Справа № 200/1182/23
Суддя: Зеленов А.С.
Дата ухвалення: 2023-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

04 липня 2023 року Справа №200/1182/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Зеленова А.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Донецького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, надісланий на адресу суду через підсистему ЄСІТС Електронний суд, в якому позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу на підземних роботах в розумінні ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці періоду роботи з 4 листопада 2019 року по 25 листопада 2021 року машиністом підземних установок 3 розряду на дільниці конвеєрного транспорту з повним робочим днем в шахті на ВП Шахта 1-3 Новогродівська ДП Селидіввугілля, загальною тривалість 2 роки 22 дні;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового підземного стажу з повним робочим днем на підземних гірничих роботах в розумінні ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці періоду його роботи з 4 листопада 2019 року по 25 листопада 2021 року машиністом підземних установок 3 розряду на дільниці конвеєрного транспорту з повним робочим днем в шахті на ВП Шахта 1-3 Новогродівська ДП Селидіввугілля;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17 грудня 2021 року про перерахунок пенсії з урахуванням зарахованого до його пільгового підземного стажу з повним робочим днем на підземних гірничих роботах в розумінні ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці періоду роботи з 4 листопада 2019 року по 25 листопада 2021 року машиністом підземних установок 3 розряду на дільниці конвеєрного транспорту з повним робочим днем в шахті на ВП Шахта 1-3 Новогродівська ДП Селидіввугілля та провести перерахунок пенсії, визначивши її в розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, відповідно до ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на заяву ОСОБА_1 щодо виконання рішення суду Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області листом від 28 лютого 2023 року повідомило позивача, що спірний період роботи, який необхідно було зарахувати до його пільгового стажу, а саме період роботи з 04 листопада 2019 року по 25 листопада 2021 року машиністом підземних установок 3 розряду на дільниці конвеєрного транспорту з повним робочим днем в шахті на ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля», загальною тривалість 2 роки 22 дні, було зараховано ним до пільгового стажу за Списком № 1, однак не зараховано до пільгового підземного стажу.

Відповідач розрізняє 2 види пільгового стажу: стаж за Списком № 1 та підземний стаж за Списком № 1. Оскільки суд в своєму рішенні не конкретизував, до якого саме пільгового стажу необхідно віднести спірний період роботи, то відповідач зарахував його не до підземного стажу за Списком № 1, а до стажу за Списком № 1.

При цьому з трудової книжки ОСОБА_1 чітко вбачається, що в цей період він працював повний робочий день на підземних роботах, що підтвердив і суд в своєму рішенні.

З причини не зарахування відповідачем спірного періоду до пільгового стажу на підземних роботах, відповідач не застосував при перерахунку його пенсії її мінімальний розмір, визначений ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Згідно із ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Бездіяльність відповідача щодо не зарахування позивачу періоду роботи з 04 листопада 2019 року по 25 листопада 2021 року машиністом підземних установок 3 розряду на дільниці конвеєрного транспорту з повним робочим днем в шахті на ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля», загальною тривалість 2 роки 22 дні, до його пільгового стажу на підземних роботах в розумінні ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та незастосування при перерахунку пенсії ОСОБА_1 її мінімального розміру, визначеного зазначеним законом, вважає протиправною.

У строк, встановлений судом відповідачем через відділ документообігу та архівної роботи суду надано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечив проти задоволення позовних вимог. В обґрунтування заперечень зазначив, що в рішенні Донецького окружного адміністративного суду від 08 липня 2022 року у справі №200/1005/22 були відсутні зобов`язання щодо зарахування спірних періодів роботи до ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці, тому рішення суду було виконано в межах покладених судом зобов`язань.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до абз. 3 ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", та працівникам, зайнятим повний

робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати

(доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для

осіб, які втратили працездатність.

Враховуючи відсутність пільгового стажу за Списком №1 (шахтарі) відсутні підстави для задоволення позовних вимог, в відтак в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Просить суд відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 24 березня 2023 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження в адміністративній справі №200/1182/23.

18 квітня 2023 року до суду надійшов відзив ГУ ПФУ в Донецькій області та матеріали пенсійної справи позивача.

Правом надання відповіді на відзив позивач не скористався.

Згідно з пунктом 10 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Частиною 4 статті 243 КАС України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до частини 1 статті 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , є громадянином України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копіює паспорта серія НОМЕР_1 , виданим 27 січня 2001 року Димитровським МВ УМВС України в Донецькій області.

З 20 травня 2013 року позивач отримує пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що вбачається з матеріалів справи та не оспорюється сторонами.

Після призначення пенсії позивач працював.

17 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про перерахунок пенсії відповідно до частини 2 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до положень пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 в редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 №13-1 (далі - Порядок №22-1, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

З урахуванням принципу екстериторіальності заяву та документи ОСОБА_1 в електронному вигляді було передано на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 21 грудня 2021 року вирішено відмовити ОСОБА_1 в перерахунку пенсії, оскільки на дату звернення за перерахунком пенсії, за матеріалами електронної пенсійної справи та даними персоніфікованого обліку, до страхового стажу заявника зараховано всі періоди протягом якого особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за які щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок, а саме по 31 січня 2014 року.

28 грудня 2021 року Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області направило позивачеві повідомлення про відмову в перерахунку пенсії разом з рішенням про відмову.

Не погодившись із рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 21 грудня 2021 року, ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного сулу із відповідним позовом.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 08 липня 2022 року по справі №200/1005/22 позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 21 грудня 2021 року про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 17 грудня 2021 року, зарахувавши до страхового та пільгового стажу роботи на підприємстві ВП Шахта 1-3 Новогродівська ДП Селидіввугілля за Списком №1 період роботи з 4 листопада 2019 року по 25 листопада 2021 року, здійснивши перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати за період з 4 листопада 2019 року по 25 листопада 2021 року.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2023 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 липня 2022 року у справі № 200/1005/22.

31 січня 2023 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до відповідача з приводу виконання рішення суду від 08 липня 2022 року по справі №200/1005/22.

Листом від 28 лютого 2023 року за вих.№2780-1801/Г-02/8-0500/23 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області повідомлено, що у січні 2023 року на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 липня 2022 року по справі №200/1005/22 та ухвали Першого апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2023 року по справі №200/1005/22 Головним управлінням з 01 січня 2022 року здійснено перерахунок пенсії згідно заяви від 17 грудня 2021, в результаті якого зараховано до пільгового стажу по Списку №1 період з 04 листопада 2019 року по 25 листопада 2021 року.

В результаті перерахунку, за даними електронної пенсійної справи, страховий стаж враховано по 25.11.2021, що складає 47 років 13 днів, з додатковим зарахуванням 15 років пільгової роботи по Списку №1. Пільгова робота становить 16 років 1 місяць 5 днів, із них: навчання за фахом 4 місяці 28 днів; пільгова робота за Списком №1 2 роки 22 дні; підземна робота по Списку №1 13 років 7 місяців 15 днів, що не дає права для встановлення розміру пенсії, визначеного п. 3 ст. 28 Закону №1058.

Вказаним рішенням судом не зобов`язано враховувати період роботи з 01 квітня 2019 року по 25 листопада 2021 року до підземних професій, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202 «Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин» або статтею 14 Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення», що дають право на призначення пенсії за нормами ч. 3 ст. 114 Закону №1058.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не зарахування позивачу періоду роботи з 04 листопада 2019 року по 25 листопада 2021 року машиністом підземних установок 3 розряду на дільниці конвеєрного транспорту з повним робочим днем в шахті на ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля», загальною тривалість 2 роки 22 дні, до його пільгового стажу на підземних роботах в розумінні ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та незастосування при перерахунку пенсії ОСОБА_1 її мінімального розміру, визначеного зазначеним законом звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

В силу ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 08 липня 2022 року по справі №200/1005/22 позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 21 грудня 2021 року про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 17 грудня 2021 року, зарахувавши до страхового та пільгового стажу роботи на підприємстві ВП Шахта 1-3 Новогродівська ДП Селидіввугілля за Списком №1 період роботи з 4 листопада 2019 року по 25 листопада 2021 року, здійснивши перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати за період з 4 листопада 2019 року по 25 листопада 2021 року.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно зі статтею 370 КАС України та статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами; невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З огляду на вищевказане, суд зазначає, що рішення суду у справі №200/1005/22, яке набрало законної сили, підлягало виконанню пенсійним органом у повному обсязі.

В січні 2023 року на виконання вказаного рішення Донецького окружного адміністративного суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2022 року, в результаті якого страховий стаж враховано по 25 листопада 2021 року, що складає 47 років 13 днів, з додатковим зарахуванням 15 років пільгової роботи по Списку №1. Пільгова робота становить 16 років 1 місяць 5 днів, із них: навчання за фахом 4 місяці 28 днів; пільгова робота за Списком №1 2 роки 22 дні; підземна робота по Списку №1 13 років 7 місяців 15 днів, що не дає права для встановлення розміру пенсії, визначеного п. 3 ст. 28 Закону №1058.

Відповідно до частин другої, четвертої статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Згідно з положеннями частини першої статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

В частині першій статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» йдеться про те, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З аналізу вищезазначених законодавчих норм убачається, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Суд зазначає, що процесуальним засобом забезпечення належного та своєчасного виконання судового рішення є судовий контроль, підстави та порядок здійснення якого визначені статтею 382 та статтею 383 КАС України.

Так, відповідно до частин першої-другої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною першою статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Верховний Суд звертає увагу, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення у справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (статті 382, 383), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є фактичне спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Відповідно, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання судового рішення у справі № 200/1005/22 порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку статей 382, 383 КАС України (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти новий адміністративний позов.

Суд звертає увагу на те, що захист порушеного права особи на отримання безумовного виконання судового рішення, яке гарантується державою відповідно до статті 129-1 Конституції України, через звернення до суду у порядку судового контролю, порівняно з ініціюванням вирішення судом нового публічно-правового спору, має низку переваг для такої особи, зумовлених положеннями, зокрема, статей 383 та 249 КАС України, а саме, відсутність обов`язку сплачувати судовий збір, оперативність розгляду (заява в порядку судового контролю підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання; неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви) та ефективність виконання (за наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє окрему ухвалу і направляє її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону).

Відтак, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності пенсійного органу, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення у справі №200/1005/22, в окремому судовому провадженні не повинні розглядатися.

Таким чином, суд доходить висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не відповідає об`єкту порушеного права. При розгляді позовних вимог позивача стосовно фактичного невиконання окремого судового рішення у іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконавче провадження є завершальною стадію судового провадження.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 816/2016/17 (К/9901/50946/18), від 16 січня 2019 року у справі № 686/23317/13-а (№ 11-1193апп18) та Верховного Суду у постановах від 21 серпня 2019 року у справі №295/13613/16-а, від 26 травня 2020 року у справах №522/5265/17, №522/1828/17.

Такий самий правовий висновок застосовано в постанові Верховного Суду від 27 липня 2022 року в аналогічній справі № 540/606/20.

Отже, в даному випадку відсутні підстави стверджувати про виникнення між позивачем та відповідачем нового спору. Наразі має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі: якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі, оскільки спір у даній справі виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що уже були предметом розгляду судів у інших провадженнях, проте, на стадії виконання таких судових рішень.

Відповідно до частини 2 статті 239 КАС України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Наведені висновки ґрунтуються також на правовій позиції Першого апеляційного адміністративного суду, викладеній у постанові від 28 лютого 2023 року у справі №200/2052/22.

Між тим, також варто зазначити, що в мотивувальній частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 липня 2022 року по справі № 200/1005/22 зазначено, що з метою ефективного поновлення порушеного права ОСОБА_1 , суд вважав за необхідне задовольнити позовні вимоги шляхом зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, як орган що розглядав заяву позивача про перерахунок пенсії, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17 грудня 2021 року про перерахунок пенсії, зарахувавши до страхового та пільгового стажу за Списком №1 період роботи з 4 листопада 2019 року по 25 листопада 2021 року на підприємстві ВП Шахта 1-3 Новогродівська ДП Селидіввугілля.

Так, у пункті 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 (справа щодо конституційності окремих положень Кримінально-процесуального кодексу України) Конституційний Суд України зазначив, що відповідно до положень Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання; обов`язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства, яка гарантує ефективне здійснення правосуддя; виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.

Суд зазначає, що висновки суду, викладені в мотивувальній частині його рішення є обов`язковими.

Про це вже зауважувалося вище, як слідує з тексту судового рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 липня 2022 року по справі № 200/1005/22, у мотивувальній частині зазначено, що з метою ефективного поновлення порушеного права позивача, суд вважав за необхідне задовольнити позовні вимоги шляхом зобов`язання саме Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17 грудня 2021 року про перерахунок пенсії, зарахувавши до страхового та пільгового стажу за Списком №1 період роботи з 4 листопада 2019 року по 25 листопада 2021 року на підприємстві ВП Шахта 1-3 Новогродівська ДП Селидіввугілля у зв`язку з тим, що саме Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області розглядалась заява ОСОБА_1 про перерахунок пенсії.

Керуючись ст.ст. 238, 239, 241-243, 248, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Закрити провадження у справі №200/1182/23 за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (код ЄДРПОУ: 1386610, місцезнаходження: площа Соборна, буд.3, м. Слов`янськ, Донецька область) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала постановлена та підписана 04 липня 2023 року.

Суддя А.С. Зеленов