Справа № 580/2749/23
Суддя: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
Дата ухвалення: 2023-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 року справа № 580/2749/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кульчицького С.О. розглянув в порядку спрощеного провадження без виклику сторін адміністративну справу (у письмовому провадженні) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування індивідуального акта, зобов`язати вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

12.04.2023 вх. № 14152/23 до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 24.02.2023 №51 щодо відмови у призначенні пенсії за віком позивачу;

- зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу позивача період роботи з 15.12.1992 по 08.08.2001 та призначити йому пенсію за віком починаючи з моменту настання пенсійного віку, а саме з 07.03.2023.

Ухвалою від 17.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому проваджені).

В обгрунтування позовних вимог зазначено, що 17.02.2023 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Проте відповідач рішенням від 24.02.2023 № 51 відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком з тих підстав, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано період роботи з 15.12.1992 по 08.08.2001, оскільки відсутній номер наказу про звільнення з роботи. Позивач вважає вказане рішення протиправним та таким, що порушує його право на пенсійне забезпечення.

Відповідач позов не визнав, 04.05.2023 вх. № 17481/23 надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити позивачу в задоволенні позову та зазначає, що 17.02.2023 останній звернувся з заявою про призначення пенсії за віком згідно із статтею 26 Закону № 1058. Необхідний страховий стаж становить 30 років. Загальний страховий стаж склав 27 років 01 місяць 14 днів. Згідно з рішенням про відмову у призначенні пенсії до страхового стажу не зарахований весь період роботи з 15.12.1992 по 08.08.2001, оскільки відсутній номер наказу про звільнення з роботи. Також відповідач просить залучити до участі у справі співвідповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, позаяк позивач вдруге звернувся за призначенням пенсії за віком із заявою від 23.03.2023 року. За результатами розгляду вищевказаної заяви 29.03.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

З`ясувавши доводи учасників справи, викладені у заявах по суті, дослідивши подані письмові докази, суд встановив наступне.

Згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 в період з 15.12.1992 по 08.08.2001 працював на посаді комерційного директора в ПП «Сонком».

17.02.2023 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою про призначення пенсії за віком.

Органом, що приймав рішення за заявою позивача про призначення пенсії було визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, рішенням якого від 24.02.2023 № 51 відмовлено у призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу.

Вказане рішення мотивоване тим, що відповідно до частини першої статті 26 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» необхідний страховий стаж для призначення пенсії складає 30 років. Страховий стаж позивача 27 років 1 місяць 14 днів. До страхового стажу позивача не зараховано період роботи з 15.12.1992 по 08.08.2001 згідно з записом у трудовій книжці НОМЕР_1 , оскільки відсутній номер наказу про звільнення з роботи.

Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області листом (а.с. 25-26) повідомило позивача про прийняте рішення від 24.02.2023 № 51 про відмову у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Зазначило, що у разі надання необхідних документів питання призначення пенсії буде переглянуто.

Вважаючи відмову у призначенні пенсії протиправною, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Умови призначення пенсії за віком встановлено статтею 26 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058).

Частиною 1 статті 26 Закону № 1058 визначено, що починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Частиною 2 статті 24 Закону № 1058 визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Судом встановлено, що підставою для незарахування до страхового стажу позивача періоду роботи з 15.12.1992 по 08.08.2001 стало відсутність у трудовій книжці НОМЕР_1 номеру наказу про звільнення з роботи.

Згідно з записом № 12 позивач з 15.12.1992 прийнятий в ПП «Сонком» на посаду комерційного директора. Згідно з записом № 13 позивач 08.08.2001 звільнений з посади комерційного директора ПП «Сонком» за власним бажанням відповідно до наказу від 08.08.2001 без зазначення номеру.

Таким чином, у записах № 12 та № 13 трудової книжки позивача наявні записи, що підтверджують факт перебування позивача у трудових відносинах з ПП «Сонком». Відтак, відсутність у трудовій книжці номеру наказу про звільнення з роботи носить формальний характер і не є підставою вважати, що позивач не працював з 15.12.1992 по 08.08.2001 в приватному підприємстві «Сонком».

Суд зазначає, що ПП «Сонком», на якому працював позивач в період з 15.12.1992 по 08.08.2001 знаходиться в місті Маріуполь.

Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 (із змінами, внесеними згідно з Наказами Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій № 14 від 13.01.2023, № 41 від 09.02.2023, № 56 від 20.02.2023), яким затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, місто Маріуполь з 05.03.2022 перебуває в тимчасовій окупації. Також, місто Донецьк, яке є обласним центром міста Маріуполя, перебуває в тимчасовій окупації з 07.04.2014.

На підставі викладеного вище, суд зазначає, що позивач не має змоги звернутися до ПП «Сонком» чи архівної установи та отримати інші уточнюючі документи щодо підтвердження чи уточнення запису в трудовій книжці про період роботи з 15.12.1992 по 08.08.2001.

Наведене вище узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові № 687/975/17 від 21.02.2018.

Відповідно до правової позиції Верховного суду, викладеної у постанові від 06.02.2018 у справі № 677/277/17 працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці.

Отже, трудовою книжкою НОМЕР_1 підтверджується, що позивач працював з 15.12.1992 по 08.08.2001 в приватному підприємстві «Сонком», тому вказаний період підлягає зарахуванню до його страхового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком.

Враховуючи викладене, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про відмову в призначенні пенсії від 24.02.2023 № 51 є протиправним і підлягає скасуванню.

Щодо клопотання відповідача про залучення до участі у справі співвідповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, викладене у відзиві на позовну заяву, суд зазначає, що вказане вище клопотання не підлягає задоволенню, позаяк позивач у позові не формує вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області. Відповідно до частини 3 статті 9 КАС України кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У позивача наявне процесуальне право на власний розсуд моделювати поведінку під час забезпечення належного способу захисту свого порушеного права.

Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на викладене, належним способом захисту порушеного права позивача є визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про відмову в призначенні пенсії за віком від 24.02.2023 № 51 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (оскільки саме вказане управління розглянуло заяву позивача від 17.02.2023 та відмовило у призначенні пенсії за віком) зарахувати до страхового стажу позивача період роботи з 15.12.1992 по 08.08.2001 в приватному підприємстві «Сонком» та повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії від 17.02.2023.

Разом з цим, позовні вимоги про призначення позивачу пенсії за віком задоволенню не підлягають як передчасно заявлені, оскільки призначення пенсії відноситься до дискреційних повноважень органів Пенсійного фонду України.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись статтями 6, 9, 14, 139, 241-246, 255, 295, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 24.02.2023 № 51 про відмову в призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (просп. Соборний 158-Б, м. Запоріжжя, 69005, ) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) період роботи з 15 грудня 1992 року по 08 серпня 2001 року в приватному підприємстві «Сонком».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (просп. Соборний 158-Б, м. Запоріжжя, 69005, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) від 17 лютого 2023 року про призначення пенсії за віком та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (просп. Соборний 158-Б, м. Запоріжжя, 69005, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ