Справа № 580/2540/23
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2023-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

30 червня 2023 року справа № 580/2540/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Л.В. Трофімової перевірив матеріали позовної заяви у справі №580/2540/23 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (пров. Тихий 3А, м. Умань, Черкаська область, 20300, ) про визнання протиправною та скасування постанови, постановив ухвалу.

04.04.2023 вх. № 12828/23 ОСОБА_1 (представник - адвокат Кушнеренко Т.В. згідно з ордером від 31.03.2023 серія ВТ № 1032936), звернувшись до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), просить (з урахуванням заяви від 08.05.2023 вх. № 17803/23):

- визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управлінню Міністерства юстиції? (м. Київ) Кокот Г.В. від 15.02.2023 у виконавчому провадженні № 53509238 щодо накладення штрафу на ОСОБА_1 у сумі 66237,00 грн.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 171 КАС України суд після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

26.06.2023 вх.25618/23 представник позивача покликається на ч.2 ст.72 Закону України «Про виконавче провадження» та стверджує: постанова про накладення штрафу у зв`язку з несплатою аліментів є окремим виконавчим документом, немає спору про розмір аліментів.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, посадових та службових осіб.

Вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За правилами ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист, зокрема, шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що у зв`язку з прийняттям рішення чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб`єктом владних повноважень, порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси особи позивача.

Вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). Порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов`язковими.

До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до? ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Велика Палата Верховного Суду постанові від 14.12.2021 у справі № 2610/27695/2012 відступила від правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 березня 2020 року у справі № 682/3112/18 щодо оскарження постанови державного виконавця про накладення штрафу у зв`язку з наявною заборгованістю зі сплати аліментів, що відповідно до частини другої статті 74 Закону № 1404-VIII скарга на постанову державного виконавця про накладення штрафу підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Позивач оскаржує постанову головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управлінню Міністерства юстиції? (м. Київ) Кокот Г.В. від 15.02.2023 у виконавчому провадженні № 53509238 щодо накладення штрафу на ОСОБА_1 у сумі 66237,00 грн (50% суми заборгованості зі сплати аліментів, станом на 31.01.2023 у платника аліментів виникла заборгованість у сумі 132474,00 за період 01.08.2019 до 31.01.2023) щодо заборгованості зі сплати аліментів - розмір перевищує суму відповідних платежів за три роки.

Суд встановив, що процитована адвокатом норма частини 2 у статті 72 «звернення стягнення на допомогу з державного соціального страхування та соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства» Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII відсутня, а покликання відповідає змісту ч.2 ст.74: рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.12.2021 у справі № 2610/27695/2012 зазначила, що поняття та різновиди штрафів, що передбачені нормами Закону №1404-VIII, і штрафу, передбаченого ст. 549 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), мають різну правову природу, оскільки в останньому випадку штраф є різновидом неустойки - грошової суми або іншого майна, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Поняття штрафу, вжите у ч. 2 ст. 74 Закону № 1404-VIII, стосується випадків покладення відповідальності на боржника за невиконання рішення, та його стягнення проводиться на користь держави. У той час як суми штрафів за невиконання судових рішень про стягнення аліментів, передбачені ч. 14 ст. 71 Закону № 1404-VIII, перераховуються на користь стягувача аліментів. Правова природа, характер, цільове призначення та стягувач штрафу, визначеного в ч. 2 ст. 63 Закону № 1404-VIII, ч. 2 ст. 74 Закону № 1404-VIII, та штрафу, передбаченого ч. 14 ст. 71 Закону № 1404-VIIІ - відмінні, оскільки постанова виконавця про накладення штрафу у зв`язку з наявністю заборгованості зі сплати аліментів є рішенням виконавця щодо виконання судового рішення про стягнення аліментів, як це передбачено ч. 1 ст. 74 Закону № 1404-VIII. Це дає можливість тлумачити ч. 2 ст. 74 Закону № 1404-VIII таким чином, що оскарження постанов виконавців про накладення штрафу у зв`язку з наявністю заборгованості зі сплати аліментів має відмінний порядок від оскарження постанов виконавців про накладення інших штрафів, що розглядаються в порядку адміністративного судочинства. Великою Палатою Верховного Суду зауважено, що відповідно до ч. 3 ст.195 Сімейного кодексу України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом й такі спори вирішуються за правилами цивільного судочинства.

Порядок стягнення аліментів, крім норм Сімейного кодексу України, регулюється також положеннями ст. 71 Закону №1404-VIII, якою передбачається, серед іншого, накладення на користь стягувача штрафу за наявності заборгованості зі сплати аліментів у відповідних розмірах (частина чотирнадцята).

Позивачем до позовної заяви доданий розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 19.04.2023 №15341-6, що адресований ОСОБА_1 , де зазначено, що на виконанні у Віділі ДВС у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 53509238 по виконавчому листу від 23.02.2017 №386/193/17, виданому Голованівським районним судом Кіровоградської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) щомісячно аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.01.2017 і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з розрахунком заборгованість зі сплати аліментів станом на 31.07.2019 складає 29658,25 грн.

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що скарга на постанову державного виконавця про накладення штрафу у зв`язку з наявною заборгованістю зі сплати аліментів належить розгляду в порядку цивільного судочинства.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, скасовуючи попередні рішення щодо постанови від 19.10.2022 у справі № 2312/95/2012 також зауважив, що поняття штрафу, вжите у ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII, стосується випадків покладення відповідальності на боржника за невиконання рішення, та його стягнення проводиться на користь держави. У той час як суми штрафів за невиконання судових рішень про стягнення аліментів, передбачені ч. 14 ст. 71 закону №1404-VIII, перераховуються на користь стягувача аліментів. Вказане свідчить про те, що правова природа, характер, цільове призначення та стягувач штрафу - відмінні. Адже постанова виконавця про накладення штрафу у зв`язку з наявністю заборгованості зі сплати аліментів є рішенням щодо виконання судового рішення про стягнення аліментів, як це передбачено ч. 1 ст. 74 Закону. З огляду на це Касаційний цивільний суд дійшов висновку, що оскарження постанов державних виконавців про накладення штрафу у зв`язку з наявністю заборгованості зі сплати аліментів має відмінний порядок від оскарження постанов виконавців про накладення інших штрафів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства. Оскільки предметом регулювання є як визначення розміру заборгованості за аліментами, так і накладення штрафів за її наявності, порядок вирішення спору як щодо розміру заборгованості, так і про накладення штрафу має відбуватися у межах однієї юрисдикції - у порядку цивільного судочинства, що відповідатиме принципам верховенства права та ефективності провадження як механізму судового захисту.

Відповідно до ч. 5 статті 242 КАС України під час вибору і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 с. 170 КАС України суд відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. Відповідно до ч. 6 ст. 170 КАС України у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду належить розгляд такої справи.

Суд дійшов висновку про наявні підстави для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови, позаяк позовні вимоги належить розглядати у порядку цивільного судочинства щодо оскарження постанови державного виконавця про накладення штрафу у зв`язку з наявною заборгованістю зі сплати аліментів, а не як адміністративному суду.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 19, 20, 45, 170-171, 241-243, 245, 248, 256, 293-297 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови від 15.02.2023 у виконавчому провадженні № 53509238 про накладення штрафу у сумі 66237,00 грн.

Роз`яснити позивачеві, що позовні вимоги належить розглядати відповідному місцевому загальному суду у порядку цивільного судочинства за правилами ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання відповідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи відповідно до підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням рішення ВРП від 17.08.2021 1845/О/15-21 «Про затвердження Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи».

Копію ухвали направити позивачеві та представнику позивача.

Суддя Лариса ТРОФІМОВА