Справа № 322/665/23
Суддя: Губанов Р. О.
Дата ухвалення: 2023-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

30 червня 2023 рокуСправа № 322/665/23

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Губанова Р.О., секретар судового засідання Блажко О.П.,

за участю: представника позивачки адвоката Михайлишина А.І.,

представника відповідача Гончарової Л.В. (в режимі відеоконференції),

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (в особі представника адвоката Михайлишина Анатолія Івановича) до Державної служби України з безпеки на транспорті (Далі Укрнацбезпека) про визнання противоправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі,

Короткий зміст позовних вимог, пояснення сторін, рух справи.

02.06.2023 до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшов зазначений адміністративний позов в якому представник позивачки просив:

- скасувати постанову старшого державного інспектора відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Соколюка Л.М. про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі від 23.02.2023 серії АА №00005849 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП;

- провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.2 ст.132-1 КУпАП, закрити.

Як підставу своїх вимог посилається на ст.19 Конституції України, ст.ст.2, 12, 25, 72, 75 77, 286 КАС України, ст.ст.7, 9, 14-2, 132-1, 245, 251, 279-1, 280, 283 КУпАП, ст.14 Закону України «Про дорожній рух», п.п.1.1, 1.9, 22.5 «б» Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (із змінами та доповненнями) (далі ПДР), п.п.2, 12 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 №1174 (далі Порядок №1174), п.п.2, 3, 8 Розділу II Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті затвердженої Наказом Мініфраструктури №512 від 27.09.2021 (далі Інструкція №512), Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 (далі Правила №30), Постанову Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», постанови Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17 і від 15 травня 2019 року у справі №537/2088/17, постанову Кабінету Міністрів України від 05.04.2022 №412 «Деякі питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного стану» (далі постанова №412), ст.ст.1, 8, 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», наказ Міністерства економічного розвитку і торгівлі України «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» від 13 жовтня 2016 року №1747, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 1 листопада 2016 року за №1417/29547, ДСТУ OIML R 134-1:2010, прецедентну практику ЄСПЛ.

В обґрунтування позову зазначив таке.

Постановою старшого державного інспектора відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Соколюк Л.М. про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі від 23.02.2023 серії АА №00005849 (далі Постанова АА №00005849 або оскаржувана постанова) щодо позивачки за порушення ч.2 ст.132-1 КУпАП, а саме: 03.02.2023 о 15 год. 47 хв. за адресою: М-30, км. 996+491, Дніпропетровська область, транспортний засіб DAF, XF 105.460 д.н.з. НОМЕР_1 : відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених п.22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 20,825% (8.33 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон. Вказана постанова позивачкою не отримувалась.

Вказану Постанову АА №00005849 позивачка вважає противоправною, оскільки докази (окрім самої постанови), які б вказували на те, що транспортний засіб позивачки допустив рух із перевищенням із нормативних параметрів зазначених п.22.5 ПДР України відповідач позивачці не надав.

Відповідачем не подано будь-яких доказів щодо вимірювання фактичної маси (ваги) транспортного засобу позивачки та доказів перевищення встановлених законодавством вагових норм під час руху великоваговим транспортним засобом автомобільними дорогами і відповідних висновків після проведення замірів.

Зазначене у оскаржуваній постанові перевантаження 20,825%, що становить 8,33 тони, без зазначення конкретних осей автомобіля, на які приходиться таке перенавантаження, не дозволяє встановити наявність чи відсутність перевищення навантаження.

У оскаржуваній постанові вказано дозволена максимальна фактична вага 40 тон, однак максимальне значення для автомобільних доріг державного значення для трьохвісного автомобіля (тягача) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), становить 44 тони.

Всупереч Інструкції №512, вона (постанова) не містить інформації про тип транспортного засобу (сідловий тягач, контейнеровоз, вантажний самоскид тощо), взагалі не містить інформації щодо причепа, та напрямку руху що ставить під сумнів врахування вказаного критерію при встановленні факту перевищення, встановлених законодавством вагових норм.

Натомість оскаржувана постанова містить лише масу перевищення вагової норми та її відсоток, тобто величину, що підлягає обчисленню шляхом порівняння граничної допустимої фактичної маси типу транспортного засобу з інформацією про фактичну масу транспортного засобу в момент зважування, однак вказаної інформації оскаржувана постанова не містить, та доказів на підтвердження перевищення встановлених законодавством вагової норми не надавалось.

В оскаржуваній постанові про притягнення позивачки до відповідальності зазначено, що транспортний засіб позивачки зважувався технічним засобом WIM 60, WAGA-WIM 35, зав. №9, який на момент зважування мав прострочене свідоцтво про повірку технічного засобу до 28.12.2022.

Будь-яких експлуатаційних документів як доказ дотримання правил експлуатації ваг відповідачем надано не було. Постанова №412, продовжує дію свідоцтва про повірку, проте не звільняє від проходження періодичної повірки засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу.

З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та причепу, належних позивачці, вбачається, що тип автомобіля - контейнеровоз-С, тип причепу - спеціалізований причіп пр-контейнеровоз, отже, згідно п.22.5 ПДР загальна допустима вага перевезення для контейнеровозів 44 000 кг.

Відповідно до формули розрахунку % перевищення за розрахунками спеціаліста щодо перевищення нормативних параметрів, якщо враховувати нормативно дозволену маму 44 т (а не 40 т) становить 9,840 %

Розрахунки спеціаліста щодо перевищення нормативних параметрів є невірними внаслідок використання невірних вихідних даних, а тому склад правопорушення, передбачений ч.2 ст.131-2 КУпАП, згідно оскаржуваної постанови відсутній через відсутність перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм.

В оскаржуваній постанові у графі фактичні зафіксовані параметри ТЗ одиниця виміру вказана не тонна, а кілограм, що суперечить Інструкцієї №512

Клас точності ваг для маси транспортного засобу становить 10, тому відповідно до таблиці 6 ціна поділки шкали ваг, якими зважувався транспортний засіб позивачки повинна бути 200 або менше кілограм.

В постанові взагалі не вказана швидкість руху транспортного засобу при зважуванні, а відповідно до вказаного ДСТУ найбільша чи найменша швидкість руху ТЗ ніж вказана у документах на ваги можуть мати надмірну відносну похибку, а тому зважування будуть не вірні.

Похибка пристрою для загальної маси ТЗ становить 10 %, а для осей 16 %. Проте, якщо скласти вагу всіх осей, то у сумі вийде загальна маса транспортного засобу: 8100+13200+8700+11600+12100=53700 кг, що є неможливим оскільки похибка для визначення загальної ваги ТЗ та ваги для осей різна.

Позовна заява була подана з клопотанням поновлення строку позовної давності (яка фактично є заявою про поновлення строку для звернення до суду).

Ухвалою судді від 05.06.2023 позовна заява була залишена без руху, позивачці (її представнику) надано строк для усунення недоліків

16.06.2023 представником позивачки адвокатом Михайлишиним А.І. на виконання ухвали від 05.06.2023 подана заява про поновлення строків на звернення до суду.

Ухвалою судді від 19.06.2023 фактично поновлено строк для звернення до суду, позовну заяву прийнята до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі.

26.06.2023 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву у якому представник просила позовну заяву залишити без розгляду, а у разі якщо судом позовна заява не буде залишена без розгляду, відмовити у її задоволенні.

Як підставу своїх вимог посилається на ст.19 Конституції України, ст.ст.44, 47, 55, 60, 79, 121, 122, 162, 240, 245, 286, КАС України, ст.ст.14-3, 132-1, 229 279-5 КУпАП, ст.29 Закону України «Про дорожній рух», ст.6, 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», ст.33 Закону України «Про автомобільні дороги», п.п. 1.9, 22.5 «б» ПДР, п.2, 7, 12, 15, 17 Порядку №1174, п.2, 5, 6 Розділу II Інструкції №512, Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №103 (далі Положення №103), п.п.17.2 - 17.5, 17.9 Наказу міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997 «Про затвердження правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні», Правила №30, постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №917/210/19 і від 25.06.2020 у справі №520/2261/19, постанову Верховного Суду від 29 січня 2020 року у справі №814/1460/16, постанови Верховного Суду (об`єднаної палати Касаціного цивільного суду) від 10 квітня 2019 року у справі №390/34/17, постанови Верховного Суду від 29 січня 2020 року у справі №814/1460/16, Постанову №412, ДСТУ OIML R 134-1:2010, прецедентну практику ЄСПЛ.

В обґрунтування відзиву зазначила таке.

В контексті доцільності залишення позовної заяви без розгляду.

Позовна заява подана до суду 02.06.2023, при тому, що оскаржувана постанова була винесена 23.02.2023 та невідкладно скерована на адресу позивачки.

Позивачкою ініційовано звернення до суду після спливу 5 місяців з моменту винесення оскаржуваної постанови, що свідчить про ухилення від дотримання процесуального обов`язку.

В контексті доцільності відмови у задоволенні позовних вимог.

Посилання на відсутність факту вчинення адміністративного правопорушення, відсутність інформації у постанові та доказів на підтвердження цього, є необґрунтованими та на їх спростування наводимо методику розрахунку відсоткового перевищення фактичної загальної маси та окремих вагових параметрів транспортного засобу, яка застосовується Укртрансбезпекою при притягненні осіб до адміністративної відповідальності.

Формула розрахунку % перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами: (Хфакт. - Хнорм. -похибка пристрою / Хнорм. х 100%, де: Хфакт. - фактично зафіксований параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр) 53700 кг; Хнорм. - нормативно дозволений параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр) зазначений відповідно до пункту 22.5 ПДР - 40000 кг, (53700 40000 - (10% х 53700)) / 40000 х 100 = 20.825%.

Розміри відсотків перевищення 20.825%, отримані в результаті даних розрахунків, відповідають зазначеному в постанові 8.33 тон (з урахуванням похибки).

Відсутність контейнеру підтверджується і фотознімками, зробленими під час фіксації факту порушення.

Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих Державного нагляду (контролю) за безпекою, зокрема на автомобільному транспорті може здійснюватися, зокрема шляхом встановлення на автомобільних дорогах автоматичних пунктів - комплекс технічних засобів, що здатні в автоматичному режимі, зокрема вимірювати загальну масу транспортного засобу; визначати кількості осей транспортного засобу; вимірювати навантаження, що припадають на кожну вісь транспортного засобу тощо.

У подальшому така інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих, які містять інформацію про засоби вимірювальної техніки, місце фіксації, найменування автомобільної дороги, дату і час фіксації здійснення вимірювання тощо, фотографії транспортного засобу, відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт.

Система забезпечує автоматизоване формування проекту постанови про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою автоматичних пунктів, відповідно до законодавства.

Суть процесу автофіксації правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті полягає у забезпеченні прозорості фіксації порушень, зменшення участі посадових осіб у вказаному процесі, що спрямовано на об`єктивну оцінку обставин та фактів вчинення правопорушення.

Посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли, тобто упорядковану сукупність відомостей:

- про транспортний засіб;

- відповідальну особу, визначену статтею 14-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

- наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні;

- та метаданих, сформованих автоматичним пунктом (пункти 2, 16 Порядку №1174).

Закріплений в законодавстві та реалізований на практиці механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі унеможливлює механічне втручання в роботу системи.

На підтвердження факту фіксації руху транспортних засобів позивачеи через автоматичний пункт з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм, що стало підставою для притягнення її до відповідальності, а також справності технічного засобу та достовірності встановлених ним відомостей повідомляємо, що прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WIM 60, WAGA- WIM35, зав.№9 яким здійснювалась фіксація правопорушення в автоматичному режимі, є справним та придатним до експлуатації.

Представником позивачки 28.06.2023 подано відповідь на відзив, водночас подача відповіді на відзив не передбачена положеннями ст.269 КАС України.

Сторони в судовому засіданні підтримали свої заяви по суті з підстав зазначених у цих заявах.

Представник позивачки просив також долучити до матеріалів справи витяг з ДСТУ OIML R 134-1:2010, проти чого не заперечувала представник відповідача. Вказаний документ долучено до матеріалів справи.

Фактичні обставини встановлені судом,

мотиви з яких виходив суд і застосовані норми права:

03.02.2023 о 15 год. 47 хв., на автодорозі М-30, км. 996+491, в Дніпропетровській області за допомогою технічного засобу WIM 60, WAGA-WIM35 зав.№9 було зафіксовано рух транспортного засобу DAF, XF 105.460 д.н.з. НОМЕР_1 , загальна маса, якого складала 53700 кг (згідно з показниками технічного засобу).

За вказаним фактом постановою по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА №00005849 від 23.02.2023 винесеною старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Соколюком Л.М. (далі постанова АА №00005849) відповідальна особа ОСОБА_2 , яка допустила рух транспортного засобу DAF, XF 105.460 д.н.з. НОМЕР_1 із перевищенням нормативних параметрів зазначених п.22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 20,825 % (8.33 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, яке відбулося 03.02.2023 о 15 год. 47 хв. за на автодорозі М-30, км. 996+491, в Дніпропетровській області, була притягнута до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.132-1 КУпАП і до неї було застосовано стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює сумі 34000,00 грн (тридцять чотири тисячі гривень 00 копійок).

27.02.2023 вказана постанова рекомендованим листом була направлена відповідальною особою Укранацбезпеки за місцем реєстрації проживання ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ).

У зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою поштове відправлення повернулося відправнику 10.03.2023.

Зазначені обставини сторонами визнаються і не ставляться під сумнів

Представник позивачки у заяві від 16.06.2023 навів причини пропуску строку для звернення до суду, які суд визнав поважним поновивши пропущений строк.

Висновки суду в цій частині викладенні в ухвалі судді від 19.06.2023. Наведені у відзиві доводи в цьому контексті не спростовують згадані висновки, тому підстави для залишення позовної заяви без розгляду відсутні.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача . У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Так, відповідно до ч.1 ст.78 КАС України, обставини, які визнані учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Відповідно до п.1 Положення №103 Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно з пп. 15, 27 п.5 Положення №103 Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює: габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Відповідно до п.4 Правил №30 рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 ПДР на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Відповідно до п.3 Правил №30 транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у ПДР.

Пунктом 22.5 «б» ПДР визначено, що рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичної маси максимальне значення для автомобільних доріг державного значення зокрема:

- для трьохвісного автомобіля (тягача) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз) - 44 тони (передостанній стовпчик п.п.22.5 «б» ПДР);

- для двовісного або трьохвісного автомобіля з двовісним або трьохвісним причепом - 40 тон (передостанній стовпчик п.п.22.5 «б» ПДР).

Статтею 132-1 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.

Перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами (ч.2) - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначений Порядком №1174.

Згідно з п.16 Порядку №1174 посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли, тобто упорядковану сукупність відомостей про: транспортний засіб; відповідальну особу, визначену ст.14-3 КУпАП; наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні; метаданих, сформованих автоматичним пунктом.

Пунктом 8 Порядку №1174 передбачено, що вимоги до технічних засобів автоматичних пунктів визначаються Технічним регламентом засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2016 року №163 (далі Технічний регламент №163).

Відповідно до п.9 Технічного регламенту №163 засоби вимірювальної техніки можуть бути надані на ринку та/або введені в експлуатацію в разі, коли вони відповідають вимогам цього Технічного регламенту.

Згідно з п.2 Порядку №1174 система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі - взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційно-телекомунікаційної системи.

Фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку (п.7 Порядку №1174).

Відповідно до п.12 Порядку №1174 автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.

В даному випадку, вчинене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі технічним засобом WAGA-WIM35, сертифікат відповідності дійсний до 28 грудня 2022 року.

Постановою №412 установлено, що позитивні результати періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, засвідчені відбитком повірочного тавра на таких засобах чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформлені свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного і надзвичайного стану та протягом місяця після його припинення чи скасування, чинні на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях, а відтак суд приходить до висновку, що є засіб вимірювальної техніки, яким зафіксоване правопорушення, відповідає вимогам Технічного регламенту.

Суд не погоджується з доводами адвоката щодо недоречності врахування положень вказаного нормативно-правового акта при вирішенні цієї справи (оскільки відповідачем додано сертифікат відповідності, а не свідоцтво про повірку), адже повірка проводиться саме після спливу строку чинності сертифікату відповідності або після ремонту засобу, в межах строку дії сертифікату перевірки типу. Наслідки спливу строку чинності сертифікату відповідності є аналогічними з наслідками закінчення строку дії повірки, тому в цьому випадку умови вказані у Постанові №412 застосуються і до чинності сертифіката відповідності.

Згідно з п.17 Порядку №1174 у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Фіксація події у вказаному випадку відбулась у визначений законодавством спосіб за допомогою використання автоматизованої системи зважування транспортних засобів у русі, яким зафіксовано перевищення вагових обмежень, а саме: загальної маси транспортного засобу, тому доводи представника в контексті відсутності у постанові відомостей про швидкість, вагові або габаритні параметри, яких перевищують нормативні, застосування відсоткового показника похибки (10% чи 16%) під час визначення загальної маси транспортного засобу тощо суд не приймає до уваги, адже перелічені адвокатом відомості не мають бути вказані у постанові і вони встановлюються автоматично технічним засобом, а не здійснвалось особою, яка винесла постанову серії АА №00005849.

Також суд вважає безпідставними посилання адвоката в контексті різного місця знаходження технічного засобу, яким зафіксовано подію і технічним засобом на який наданий сертифікат відповідності, адже номер сертифікату в обох документах є однаковим - UA.TR.113-0619/08F-21, однаковою є дата його чинності - 28.12.2022. Крім загальновідомим є факт того, що автомобільний шлях міжнародного значення на території України М-30, був утворений у 2021 році внаслідок об`єднання доріг М-04 і М-12, а на ділянці Стрий Дебальцеве є він також частиною європейського маршруту E-50. Тобто місце М-30, км. 996+491, Дніпропетровська область (як вказано в оскаржуваній постанові) і автомобільна дорога М-04 Знам`янка Луганськ Ізварене, 233+222 точка GPS: 48.584554, 35.2294111 (вказівка у сертифікаті), є одним і тим самим.

Ці відомості вказані у сертифікаті відповідності також збігаються з інформацію на вебсайті за посиланням, що міститься в постанові і відомостями інформаційної картки габаритно-вагового контролю (вказівка на мапі).

Щодо доводів представника позивачки про необхідність при розрахунку відсоткового перевищення загальної маси у якості нормативного дозволеного параметру ваги (Хнорм) застосовувати масу 44 тони (яку вважає правильною адвокат), замість 40 тон (яка була застосована посадовою особою Укрнацбезпеки), слід зазначити наступне.

Так фотографії на вебсайті за посиланням, що міститься в постанові, відомості інформаційної картки габаритно-вагового контролю, а також додані адвокатом копії свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів свідчать, що транспортний засіб, який було зафіксовано під час описаних подій - є автопоїздом, а саме трьохвісним автомобілем з двовісним причепом. В цьому випадку не має значення чи є причеп контейнеровозом чи ні, і чи знаходиться на ньому (причепі) контейнер, оскільки ця обставина має значення коли мова йде про тягач і напівпричіп. Відповідно параметр 40 тон, який застосований у формулі є правильним.

Правильним також є значення 10 % застосовне у формулі розрахунку % перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами, автомобільними дорогами або залізничними переїздами, тому що це значення застосовуються при визначенні фактичної маси транспортного засобу, а значення 16% застосовується при визначенні навантаження на вісь(осі). У вказаному випадку інкримінувалося перевищення саме загальної маси транспортного засобу, а не навантаження на вісь(осі).

Подія та склад адміністративного правопорушення, які є обов`язковими умовами для притягнення особи до адміністративної відповідальності, належним чином встановлені та відображені у оскаржуваній постанові, а також підтверджуються: 1) фотографіями транспортного засобу та державних номерних знаків, здійсненими у момент фіксації транспортного засобу в момент проїзду через автоматичний пункт; 2) інформаційною карткою габаритно-вагового контролю, в якій зафіксовані дані про навантаження на кожну вісь, а також про навантаження загальної маси транспортного засобу (додаються до апеляційної скарги).

Так, згідно з оскаржуваною постановою, загальна маса транспортного засобу виміряна з урахуванням похибки - 48330 кг, а його фактична маса - 53700 кг.

Перевищення становить на 20.85 % (8.33 трн), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, що свідчить про вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 статті 132-1 КУпАП.

Оскаржувана постанова відповідно до ст.283 КУпАП містить відомості про найменування органу та посадової особи, який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, стосовно якої розглядається справа, опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, прийняте у справі рішення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак, технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, розмір штрафу та порядок його сплати, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу, адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності, а також дату та час фіксації здійснення вимірювання, повну масу транспортного засобу, навантаження на осі (хоч цей параметр немає значення до для об`єктивної сторони конкретно цього інкримінованого правопорушення). Також вона містить ідентифікатори доступу до веб-сайту.

Тобто зміст оскаржуваної постанови відображає усі істотні ознаки складу адміністративного правопорушення і обов`язкові відомості щодо події правопорушення, суб`єкта адміністративної відповідальності, накладеного стягнення та порядку його сплати, а також порядку ознайомлення та оскарження постанови, інші обов`язкові відомості, визначені статтею 283 КУпАП та Інструкцією №512.

Подія і склад адміністративного правопорушення належним чином встановлені та відображені у оскаржуваній постанові, а також підтверджуються: фотографіями транспортного засобу та державних номерних знаків, здійсненими у момент фіксації транспортного засобу в момент проїзду через автоматичний пункт; та/або відеозаписом руху транспортного засобу через автоматичний пункт.

Згідно з п.1 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Враховуючи той факт, що суб`єкт владних повноважень, діяв в межах повноважень та у спосіб, передбачений законом та Конституцією України оскаржувана постанова винесена законно і скасуванню не підлягає, відповідно підствани для задоволення позовної заяви відсутні.

Керуючись ст.ст.241 246, 250, 255, 271, 286 КАС України, суд

вирішив:

у задоволенні позову ОСОБА_1 (в особі представника адвоката Михайлишина Анатолія Івановича) до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання противоправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя Р.О. Губанов