Справа № 480/3311/23
Суддя: С.О. Бондар
Дата ухвалення: 2023-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2023 року Справа № 480/3311/23

Сумський окружний адміністративний суд у складі судді - Бондаря С.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу №480/3311/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Сумській області, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Сумській області щодо ненарахування та невиплати позивачу грошової компенсації за 38 невикористаних днів щорічної основної та додаткової відпусток за 2022 рік виходячи із грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби - 13.01.2023;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Сумській області нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за 38 днів невикористаної щорічної основної відпустки та додаткової відпустки за стаж служби за 2022 рік, виходячи із грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби 13.01.2023;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Сумській області щодо ненарахування та невиплатипозивачу грошової компенсації відпустки, як учаснику бойових дій, за 2015, 2022 та 2023 роки у загальній кількості 42 днів виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби 13.01.2023;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Сумській області нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористані відпустки як учаснику бойових дій за 2015, 2022 та 2023 роки у загальній кількості 42 днів виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби 13 січня 2023 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що при звільненні зі служби в поліції 13.01.2023, відповідачем не виплачено грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпусток за 2022 рік, а також відповідачем не виплачено грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015, 2022 та 2023 роки, у той час як статус учасника бойових дій позивач набув 2015 року.

Ухвалою суду від 14.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Представник Головного управління Національної поліції в Сумській області надав відзив на позовну заяву, в якому заперечуючи проти задоволення позовних вимог зазначає, що особиистий рапорт ОСОБА_1 щодо надання останньому щорічної основної оплачуваної відпустки за 2022 рік та додаткової оплачуваної відпустки за 2022 рік до управління кадрового забезпечення не надходили. Відповідно до абзаців сьомого та восьмого пункту 8 розділу III Порядку №260, за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до чинного законодавства. Виплата грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до чинного законодавства, на день звільнення із служби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів. Кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану відпустку вказується в наказі про звільнення.

Також відповідач зазначає, що особа, яка є учасником бойових дій, має право на отримання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів кожного року, проте у разі не перебування у такій додатковій відпустці особи яка є учасником бойових дій не породжує для останньої права на компенсацію грошових коштів за невикористані календарні дні додаткової відпустки. Статус учасника бойових дій позивач отримав 12.02.2015 році. Позивач до 06.11.2015 проходив службу в УМВС України в Сумській області, а вже з 07.11.2015 призначений на посаду в ГУНП в Сумській області. Враховуючи, що особові справи евакуйовані в іншу місцевість до настання безпекового періоду, тому не є за можливо надати інформацію стосовно надання чи ненадання ОСОБА_1 додаткової оплачуваної відпустки як учаснику бойових дій за період з 13.02.2015 по 06.11.20215. Як зазначено у листі управління кадрового забезпечення, додаткова оплачувана відпустка як учаснику бойових дій за 2022 та 2023 роки відповідно до поданих до управління матеріалів (особистий рапорт, копія посвідчення УБД), не надавалася.

У відповіді на відзив представник позивача підтримує позовні вимоги.

Суд, перевіривши матеріали справи, повно та об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 у період з 22.05.2014 по 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ, а у період з 07.11.2015 по 13.01.2023 - в органах Національної поліції.

Під час проходження служби позивач отримав статус учасника бойових дій, що підтверджено посвідченням серії НОМЕР_1 від 12.02.2015 (а.с. 5).

Згідно з наказом ГУНП в Сумській області від 12.01.2023 № 15 о/с "По особовому складу" старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , інспектора взводу №1 роти патрульної служби поліції особливого призначення "Суми" ГУНП в Сумській області, звільнено зі служби в поліції за пунктом 3 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції) з 13.01.2023 (а.с. 8).

Позивач звернувся до відповідача із заявами від 01.02.2023, в яких просив виплатити грошову компенсацію за невикористану додаткову відпустку, як учаснику бойових дій, за 2015, 2022 та 2023 роки, а також виплатити грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпусток за 2022 рік (а.с. 10, 11).

ГУНП в Сумській області листом від 20.02.2023 № 12/ОС-23 повідомило позивача про те, що поліцейським, які звільняються з поліції виплачується грошова компенсація відповідно до закону за невикористану в році звільнення відпустку (а.с. 14).

Також листом від 20.02.2023 № 12/ОС-22 ГУНП в Сумській області повідомило позивача про те, що грошова компенсація за невикористану в році звільнення та за минулі роки відпустки, як учаснику бойових дій, законодавством України не передбачена (а.с. 15).

Не погодившись з бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати при звільненні зі служби в поліції грошової компенсацію за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпусток за 2022 рік, грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015, 2022 та 2023 роки, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Цією ж статтею передбачено, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до статті 45 Конституції України кожен, хто працює, має право на відпочинок. Це право забезпечується наданням днів щотижневого відпочинку, а також оплачуваної щорічної відпустки, встановленням скороченого робочого дня щодо окремих професій і виробництв, скороченої тривалості роботи у нічний час. Максимальна тривалість робочого часу, мінімальна тривалість відпочинку та оплачуваної щорічної відпустки, вихідні та святкові дні, а також інші умови здійснення цього права визначаються законом.

Закон України "Про відпустки" від 15 листопада 1996 року №504/96-ВР (далі - Закон №504/96-ВР) установлює державні гарантії права на відпустки, визначає умови, тривалість і порядок надання їх працівникам для відновлення працездатності, зміцнення здоров`я, а також для виховання дітей, задоволення власних життєво важливих потреб та інтересів, всебічного розвитку особи.

Згідно з статтею 4 Закону №504/96-ВР установлюються такі види відпусток: 1) щорічні відпустки: основна відпустка (стаття 6 цього Закону); додаткова відпустка за роботу із шкідливими та важкими умовами праці (стаття 7 цього Закону); додаткова відпустка за особливий характер праці (стаття 8 цього Закону); інші додаткові відпустки, передбачені законодавством; 2) додаткові відпустки у зв`язку з навчанням (статті 13, 14 і 15 цього Закону); 3) творча відпустка (стаття 16 цього Закону); 3-1) відпустка для підготовки та участі в змаганнях (стаття 16-1 цього Закону); 4) соціальні відпустки: відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами (стаття 17 цього Закону); відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (стаття 18 цього Закону); відпустка у зв`язку з усиновленням дитини (стаття 18-1 цього Закону); додаткова відпустка працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину-особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи (стаття 19 цього Закону); 5) відпустки без збереження заробітної плати (статті 25, 26 цього Закону). Законодавством, колективним договором, угодою та трудовим договором можуть установлюватись інші види відпусток.

У разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину-особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи (частина перша статті 24 Закону №504/96-ВР).

Аналогічні положення містяться в частині першій статті 83 Кодекс законів про працю України (далі - КЗпП України).

Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закону №580-VIII) визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Відповідно до частин першої та третьої статті 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік і форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (стаття 60 Закону №580-VIII).

Згідно з частинами першою та другою статті 92 Закону №580-VIII поліцейським надаються щорічні чергові оплачувані відпустки в порядку та тривалістю, визначених цим Законом. Поліцейському надаються також додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки, соціальні відпустки, відпустки без збереження заробітної плати (грошового забезпечення) та інші види відпусток відповідно до законодавства про відпустки.

Частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 93 Закону №580-VIII передбачено, що тривалість відпусток поліцейського обчислюється подобово. Святкові та неробочі дні до тривалості відпусток не включаються. Тривалість щорічної основної оплачуваної відпустки поліцейського становить тридцять календарних днів, якщо законом не визначено більшої тривалості відпустки. За кожний повний календарний рік служби в поліції після досягнення п`ятирічного стажу служби поліцейському надається один календарний день додаткової оплачуваної відпустки, але не більш як п`ятнадцять календарних днів. Тривалість чергової відпустки у році вступу на службу в поліції обчислюється пропорційно з дня вступу до кінця року з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожен повний місяць служби.

Відповідно до частин восьмої, дев`ятої, десятої та одинадцятої статті 93 Закону №580-VIII поліцейським, які захворіли під час чергової відпустки, після одужання відпустка продовжується на кількість невикористаних днів. Продовження відпустки здійснюється керівником, який надав її, на підставі відповідного документа, засвідченого у визначеному законом чи іншим нормативно-правовим актом порядку. Поліцейським у рік звільнення за власним бажанням, за віком, через хворобу чи скорочення штату в році звільнення, за їх бажанням, надається чергова відпустка, тривалість якої обчислюється пропорційно з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожний повний місяць служби в році звільнення. При звільненні поліцейського проводиться відрахування з грошового забезпечення надмірно нарахованої частини чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року. За невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до закону. Відкликання поліцейського із чергової відпустки, як правило, забороняється. У разі крайньої необхідності відкликання з чергової відпустки може бути дозволено керівнику територіального органу поліції. За бажанням поліцейського невикористана частина відпустки може бути приєднана до чергової відпустки на наступний рік.

Частинами першою та другою статті 94 Закону №580-VIII обумовлено, що поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Положення Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ від 06.04.2016 №260 (далі -Порядок №260) визначають критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - ВНЗ МВС із специфічними умовами навчання).

Пунктом 3 розділу І Порядку №260 передбачено, що грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5)одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з абзацами сьомим і восьмим пункту 8 розділу ІІІ Порядку №260 за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до чинного законодавства. Виплата грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до чинного законодавства на день звільнення із служби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів. Кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану відпустку вказується в наказі про звільнення.

Отже, право працюючої особи на відпочинок у формі відпустки закріплено Конституцією України. Особу не може бути позбавлено такого права. Види відпусток, які можуть надаватися поліцейським, визначені у статті 92 Закону №580-VIII. Її аналіз дозволяє зробити висновок, що поліцейським можуть бути надані такі відпустки: щорічні чергові оплачувані відпустки, додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки, соціальні відпустки, відпустки без збереження заробітної плати (грошового забезпечення) та інші види відпусток відповідно до законодавства про відпустки.

Правило про надання відпустки до кінця календарного року не є виключним, про що свідчать положення частин восьмої, одинадцятої статті 93 Закону №580-VIII, а саме: до яких поліцейським, які захворіли під час чергової відпустки, після одужання відпустка продовжується на кількість невикористаних днів. Відкликання поліцейського з чергової відпустки, як правило, забороняється. У разі крайньої необхідності відкликання з чергової відпустки може бути дозволено керівнику територіального органу поліції. За бажанням поліцейського невикористана частина відпустки може бути приєднана до чергової відпустки на наступний рік.

Аналізуючи наведені норми законодавства, вбачається, що законом не виключаються випадки, коли поліцейським відпустка не буде використана протягом календарного року. Не передбачено позбавлення поліцейського права на відпустку, яке він уже отримав в попередньому календарному році. Водночас надано право працівнику використати право на відпустку за попередній рік одночасно з черговою відпусткою наступного року.

Таким чином, у наступному календарному році, в тому числі і за умови, що він є роком звільнення, поліцейський має гарантоване право на чергову відпустку за поточний календарний рік та на відпустки (основні і додаткові), що не були використані в попередніх роках, що виражається в праві на отримання грошової компенсації за весь час невикористаної оплачуваної відпустки, незалежно від часу набуття права на таку відпустку, оскільки відпустки за попередні роки також є невикористаними в році звільнення та не можуть бути залишені без розрахунку з поліцейським, адже це суперечить суті та гарантіям як трудового, так і спеціального законодавства в частині реалізації права на відпочинок.

Рішенням Конституційного Суду України від 07 травня 2002 року №8-рп/2002 в справі за конституційним поданням Президента України щодо офіційного тлумачення положень частин другої, третьої статті 124 Конституції України (справа щодо підвідомчості актів про призначення або звільнення посадових осіб) зазначено, що при розгляді та вирішенні конкретних справ, пов`язаних із спорами щодо проходження публічної служби, адміністративний суд, установивши відсутність у спеціальних нормативно-правових актах положень, якими врегульовано спірні правовідносини, може застосувати норми, у яких визначені основні трудові права працівників - КЗпП України.

З огляду на відсутність правового врегулювання цього питання положеннями Закону №580-VIII і Порядку №260 питання компенсації невикористаної частини відпустки поліцейському за минулі роки, суд дійшов висновку, що при вирішенні вказаного спору підлягають застосуванню приписи КЗпП України і Закону №504/96-ВР.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону №504/96-ВР і частини першої статті 83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.

Отже, у випадку звільнення поліцейських з органів Національної поліції України їм виплачується компенсація за всі невикористані ними дні, як основної, так і додаткової відпустки.

Наведені висновки суду узгоджуються з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 31.03.2021 у справі № 320/3843/20.

З матеріалів справи вбачається, що наказом ГУНП в Сумській області від 12.01.2023 № 15 о/с "По особовому складу" позивача звільнено зі служби в поліції за пунктом 3 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" з 13.01.2023 (а.с. 8).

Проте, відповідач не нарахував та не виплатив ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку та додаткову відпустку за 2022 рік, помилково вважаючи, що поліцейським, які звільняються з поліції виплачується грошова компенсація відповідно до закону, тільки за невикористану в році звільнення відпустку.

При цьому, розрахунок кількості днів та сум компенсації за невикористані дні відпусток належить до повноважень відповідача.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в цій частині шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу грошової компенсації за усі дні невикористаної щорічної основної та додаткової відпусток за 2022 рік, та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за усі дні невикористаної щорічної основної та додаткової відпусток за 2022 рік.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання ГУНП в Сумській області нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористані відпустки як учаснику бойових дій за 2015, 2022 та 2023 роки, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 12 частини першої статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 № 3551-XII (далі - Закон № 3551-ХІІ) учасникам бойових дій надаються такі пільги, як використання чергової щорічної відпустки у зручний для них час, а також одержання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік.

Відповідно до статті 16-2 Закону № 504/96-ВР учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності, особам з інвалідністю внаслідок війни, статус яких визначений Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», особам, реабілітованим відповідно до Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років», із числа тих, яких було піддано репресіям у формі (формах) позбавлення волі (ув`язнення) або обмеження волі чи примусового безпідставного поміщення здорової людини до психіатричного закладу за рішенням позасудового або іншого репресивного органу, надається додаткова відпустка зі збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів на рік.

Зазначені вище норми фактично встановлюють право особи, яка є учасником бойових дій, на отримання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів кожного року.

Указані норми в сукупності з приписами пункту 8 розділу III Порядку № 260 свідчать про те, що у випадку звільнення поліцейського - учасника бойових дій, йому виплачується компенсація за всі невикористані ними дні відпустки, у тому числі за невикористані дні додаткової відпустки, передбаченої статтею 16-2 Закону № 504/96-ВР та статтею 12 Закону № 3551-ХІІ.

Наведені висновки суду узгоджуються з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 07.05.2020 у справі №360/4127/19.

Згідно з посвідченням серії НОМЕР_1 від 12.02.2015 позивач отримав статус учасника бойових дій (а.с. 5).

Доказів того, що позивачем було використано додаткову відпустку, як учасник бойових дій за 2015, 2022 та 2023 роки, суду не надано.

Тому, позивач мав право на отримання грошової компенсації за невикористану ним у 2015, 2022 та 2023 роках додаткову відпустку як учасник бойових дій, передбачену пунктом 12 частини першої статті 12 Закону № 3551-ХІІ та статтею 16-2 Закону № 504/96-ВР.

Таким чином, на час звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції, відповідачем протиправно не було проведено з ним усіх необхідних розрахунків щодо нарахування та виплати грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки за 2015, 2022 та 2023 роки, передбаченої п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону № 3551-ХІІ та статтею 16-2 Закону № 504/96-ВР,

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, а належним та ефективним способом захисту прав позивача є визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015, 2022 та 2023 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби 13.01.2023, та зобов`язання Головне управління Національної поліції в Сумській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015, 2022 та 2023 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби 13.01.2023.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , і.н. НОМЕР_2 ) до Головного управління Національної поліції в Сумській області (вул. Герасима Кондратьєва, 23, м. Суми, Сумська область, 40000, і.к. 40108777) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Сумській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за усі дні невикористаної щорічної основної та додаткової відпусток за 2022 рік.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Сумській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошової компенсацію за усі дні невикористаної щорічної основної та додаткової відпусток за 2022 рік.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Сумській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015, 2022 та 2023 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби 13.01.2023.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Сумській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015, 2022 та 2023 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби 13.01.2023.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.О. Бондар