Львівського апеляційного суду від 12.04.2023 року у справі №445/1439/20 апеляційну скаргу Навчального центру Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) (назву якого змінено Навчальний центр імені Василя Вишиваного Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 )) задоволено частково; рішення Золочівського районного суду Львівської області від 14 грудня 2021 року скасовано; провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Навчального центру імені Василя Вишиваного Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ), треті особи: орган опіки та піклування Золочівської районної держадміністрації Львівської області, ОСОБА_4 про скасування рішення житлово-побутової комісії закрито; роз`яснено ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , що розгляд справи за їх позовом віднесено до юрисдикції адміністративного суду, а також те, що протягом десяти днів з дня отримання копії постанови вони мають право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 27.04.2023 року у справі №445/1439/20 справу №445/1439/20 за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Навчального центру імені Василя Вишиваного Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ), треті особи: орган опіки та піклування Золочівської районної держадміністрації Львівської області, ОСОБА_4 про скасування рішення житлово-побутової комісії передано для розгляду до Львівського окружного адміністративного суду.

Ухвалою суду від 12.05.2023 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Навчального центру імені Василя Вишиваного Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ), треті особи: орган опіки та піклування Золочівської районної держадміністрації Львівської області, ОСОБА_4 про скасування рішення житлово-побутової комісії прийнято до провадження; справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою занесеною до протоколу судового засідання від 26.06.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши докази, судом встановлено такі обставини.

Відповідно до витягу з протоколу засідання житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 ВВ МВС України №3 від 31.05.2004 року прапорщика ОСОБА_4 із сім`єю у складі 4 чоловік в тому числі: він, дружина ОСОБА_1 , дочка ОСОБА_3 , син ОСОБА_2 зараховано на квартирний облік.

Згідно із довідкою з місяця проживання про склад сім`ї та прописку №269 від 14.11.2019 року ОСОБА_4 постійно разом із 4 членами сім`ї: дружиною ОСОБА_1 , дочкою ОСОБА_3 , сином ОСОБА_2 , проживає і прописаний у АДРЕСА_2 .

Окрім того, як вбачається із витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання від 05.04.2018 року та довідки про реєстрацію місяця проживання особи №116 від 15.03.2018 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстровані за адресою АДРЕСА_2 .

При цьому, відповідно до довідки про місце проживання №12/9 від 09.12.2021 року ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_3 .

03.02.2020 року ОСОБА_4 звернувся до відповідача із рапортом, в якому у зв`язку із розірванням шлюбу просив зняти колишню дружину ОСОБА_1 та дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

Відповідно до витягу з протоколу засідання житлово-побутової комісії Навчального центру НГ України №2 від 07.02.2020 року у зв`язку з розлученням внесено зміни в квартирну справу ст. прапорщика ОСОБА_3 . Знято з квартирного обліку колишню дружину ОСОБА_1 , дочку ОСОБА_3 , сина ОСОБА_2 . Виключено із загальних та першочергових списків військовослужбовців та членів їх сімей, які перебувають на квартирному обліку у Навчальному центрі НГ України.

Не погодившись із такими рішеннями позивач звернулася до суду.

Змістом спірних правовідносин є зняття з квартирного обліку ОСОБА_3 , ОСОБА_2 Навчального центру імені Василя Вишиваного Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ).

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-XII (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Закон №2011-XII).

Відповідно до абзацу першого ч.1 ст.12 Закону №2011-XII держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Абзацом третім цієї ж норми передбачено, що військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства.

Абзацом другим п.26 розділу VI Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями затвердженої наказом Міністерства оборони України №380 від 31.07.2018 року (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Інструкція №380), передбачено, що у разі розірвання шлюбу військовослужбовцем на обліку разом з ним залишаються діти, які за рішенням суду або за домовленістю сторін залишаються проживати разом з військовослужбовцем, крім випадків позбавлення батьківських прав.

Відповідно до абзацу третього п.26 розділу VI Інструкції №380 у разі розірвання шлюбу члени сім`ї військовослужбовця (крім дітей), які перебувають з ним на обліку та не є військовослужбовцями, знімаються з обліку.

Постановою Кабінету Міністрів України №1081 від 03.08.2006 року було затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Порядок №1081).

Військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини (абзац перший п.24 Порядку №1081).

Згідно із абзацом другим п.24 Порядку №1081 у рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

Як передбачено частиною четвертою ст.9 Житлового кодексу Української РСР від 30.06.1983 року №5464-X (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Житловий кодекс), ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до частини першої ст.61 Житлового кодексу користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.

Згідно із частиною другою цієї норми договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору (ч.1 ст.64 Житлового кодексу).

Як передбачено частиною другою ст.64 Житлового кодексу до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї (ч.3 ст.64 Житлового кодексу).

Відповідно до ч.1 ст.29 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 року №435-IV (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - ЦКУ) місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Згідно із ч.2 ст.29 ЦКУ фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна (ч.3 ст.29 ЦКУ).

Як передбачено частиною другою ст.160 Сімейного кодексу України від 10.01.2002 року №2947-III (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Сімейний кодекс), місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Судом встановлено, що на момент зняття з квартирного обліку дітей ОСОБА_4 , а саме ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , вони були неповнолітніми особами.

Вказане, зокрема, підтверджується свідоцтвами про народження НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , які наявні в матеріалах справи.

Суд звертає увагу, що з урахуванням наведених норм Житлового кодексу, ЦКУ, а також Сімейного кодексу, можна дійти висновку, що неповнолітні особи самостійно не можуть визначати своє місце проживання.

Крім того, у відповідності до ч.5 ст.242 КАС України, беруться наступні правові висновки, зроблені Верховним Судом у постановах від 16.12.2020 року у справі №206/4028/18, від 04.07.2018 року у справі №711/4431/17: «Не можна вважати не поважною причину не проживання дитини у спірному житлі її проживання в іншому місці з одним із батьків, оскільки неповнолітня дитина в силу свого віку не має достатнього обсягу цивільної дієздатності самостійно визначати місце свого проживання. Маючи право проживати за зареєстрованим місцем проживання за місцем проживання будь-кого з батьків, дитина може реалізувати його лише за досягнення певного віку. Не впливає на поважність причин непроживання дитини і наявність у того з батьків, з ким вона фактично проживає, права власності на житло, оскільки наявність майнових прав у батьків дитини не може бути підставою для втрати її особистих житлових прав. Визначальним у цьому випадку є забезпечення найкращих інтересів дітей».

Враховуючи встановлені обставини та наведені правові висновки, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на момент прийняття рішення житлово-побутовою комісією Навчального центру НГ України про зняття їх з квартирного обліку не могли визначати своє місце проживання, а тому за ними повинно було зберегтись право на користування житлом за місцем проживання їх батька ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_2 .

Окрім того, суд вважає за необхідне наголосити на тому, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню також п.26 розділу VI Інструкції №380, оскільки, як зазначено самим позивачем, діти ОСОБА_3 та ОСОБА_2 продовжують проживати, у тому числі, зі своїм батьком ОСОБА_4 .

При цьому, він не був позбавлений батьківських прав.

Вказане сторонами не заперечується.

Відтак, за сукупністю обставин, суд вважає, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не підлягали зняттю з квартирного обліку за уже згаданою адресою.

Як наслідок, суд вважає, що оскаржуване рішення, оформлене протоколом засідання житлово-побутової комісії №2 від 07.02.2020 року, є безпідставним та необґрунтованим, а тому підлягає скасуванню.

Судом не беруться також інші посилання відповідача, з огляду на встановлені обставини.

З огляду на викладене, рішення житлово-побутової комісії Навчального центру НГ України №2 від 07.02.2020 року в частині, яка стосується ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не відповідає критеріям правомірності передбачених пунктах 1 та 3 ч.2 ст.2 КАС України, а тому підлягає скасуванню.

Відтак, адміністративний позов у цій частині підлягає задоволенню.

Щодо зобов`язання поновити ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на квартирному обліку.

Суд вважає, що вказана вимога є похідною від попередньої, а тому вона також підлягає задоволенню.

Відтак, адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

При цьому, суд, у відповідності до ч.2 ст.9 КАС України, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним уже згадане рішення про зняття з обліку ОСОБА_3 та ОСОБА_2 №2 від 07.02.2020 року.

Щодо судового збору, то, у відповідності до вимог ст.139 КАС України, такий підлягає стягненню на користь позивача

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю та вийти за межі позовних вимог.

Визнати протиправним та скасувати рішення житлово-побутової комісії Навчального центру НГ України №2 від 07.02.2020 року в частині зняття з квартирного обліку ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Зобов`язати Навчальний центр імені Василя Вишиваного Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) (адреса: АДРЕСА_4 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) поновити на квартирному обліку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Навчального центру імені Василя Вишиваного Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) (адреса: АДРЕСА_4 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_5 ) 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський оружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Мартинюк В.Я.