Справа № 585/2130/23
Суддя: Каливод О. О.
Дата ухвалення: 2023-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 585/2130/23
Номер провадження 2-а/585/43/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2023 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді - Каливод О.О.,

за участі:

секретаря судового засідання - Безручко О.П.,

позивача - ОСОБА_1 ,

третьої особи - Науменко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ,

до

відповідача ГУНП в Сумській області

третя особа: інспектор СРПП Роменського РВП ГУНП в Сумській області Науменко Валерій Володимирович,

вимоги позивача: про скасування постанови БАД № 313374 від 16.05.2023 року виданого ІСРПП Роменського РВП ГУНП в Сумській області,-

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:І. Стислий виклад позиції сторін.

1. 24 травня 2023 року ОСОБА_1 (далі позивач), звернулася до суду з позовом про скасування постанови БАД № 313374 від 16.05.2023 року виданого ІСРПП Роменського РВП ГУНП в Сумській області і.

2. Позов обґрунтувала тим, що постановою про накладення адміністративного стягнення БАД № 313374 від 16.05.2023 року виданого ІСРПП Роменського РВП ГУНП в Сумській області лейтенантом ОСОБА_2 її було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП до адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 3400.00 гривень , згідно якої : вона, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Suzuki Leos 49,9 куб.м., належність ОСОБА_3 16.05.2023 року о 15 год 30 хв. в с.Коржі, вул.Польова з не зареєстрованим у встановленому порядку в органах МВС, чим порушила п.п.2.9 в, не маючи посвідчення водія відповідної категорії п.п.2.1 а ПДР України, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП, частиною 6 ст.121 КУпАП.

Позивач повідомила, що вона не згодна з даною постановою, оскільки вона вівши скутер у руках на якому сиділи 2-є дітей рухалася в напрямку власного будинку по АДРЕСА_1 , та побачила, що дорога перегороджена гілками та почала їх прибирати для того щоб провести скутер далі, потім вийшов ОСОБА_4 та сказав, щоб вона гілки не прибирала та сказав, що це його дорога, він її зробив та сказав їй, щоб вона обходила полем. У ході словесної перепалки ОСОБА_4 почав застосовувати до неї фізичну силу та штовхати і тому вона зателефонувала на лінію 102 та повідомила про те, що трапилося. 16.05.2023 року о 16 годині 00 хвилин за місце її проживання приїхали працівники поліції та запитали чи є в неї документи на скутер, вона винесла документи і вона винесла паспорт, вона винесла документи і потім на неї склали постанову БАД №313374 від 16.05.2023 року. Дану постанову вона вважає невмотивованою, необґрунтованою, та винесеною з порушенням норм адміністративного законодавства. По перше вона не здійснювала рух на транспортному засобі, даний транспортний засіб вона вела в руках, по друге працівники поліції не розібралися в ситуації, не притягнули винну особу до відповідальності, по третю при складанні постанови працівники поліції зазначили дві статті за якими її притягнуто до адміністративної відповідальності, по четверте працівник поліції не розповів її права, чим порушив ст.268 КУпАП та не дотримався процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення. Крім того позивач зазначає, що всупереч вимогам ст..77 КАС України. Відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження нею вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.126 та ч.6 ст.121 КУпАП. Відповідачем не надано до матеріалів справи ніяких доказів, якими би було зафіксовано керування нею 16.05.23 року 15 год.30. хв. по АДРЕСА_1 мопедом, який є не зареєстрованим.

3. Відповідач Головне управління Національної поліції в Сумській області подав суду відзив на позовну заяву в якому повністю заперечував проти задоволення позовних вимог позивача. Вважав, позовні вимоги необґрунтованими та такими, які не підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідач зазначив, що 16.05.2023 року інспектором СРПП Роменського РВП ГУНП в Сумській області Науменком В.В. відносно ОСОБА_1 винесено постанову БАБ №313374, оскільки остання 16 травня 2023 року о 15 годині 30 хвилин керувала мопедом не зареєстрованим у встановленому порядку та не маючи посвідчення водія відповідної категорії. При винесенні оскаржуваної постанови дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм права та законні інтереси позивача. Водієві ОСОБА_1 було роз`яснено положення ст..ст. 268,289 КУпАП про що свідчить її підпис в оскаржуваній нею постанові. Отже дана постанова є правомірною, винесена уповноваженою особою, у порядку та спосіб передбачений чинним законодавством.

Крім того відповідач зазначає, що відповідно принципу змагальності позивач має спростувати доводи суб`єкта владних повноважень, якщо їх обґрунтованість заперечує. Проте ОСОБА_1 у своїй позовній заяві не спростовує належними та допустимими доказами факт наявності у неї посвідчення водія відповідної категорії на право керування транспортним засобом.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

4. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Додатково зазначила, що вона не керувала транспортним засобом, а лише вела його в руках. Крім того додала, що у неї вже деякий час неприязні відносини з ОСОБА_4 і мабуть тому, останній на грунті таких відносин звернувся до Роменського відділу поліції.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду повідомлений належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за його обов`язкової участі суду не надав.

Третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні повідомив, що він працює в Роменському РВП, 16.05.2023 року виїхав на виклик в с.Коржі та за результатом виклику наклав на ОСОБА_1 стягнення у виді 3400 гривень штрафу за те, що вона , не маючи посвідчення водія, керувала мопедом, не зареєстрованим в установленому порядку.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом, та зміст спірних правовідносин.

5. Судом встановлено, що до суду звернулась ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ( а.с.4-6)

6. Згідно постанови БАД № 313374 від 16.05.2023 року ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126 ч.2 та ст.121 ч.6 КУпАП так як вона 16 травня 2023 року о 15 годині 30 хвилин в с.Коржі, вул.Польова керувала мопедом Suzuki Leos не зареєстрованим в установленому порядку в органах МВС чим порушила вимоги п.п.2.9в ПДР України, не маючи посвідчення водія, чим порушила вимоги п.п.2.1.А ПДР України . ОСОБА_1 вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.126 ч.2 та ст.121 ч.6 КУпАП за скоєння якого його притягнуто до відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 3400,00 гривень. ( а.с.7)

7. Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_1 ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 . Її батьками зазначені ОСОБА_6 та ОСОБА_1 . ( а.с.8).

8. Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_2 ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 . Його батьками зазначені ОСОБА_6 та ОСОБА_1 . ( а.с.9).

9. Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_3 ОСОБА_8 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 . Його батьками зазначені ОСОБА_6 та ОСОБА_1 . ( а.с.10).

10. Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_4 ОСОБА_9 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 . Його батьками зазначені ОСОБА_6 та ОСОБА_1 . ( а.с.11).

VІ. Норми права.

11. Наведене свідчить про публічно-правовий спір з приводу рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ст. 6 Закону України "Про Національну поліцію" поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про Національну поліцію" під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасникам дорожнього руху ставиться в обов`язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" визначається Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до ч.4 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення визначений ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

В свою чергу, згідно з п.1 ст. 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з статтею 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

За змістом статей 10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

При цьому, відповідно до статті 217 КУпАП посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов`язків.

Відповідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

У рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п. 1 ст. 32 Конвенції) неодноразово наголошував, що Суд та національні суди відповідної країни при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів: п.45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17 червня 2011 року; п.75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05 травня 2015 року; п.52 Рішення ЄСПЛ у справі «Єрохін проти України» від 15 лютого 2013 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків або встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рекомендації № R (91) 1 Комітету Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

V. Оцінка суду.

12. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як передбачено ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності; застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У судовому засіданні беззаперечно не встановлено, та суду відповідно не було надано доказів того, що ОСОБА_1 дійсно 16 травня 2023 року о 15 годині 30 хвилин керувала транспортним засобом, а саме мопедом Suzuki Leos не зареєстрованим в установленому порядку в органах МВС не маючи посвідчення водія на право керування транспортними засобами.

А відтак, на переконання суду, інспектор при розгляді справи про адміністративне правопорушення, діяв всупереч вимогам ст.245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, вирішив справу в порушення вимог закону.

Відповідно до ст.245 ч.2 п.2 КАС України, у разі задоволення позову, суд може визнати протиправним та скасувати індивідуальний акт.

Дійшовши до переконання, що при винесенні постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності інспектор діяв з порушенням вказаних вимог КУпАП, суд вважає, що інспектор притягнув позивача до адміністративної відповідальності не повністю з`ясувавши обставини справи.

На підставі викладеного, та з урахуванням встановлених КАС України завдань адміністративного судочинства, суд дійшов висновку про необхідність надіслання справи про адміністративне правопорушення у відношенні позивача на новий розгляд до компетентного органу, а саме - до посадової особи Роменського РВП ГУНП в Сумській області.

Вказане є достатньою підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. ст.126 ч.2 та за ст.121 ч.6 КУпАП.

Таким чином, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 5-10, 13, 14, 72-77, 94, 241 246, 250, 255, 293, 295 КАС України суд, -

У Х В А Л И В :

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ГУНП в Сумській області про скасування постанови БАД № 313374 від 16.05.2023 року виданого ІСРПП Роменського РВП ГУНП в Сумській області, третя особа: інспектор СРПП Роменського РВП ГУНП в Сумській області Науменко Валерій Володимирович, -задовольнити.

2. Скасувати постанову БАД № 313374 від 16.05.2023 року видану ІСРПП Роменського РВП ГУНП в Сумській області.

3. Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за ч. 6 ст. 121, та за ч.2 ст. 126 КУпАП направити на новий розгляд до Компетентної посадової особи Роменського РВП ГУНП в Сумській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Роменський міськрайонний суд Сумської області.

Апеляційна скарга на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня складання повного тексту судового рішення через Роменський міськрайонний суд Сумської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Сумській області, місцезнаходження: вулиця Герасима Кондратьєва,23, м.Суми, 40000, .

Третя особа: інспектор СРПП Роменського РВП ГУНП в Сумській області Науменко Валерій Володимирович.

Повний текст рішення суду виготовлено 4 липня 2023 року.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Оксана КАЛИВОД