Справа № 570/824/23
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2023-06-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2023 рокуЛьвівСправа № 570/824/23 пров. № А/857/6892/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Іщук Л. П.,

суддів Обрізка І.М., Шинкар Т. І.,

за участі секретаря судового засідання Доморадової Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 21 березня 2023 року (головуючий суддя Сидоренко С.М., м. Рівне) у справі 570/824/23 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції ДНП в Рівненській області, поліцейського взводу № 1 роти № 5 батальйону УПП в Рівненській області ДПП капрала поліції Омельчук Марини Олександрівни про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції ДНП в Рівненській області, поліцейського взводу № 1 роти № 5 батальйону УПП в Рівненській області ДПП капрала поліції Омельчук Марини Олександрівни, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №524835 від 27.01.2023.

Обґрунтовує позов тим, що зазначена постанова винесена незаконно та з порушенням процесуальних норм. Зазначає, що не був повідомлений належним чином про дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 21 березня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій покликається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що відповідачем під час розгляду справи про адміністративне правопорушення порушено норми п. 5, 8 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 №1395, а також норми ст. 268 та ст. 277-2 КУпАП.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, належним чином були повідомлені про його дату, час та місце.

Суд ухвалив провести апеляційний розгляд у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, постановою серії БАБ №524835 від 27.01.2023 позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Згідно цієї постанови ОСОБА_1 1 січня 2023 року о 13 год. 38 хв. на 155км Н-22Устилуг-Луцьк-Рівнев с. Обарів, Рівненського району Рівненської області керував транспортним засобом Ford Mondeo, державний номерний знак НОМЕР_1 зі швидкістю 80 км/год, чим порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що постанова інспектора поліції про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП є правомірною та винесеною відповідно до норм чинного законодавства, а позивачем на підтвердження позовних вимог не надано суду жодних доказів.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками і вважає за необхідне зазначити наступне.

За приписами частини першої статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII) поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Як передбачено статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Тобто, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Отже, наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Як встановлено пунктом 12.4. ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з матеріалів справи, вчинення позивачем адміністративного правопорушення (перевищення максимально допустимої швидкості руху у населеному пункті) встановлено технічним приладом TruCam ІІ LTI 20/20 (серійний номер ТС008354).

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/26517, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 10.11.2022 та чинного до 10.11.2023, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam ІІ LTI 20/20 (серійний номер ТС008354) є придатним до застосування.

Згідно із фотофіксацією приладом TruCam ТС008354 1 січня 2023 року о 13 год. 38 хв. на 155км Н-22Устилуг-Луцьк-Рівнев с. Обарів, Рівненського району Рівненської області позивач керував транспортним засобом Ford Mondeo, державний номерний знак НОМЕР_1 зі швидкістю 80 км/год.

Саме за допомогою вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 із серійним номером № ТС008354 була виміряна швидкість руху транспортного засобу позивача. Фото даного порушення вимірювачем швидкості TruCam LTI 20/20 із серійним номером № ТС008354 долучено до оспорюваної постанови, про що зазначено у п. 7.

Також колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції правильно встановлено, що транспортний засіб Ford Mondeo, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував позивач в момент фіксації поліцейським лазерним пристроєм TruCAM № 008354 знаходився в межах с. Обарів Рівненського району, що підтверджується листом Служби автомобільних доріг в Рівненській області №8/1458 від 07.09.2022, з якого вбачається, що дорожній знак 5.49 «Початок населеного пункту» села Обарів розташований на 155+880 км автомобільного шляху Н-22 Устилуг-Луцьк-Рівне; дорожній знак 5.50 «Кінець населеного пункту» села Обарів розташований на 155+880 км автомобільного шляху Н-22 Устилуг-Луцьк-Рівне.

Таким чином, з урахуванням фотофіксації приладом TruCam ТС008354, наявності свідоцтва про повірку вказаного вимірювального приладу, листа Служби автомобільних доріг в Рівненській області №8/1458 від 07.09.2022 апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність у відповідача достатніх, належних та допустимих доказів, які вказують на вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП.

Жодних доказів на спростування вказаних вище обставин позивач не надав ні під час розгляду справи в суді першої інстанції, ні під час апеляційного розгляду.

Щодо доводів апелянта про несвоєчасне його повідомлення про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення згідно ст 277-2 КУпАП, внаслідок чого його було позбавлено прав, передбачених ст. 268 КУпАП, то колегія суддів зазначає наступне.

Згідно реєстру поштових відправлень УПП в Рівненській області ДПП повідомлення про запрошення на розгляд справи, який мав відбутися 27.01.2023 о 10:00 год. було направлено позивачу 19.01.2023 року, документу присвоєний єдиний трек-номер 394.

Інформацією з веб-сайту «Укрпошта» щодо відстеження поштових відправлень за штриховим кодовим ідентифікатором №394 підтверджується те, що запрошення було вручено позивачу особисто 26.01.2023 року, відтак, позивача було завчасно повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, відповідачем було забезпечено позивачу можливість реалізації прав, визначених ст. 268 КУпАП, при розгляді справи.

Посилання апелянта на статтю 277-2 КУпАП апеляційний суд не бере до уваги, адже дана норма містить положення, які регулюють порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення в суді.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що постанова серії БАБ №524835 від 27.01.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП винесена правомірно.

При обґрунтуванні цієї постанови апеляційним судом також враховується п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, згідно якого обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й відрізних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального або порушення норм процесуального права, що відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 286, 272, 310, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 21 березня 2023 року у справі 570/824/23 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді І. М. Обрізко
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 28 червня 2023 року