Справа № 520/2318/23
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2023-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

03 липня 2023 року № 520/2318/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бадюкова Ю.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові у порядку спрощеного позовного провадження адміністративні справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військового мобільного госпіталю (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_2 , ) про визнання протиправними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військового мобільного госпіталю (військова частина НОМЕР_1 ) (далі по тексту відповідач, госпіталь, в/ч НОМЕР_1 ), в якому, з урахуванням уточненого адміністративного позову, просить суд:

- рішення прийняте стосовно ОСОБА_1 про призначення службового розслідування, а саме: Наказ № 232 від 23.11.2022 року Про призначення службового розслідування визнати протиправним та скасувати;

- рішення прийняте стосовно ОСОБА_1 про позбавлення премії за листопад - грудень 2022 року, а також додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року Питання деяких виплат військовослужбовцями особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану за листопад 2022 рік, а саме: Наказ № 1, №2 від 05.01.2023 року (в зазначеній частині), визнати протиправним та скасувати.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 23.11.2022 року було призначено службове розслідування наказ № 232 т.в.о. командира ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_2 по факту відмови від виконання наказу командира ВЧ НОМЕР_1 № 330 від 22.11. 2022 року « Про відрядження» «вибуття до навчального центру (в/ч НОМЕР_2 )» за результатами якого був складений акт службового розслідування від 29.12.2022 року.

30 грудня 2022 року було прийнято наказ № 102 про накладення дисциплінарного стягнення «сувора догана» та позбавлення премії у повному обсязі за листопад 2022, а також позбавлення додаткової винагороди за листопад 2022 рік.

Наказом командира в/ч НОМЕР_1 № 1 від 05.01.2023 року, солдат ОСОБА_1 був позбавлений премії за листопад 2022 року, а наказом №2 від 05.01.2023 року додаткової винагороди за листопад 2022 року. Підставою для цього став наказ № 102 від 30.12.2022 року.

Позивач не погоджується з прийнятими наказами, заперечує наявність обставин та складу правопорушення, в якому він був визнаний винним, а також наголошує на порушенні порядку притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Вважає, що службове розслідування проводилось з порушенням зазначених вимог Порядку проведення службового розслідування у ЗСУ, не був ознайомлений з підставами його проведення, зі своїми правами та обов`язками під час проведення службового розслідування.

Вказує, що інкримінований йому дисциплінарний проступок не відноситься до жодної з перелічених у наказі Міністра оборони України від 23.06.2022 № 912/з/29 підстав для позбавлення його додаткової винагороди та премії.

Ухвалою суду від 27.01.2023 року відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була отримана його уповноваженим представником, що підтверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 06.06.2023 року зупинено провадження у справі № 520/2318/23 до закінчення виконавчого провадження з вилучення доказів або ж до часу надходження до суду вилучених доказів чи обґрунтованих пояснень щодо неможливості їх надання суду.

03.07.2023 року ухвалою ХОАС провадження у справі було поновлено судом.

Відповідач правом подати відзив до суду не скористався.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 КАС України.

Згідно положень ст. ст. 12, 257 КАС України даний спір віднесено до категорії справ, що підлягають розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача повідомлено належним чином про наявність позову щодо оскарження його рішення.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАСУ суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Солдат ОСОБА_1 проходить службу у Збройних силах України та перебуває на посаді водія евакуаційного взводу в/ч НОМЕР_1 .

Т.в.о. в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_3 22.11.2022 р. було видано наказ № 330 (по стройовій частині) згідно якого вважати такими, що вибули у відрядження до в/ч НОМЕР_2 , у т.ч. солдат ОСОБА_1

23.11.2022 року було призначено службове розслідування згідно наказу № 232 т.в.о. командира в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_2 «Про призначення службового розслідування» (по стройовій частині) по факту відмови ОСОБА_1 від виконання наказу командира в/ч НОМЕР_1 № 330 від 22.11.2022 року щодо вибуття до навчального центру (в/ч НОМЕР_2 ).

В ході проведеного службового розслідування ОСОБА_1 було надано письмові пояснення наступного змісту: «Я ОСОБА_1 23.11.2022 року відмовився їхати на навчання у м. Старичі Львівської області, тому що дуже погано почував себе. Був зависокий тиск, боліло серце і погіршився зір. Стан здоров`я на сьогоднішній час тоже поганий.».

Згідно копії довідки гарнізонної військово-лікарської комісії № 3188 від 19.12.2022 р. в/ч НОМЕР_3 солдат ОСОБА_1 придатний до військової служби.

За результатами службового розслідування був складений акт службового розслідування від 29.12.2022 року.

30 грудня 2022 року було т.в.о. командира в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_3 було прийнято наказ № 102 «Про результати проведення службового розслідування», котрим за порушення статей 11, 37, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, статей 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних сил України позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення «сувора догана» та вирішено позбавити премії та додаткової винагороди у повному обсязі за листопад 2022.

Наказом т.в.о. командира в/ч НОМЕР_1 АДРЕСА_3 № 1 від 05.01.2023 року «Про преміювання військовослужбовців за їх особистий внесок у загальні результати служби за грудень 2022 року», солдата ОСОБА_1 позбавлено премії за листопад 2022 року.

Наказом т.в.о. командира в/ч НОМЕР_1 АДРЕСА_3 № 2 від 05.01.2023 року «Про виплату додаткових винагород» солдата ОСОБА_1 позбавлено додаткової винагороди за листопад 2022 року.

Не погоджуючись з наказами № 232 т.в.о. командира в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_2 «Про призначення службового розслідування», № 1 від 05.01.2023 року «Про преміювання військовослужбовців за їх особистий внесок у загальні результати служби за грудень 2022 року» у частині позбавлення премії та № 2 від 05.01.2023 року «Про виплату додаткових винагород» в частині позбавлення додаткової винагороди, вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується такими приписами законодавства.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" (далі - Закон № 2232) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статут внутрішньої служби ЗСУ), затверджений Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються законами України, положеннями про проходження військової служби відповідними категоріями військовослужбовців, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі Дисциплінарний статут).

Відповідно ст.ст. 1 та 2 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця, у тому числі, неухильно виконувати накази командирів (абзац другий статті 4 Дисциплінарного статуту).

Згідно ст.. 6 Дисциплінарного статуту право командира - віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати, крім випадку віддання явно злочинного наказу чи розпорядження. Наказ має бути виконаний сумлінно, точно та у встановлений строк.

Згідно з статтею 45 Дисциплінарного статуту, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення. Порядок накладення дисциплінарних стягнень визначений статтями 83-95 Дисциплінарного статуту.

Так, згідно із статтею 83 Дисциплінарного статуту, на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Статтями 84, 85 цього ж Статуту установлено, що прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.

Заборонено проводити службове розслідування особам, які є підлеглими військовослужбовця, чиє правопорушення підлягає розслідуванню, а також особам - співучасникам правопорушення або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.

Наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.12.2017 за №1503/31371, затверджено Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України (далі Порядок № 608).

Згідно пункту 1 розділу II Порядку № 608 службове розслідування може призначатися у разі:

невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення чи заподіяло матеріальну або моральну шкоду;

невиконання або неналежного виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини або на стан виконання покладених на Збройні Сили завдань;

неправомірного застосування військовослужбовцем фізичного впливу, зброї, спеціальних засобів або інших засобів ураження до інших військовослужбовців чи цивільних осіб, особливо, якщо це призвело до їх поранення, травмування або смерті;

дій військовослужбовця, які призвели до спроби самогубства іншого військовослужбовця;

втрати або викрадення зброї чи боєприпасів;

порушення порядку та правил несення чергування (бойового чергування), вартової (вахтової) або внутрішньої служби, що могло спричинити або спричинило негативні наслідки;

недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів;

внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєне військовослужбовцем кримінальне правопорушення;

повідомлення військовослужбовцю про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення;

скоєння військовослужбовцем під час виконання обов`язків військової служби дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої загинули або отримали тілесні ушкодження інші особи.

Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових (службових) осіб.

Дослідивши обставини справи та спірний наказ від 23.11.2022 року № 232 т.в.о. командира в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_2 «Про призначення службового розслідування» (по стройовій частині) прийнятого по факту відмови ОСОБА_1 від виконання наказу командира в/ч НОМЕР_1 № 330 від 22.11.2022 року щодо вибуття до навчального центру (в/ч НОМЕР_2 ) суд встановив те, що його було прийнято у межах повноважень, на підставах, в порядку та у спосіб, що встановлені вищезазначеними нормативно-правовими актами, котрі визначають підстави, врегульовують порядок призначення службового розслідування. Ані позовна заява, ані надані учасниками справи матеріали не містять належних та допустимих, достатніх та достовірних у розумінні приписів ст. ст. 73-76 КАС України доказів зворотнього. Тому у задоволенні позовної вимоги щодо визнання протиправним та скасування наказу № 232 від 23.11.2022 року Про призначення службового розслідування слід відмовити.

Відносно тверджень позивача щодо порушення порядку проведення службового розслідування, суд відзначає, що згідно абзацу 4 пункту 2 розділу I Порядку № 608 службове розслідування це комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.

Пунктом 3 розділу ІІ Порядку №608 визначено, що службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення; у разі виявлення факту заподіяння матеріальної шкоди - причин виникнення шкоди, її розміру та винних осіб.

Згідно з пунктами 8, 9 розділу ІІІ Порядку № 608 особи, які проводять службове розслідування, відповідають за всебічність, повноту, своєчасність та об`єктивність його проведення, додержання законодавства України, а також за нерозголошення інформації, яка стосується службового розслідування. Посадові (службові) особи Збройних Сил зобов`язані надавати письмові пояснення по суті предмета службового розслідування та поставлених їм питань, а за попередньою згодою керівника - документи чи матеріали відповідно до своїх службових обов`язків.

Відповідно до пункту 1 розділу ІV Порядку № 608 особи, які проводять службове розслідування, зобов`язані: дотримуватися вимог законодавства України, вживати всіх передбачених законодавством заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення; виявляти (з`ясовувати) обставини, які підтверджують або спростовують інформацію щодо скоєння правопорушення, а також встановлювати обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника; розглядати заяви і клопотання військовослужбовця, правопорушення якого підлягає службовому розслідуванню, що були подані під час проведення службового розслідування та стосуються його проведення.

У разі відмови військовослужбовця надати письмові пояснення по суті службового розслідування особа, яка проводить службове розслідування, складає акт про відмову, який засвідчується підписами не менше двох присутніх осіб.

Військовослужбовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: знати підстави проведення службового розслідування; бути ознайомленим про свої права та обов`язки під час проведення службового розслідування; відмовитися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом; давати усні, письмові або за допомогою технічних засобів пояснення, подавати документи, які стосуються службового розслідування, вимагати опитування (додаткового опитування) осіб, які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення; з дозволу командира (начальника) отримувати копії документів, які стосуються службового розслідування, та долучати їх до власних пояснень; порушувати клопотання про витребування та долучення нових документів, видань, інших матеріальних носіїв інформації; висловлювати письмові зауваження та пропозиції щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності посадових (службових) осіб, які його проводять; ознайомлюватися з актом службового розслідування (у частині, що його стосується) після розгляду командиром (начальником); оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки та у порядку, визначені законодавством України ( пункт 3 розділу ІV Порядку № 608).

Відповідно пунктів 1-6 Порядку № 608 за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частину.

Пунктом 1 розділу VІ Порядку № 608 визначено, що за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу.

Відповідно до вимог пункту 2 розділу VІ Порядку № 608 дисциплінарне стягнення накладається у строки, визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України.

Наказ (витяг з наказу) про притягнення до відповідальності доводиться до військовослужбовця у частині, що його стосується, під підпис із зазначенням дати доведення.

У разі відмови військовослужбовця поставити свій підпис про ознайомлення з наказом (витягом з наказу) про притягнення його до відповідальності складається акт про відмову. Зміст акта про відмову засвідчується підписами не менше двох свідків цього факту.

Згідно з вимогами пункту 3 розділу VІ Порядку № 608 якщо військовослужбовець вважає, що не вчинив правопорушення, він має право протягом місяця з дня накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командиру (начальнику) або звернутися до суду у визначений законом строк.

Аналізуючи наказ № 102 від 30.12.2022 р. «Про результати проведення службового розслідування» в частині, що стосуються притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, в тому числі і в частині позбавлення позивача премії та додаткової винагороди за листопад 2022 р., та процедуру проведення службового розслідування, суд дійшов висновку, що така процедура не дотримана відповідачем, а права позивача були грубо порушені.

Виходячи із змісту правопорушення, яке ставиться позивачу у провину, при вирішенні питання про наявність у його діях складу дисциплінарного проступку обов`язково мають встановлюватись обставини щодо видання наказу, доведення його до відома позивача та відмови останнього виконати такий наказ.

З матеріалів службового розслідування вбачається, що при його проведенні не дотримано положень абзацу 4 пункту 2 розділу I, пункту 1 розділу II, пункту 3 розділу II, пунктів 1, 3, 8, 9 розділу III Порядку №608.

Зі змісту акту службового розслідування від 29.12.2022 вбачається, що мета і завдання службового розслідування належним чином не досягнуті, а процедура його проведення порушена.

Так, доказів ознайомлення позивача з наказом т.в.о. в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_4 від 22.11.2022 р. № 330 (по стройовій частині) згідно якого вважати такими, що вибули у відрядження до в/ч НОМЕР_2 , у т.ч. солдат ОСОБА_1 у матеріалах дисциплінарного провадження відсутні. Також не зазначено й причини, які б перешкоджали це зробити.

З матеріалів справи взагалі не вбачається, що позивач був повідомлений про проведення службового розслідування відносно нього, а відтак він був позбавлений усіх основоположних прав передбачених пунктом 3 розділу ІV Порядку № 608.

Водночас, суд відзначає, що позивач не оскаржує наказ № 102 від 30.12.2022 р. «Про результати проведення службового розслідування» в частині, що стосуються притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани.

Згідно абзацу 3 пункту 5 розділу XVI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 № 260 військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються у разі накладення дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність, пониження в посаді, пониження у військовому званні на один ступінь, позбавлення військового звання - за місяць, у якому накладено дисциплінарне стягнення, або за місяць, у якому до військової частини надійшло повідомлення про накладення дисциплінарного стягнення вищим командиром.

Відповідно до пунктів 1, 2, 2-1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Так, з метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої зазначеною постановою, Міністр оборони України видав Окреме доручення від 23.06.2022 № 912/з/29, підпунктом 9.7 пункту 9 якого установлено до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 грн. та 30000 грн. не включати військовослужбовців, які: відмовилися виконувати бойові накази (розпорядження) - за місяць, у якому здійснено таке правопорушення, оголошене наказом командира (начальника).

Разом з тим, враховуючи, що позивач відмовився виконувати наказ відповідача, котрий не є бойовим, а стосується відрядження на навчання, та, як наслідок, позбавлення ОСОБА_1 додаткової винагороди за листопад 2022 року та щомісячної премії за листопад-грудень 2022 є незаконним, через що суд дійшов висновку, що позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

Окрім того, суд, для повного захисту прав та законних інтересів позивача, на підставі ч. 2 ст. 9 КАС України вирішив вийти за межі позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування наказу № 102 від 30.12.2022 р. «Про результати проведення службового розслідування» в частині позбавлення позивача премії за листопад-грудень 2022 та додаткової винагороди за листопад 2022 року, котрий став підставою для прийняття оскаржуваних наказів №№ 1 та 2 від 05.01.2023 р.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі вищевикладеного, розглянувши справу на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими у частині та підлягають частковому задоволенню.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі статті 5 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військового мобільного госпіталю (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_2 , ) про визнання протиправними та скасування рішень - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ т.в.о. командира в/ч НОМЕР_1 АДРЕСА_3 № 102 від 30.12.2022 р. «Про результати проведення службового розслідування» в частинах, що стосуються позбавлення щомісячної премії (п. 2 зазначеного наказу), позбавлення додаткової винагороди (п.3 зазначеного наказу) водія евакуаційного взводу солдата ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати наказ т.в.о. командира в/ч НОМЕР_1 АДРЕСА_3 № 1 від 05.01.2023 р. «Про преміювання військовослужбовців за їх особистий внесок у загальні результати служби за грудень 2022 року» в частинах зменшення та позбавлення за листопад та грудень місяці 2022 року премії водія евакуаційного взводу солдата ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати наказ т.в.о. командира в/ч НОМЕР_1 АДРЕСА_3 № 2 від 05.01.2023 р. «Про виплату додаткових винагород» в частині позбавлення водія евакуаційного взводу солдата ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року Питання деяких виплат військовослужбовцями особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану за листопад 2022 року.

У задоволенні іншої часини позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 03.07.2023 р.

Суддя Бадюков Ю.В.