Справа № 440/4928/23
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2023-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/4928/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Слободянюк Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Мачухівської сільської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 /далі позивач, ОСОБА_1 / звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Мачухівської сільської ради /далі відповідач/ про:

- визнання протиправною бездіяльності Мачухівської сільської ради Полтавського району Полтавської області щодо невинесення на розгляд та неприйняття рішення сесією про укладення на правах правонаступника договору на користування на правах сервітуту земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в с. Судіївка на території Судіївської сільської ради площею 11,8392 га строком на 10 років;

- зобов`язання Мачухівської сільської ради Полтавського району Полтавської області укласти з громадянином ОСОБА_1 на правах правонаступника договір на користування на правах сервітуту земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в с. Судіївка на території Судіївської сільської ради площею 11,8392 га строком на 10 років /а.с.1-6/.

Позов обґрунтований тим, що позивач звернувся до Мачухівської сільської ради із заявою від 12 грудня 2022 року про укладення на правах правонаступника договору на користування на правах сервітуту земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 11,8392 га, розташованої на території Судіївської сільської ради строком на 10 років, а також надав до заяви увесь необхідний пакет документів. Разом з тим, листом Виконавчого комітету Мачухівської сільської ради №02.7.4-02/535 від 06 березня 2023 року позивачу повідомлено, що Комісією з питань регулювання земельних відносин, сільського господарства, охорони навколишнього середовища 24 лютого 2023 року розглянуто подану заяву та Комісія рекомендувала 24 сесії 8 скликання від 28 лютого 2023 року не розглядати дану заяву у зв`язку з невідповідністю місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до нормативно-правових документів, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (частина сьома статті 118 Земельного кодексу України). Позивач вважає, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність, оскільки заява позивача відповідачем не розглянута та рішення за результатами такого розгляду не прийнято всупереч положенням Земельного кодексу України та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 01 травня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано докази.

Відповідач позов не визнав та у відзиві на позовну заяву /а.с.20-23/ зазначив, що прийняття рішення про надання земельної ділянки в оренду позивачу є винятковими повноваженнями органу місцевого самоврядування, а саме: відповідача. Зобов`язання Мачухівської сільської ради не може бути належним та надійним способом захисту через неможливість подальшого виконання такого рішення суду. Так, згідно зі статтею 19 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" депутат місцевої ради користується правом ухвального голосу з усіх питань, що розглядаються на засіданнях ради та її органів, до складу яких він входить. Депутат місцевої ради набуває права ухвального голосу з моменту визнання його повноважень. Відтак, депутати сільської ради голосують за проекти рішення самостійно, індивідуально. Отже, робота сільської ради як колегіального органу складається з роботи всіх депутатів, які входять до її складу.

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи відповідно до пункту 10 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі приписів частини четвертої статті 229 КАС України.

Дослідивши письмові докази, суд установив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

10 червня 2011 року Судіївською сільською радою Полтавського району Полтавської області на 10 сесії 6 скликання прийнято рішення «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право обмеженого користування земельною ділянкою (права земельного сервітуту) гр. ОСОБА_1 в с. Судіївка Полтавського району», яким затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право обмеженого користування земельною ділянкою (право земельного сервітуту) гр. ОСОБА_1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в с. Судіївка на території Судіївської сільської ради Полтавського району Полтавської області та передано гр. ОСОБА_1 в користування на правах сервітуту терміном на 10 років земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в с. Судіївка на території Судіївської сільської ради площею 11,8392 га, а також доручено сільському голові підписати угоду на користування на правах сервітуту.

ОСОБА_1 звернувся до Мачухівської сільської ради із заявою від 22 грудня 2022 року (вх. №2418/02-19 від 22 грудня 2022 року) /а.с.30-зворот/, в якій повідомив, що 10 червня 2011 року Судіївською сільською радою Полтавського району Полтавської області було прийнято на 10 сесії 6 скликання рішення «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право обмеженого користування земельною ділянкою (права земельного сервітуту) гр. ОСОБА_1 в с. Судіївка Полтавського району», яким передано в користування на правах сервітуту терміном на 10 років земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в с. Судіївка на території Судіївської сільської ради площею 11,8392 га. Мачухівська сільська рада Полтавського району Полтавської області (після створення Мачухівської ОТГ) є правонаступником Судіївської сільської ради Полтавського району Полтавської області, у зв`язку з чим він просить Мачухівську сільську раду на правах правонаступника укласти договір на користування на правах сервітуту земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в с. Судіївка на території Судіївської сільської ради площею 11,8392 га строком на 10 років.

До вказаної заяви було додано: копію рішення від 10 червня 2011 року, викопіювання щодо розташування земельної ділянки та копії паспорта та ідентифікаційного номеру /а.с. 31-37/.

Відповідно до Витягу з протоколу постійно діючої комісії Мачухівської сільської ради з питань регулювання земельних відносин, сільського господарства, охорони навколишнього природного середовища від 24 лютого 2023 року /а.с. 40-43/ Комісією розглянуто питання «Про укладення на користування на правах сервітуту земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в с. Судіївка на території Судіївської сільської ради площею 11,8392 га строком на 10 років» та у зв`язку з невідповідністю місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до нормативно-правових документів, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (частина сьома статті 118 Земельного кодексу України), вирішено рекомендувати 24 сесії сільської ради восьмого скликання зняти запропонований проект рішення та Відділу земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища виконавчого комітету Мачухівської сільської ради підготувати відповідь заявнику.

Листом Виконавчого комітету Мачухівської сільської ради Полтавського району Полтавської області №02.7.4-02/535 від 06 березня 2023 року /а.с. 28/ ОСОБА_2 повідомлено про те, що його заява про укладення на користування на правах сервітуту земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в с. Судіївка на території Судіївської сільської ради площею 11,8392 га строком на 10 років була розглянута на засіданні Комісії з питань регулювання земельних відносин, сільського господарства, охорони навколишнього середовища від 24 лютого 2023 року та Комісія рекомендувала 24 сесії сільської ради 8 скликання від 28 лютого 2023 року не розглядати дану заяву у зв`язку з невідповідністю місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (частина сьома статті 118 Земельного кодексу України).

Не погодившись з бездіяльністю Мачухівської сільської ради Полтавського району Полтавської області щодо невинесення на розгляд та неприйняття рішення сесією про укладення на правах правонаступника договору на користування на правах сервітуту земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в с. Судіївка на території Судіївської сільської ради площею 11,8392 га строком на 10 років, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Правовідносини у сфері забезпечення права громадян на землю урегульовано Земельним кодексом України №2768-ІІІ від 25 жовтня 2001 року /надалі - ЗК України/.

Відповідно до статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Статтею 98 ЗК України визначено, що право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки чи іншої заінтересованої особи на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками).

Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими.

Строк дії земельного сервітуту, що встановлюється договором між особою, яка вимагає його встановлення, та землекористувачем, не може бути більшим за строк, на який така земельна ділянка передана у користування землекористувачу.

Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею.

Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений.

Положення частини четвертої цієї статті не застосовуються у разі встановлення земельних сервітутів на земельній ділянці державної, комунальної власності, що сформована відповідно до частини третьої статті 100 цього Кодексу з метою встановлення земельного сервітуту.

Відповідно до статті 100 ЗК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (землекористувачем) земельної ділянки.

За домовленістю сторін договір про встановлення земельного сервітуту може бути посвідчений нотаріально.

Власник земельної ділянки також може встановити вимогу нотаріального посвідчення договору про встановлення земельного сервітуту та скасувати таку вимогу. Встановлення (скасування) вимоги є одностороннім правочином, що підлягає нотаріальному посвідченню. Така вимога є обтяженням речових прав на земельну ділянку та підлягає державній реєстрації в порядку, визначеному законом.

Земельний сервітут підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно.

У разі необхідності встановлення земельного сервітуту на землях державної, комунальної власності, не сформованих у земельну ділянку, допускається формування земельної ділянки в межах території, на яку буде поширюватися право земельного сервітуту.

Частинами першою та третьою статті 101 ЗК України передбачено, що дія земельного сервітуту зберігається у разі переходу прав на земельну ділянку, щодо якої встановлений земельний сервітут, до іншої особи. Земельний сервітут не може бути предметом купівлі-продажу, застави та не може передаватися будь-яким способом особою, в інтересах якої цей сервітут встановлено, іншим фізичним та юридичним особам.

Відповідно до статті 102 ЗК України дія земельного сервітуту підлягає припиненню у випадках: а) поєднання в одній особі суб`єкта права земельного сервітуту, в інтересах якого він встановлений, та власника земельної ділянки; б) відмови особи, в інтересах якої встановлено земельний сервітут; в) рішення суду про скасування земельного сервітуту; г) закінчення терміну, на який було встановлено земельний сервітут; ґ) невикористання земельного сервітуту протягом трьох років; д) порушення власником сервітуту умов користування сервітутом.

На вимогу власника земельної ділянки, щодо якої встановлено земельний сервітут, дія цього сервітуту може бути припинена в судовому порядку у випадках: а) припинення підстав його встановлення; б) коли встановлення земельного сервітуту унеможливлює використання земельної ділянки, щодо якої встановлено земельний сервітут, за її цільовим призначенням.

Порядок встановлення земельних сервітутів на землях державної, комунальної власності визначений статтею 124-1 ЗК України.

Особа, заінтересована у встановленні земельного сервітуту на землях державної, комунальної власності, звертається з клопотанням у разі, якщо:

а) земельна ділянка не передана у користування або у разі необхідності встановлення земельного сервітуту на землях, не сформованих у земельні ділянки, - до органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування, що здійснює розпорядження земельною ділянкою державної, комунальної власності;

б) земельна ділянка перебуває у користуванні - до органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування, що здійснює розпорядження земельною ділянкою державної, комунальної власності, або до землекористувача.

У клопотанні має бути зазначена мета встановлення земельного сервітуту.

До клопотання додаються: а) копії документів, що підтверджують право власності заявника на будівлі, споруди, що розташовані на земельній ділянці (за наявності); б) письмове погодження землекористувача (у разі встановлення земельного сервітуту щодо сформованої земельної ділянки, яка перебуває у користуванні, за договором з органом виконавчої влади, органом місцевого самоврядування, що здійснює розпорядження земельною ділянкою державної, комунальної власності), справжність підпису на якому засвідчується нотаріально; в) проект договору про встановлення земельного сервітуту (у разі встановлення земельного сервітуту щодо сформованої земельної ділянки); г) графічні матеріали із зазначенням орієнтовного місця розташування та площі земельної ділянки, яку передбачається сформувати з метою встановлення земельного сервітуту (у разі необхідності формування земельної ділянки державної, комунальної власності з метою встановлення земельного сервітуту); ґ) технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюється право суборенди, сервітуту, що розробляється без одержання дозволу на її розроблення (у разі встановлення земельного сервітуту щодо сформованої земельної ділянки).

У разі необхідності встановлення земельного сервітуту на сформованій земельній ділянці:

особа відповідно до пункту "а" частини першої цієї статті приймає рішення про надання згоди на встановлення земельного сервітуту та забезпечує укладення договору про встановлення земельного сервітуту або надає мотивовану відмову у його встановленні;

особа відповідно до пункту "б" частини першої цієї статті забезпечує укладення договору про встановлення земельного сервітуту або надає мотивовану відмову у його встановленні.

Укладення договору про встановлення земельного сервітуту з органом виконавчої влади, органом місцевого самоврядування здійснюється на підставі рішення цього органу. У разі відмови в укладенні договору про встановлення земельного сервітуту щодо сформованої земельної ділянки державної, комунальної власності такий договір визнається укладеним за рішенням суду.

У разі необхідності формування земельної ділянки державної, комунальної власності з метою встановлення земельного сервітуту орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування протягом одного місяця з дня отримання клопотання приймає рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

У разі надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування, який надав такий дозвіл, зобов`язаний протягом десяти робочих днів з дня прийняття рішення про надання дозволу відобразити на картографічній основі Державного земельного кадастру орієнтовне місце розташування земельної ділянки, зазначити дату та номер відповідного рішення, а також майбутнє цільове призначення земельної ділянки.

Зазначена інформація оприлюднюється на безоплатній основі на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

У рішенні органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки має зазначатися вичерпний перелік підстав для такої відмови з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Повторне надання відмови з підстав, не зазначених у раніше наданій відмові, не допускається, крім не усунення чи усунення не в повному обсязі заявником причин, що стали підставою для попередньої відмови, а також випадків, коли підстава відмови виникла пізніше надання попередньої відмови.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою встановлення земельного сервітуту для будівництва, розміщення та експлуатації лінійних об`єктів енергетичної інфраструктури або у разі розташування на земельній ділянці, яку передбачається сформувати, будівель, споруд, які перебувають у власності заявника, та необхідності встановлення земельного сервітуту для розміщення, доступу та експлуатації таких будівель, споруд, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування не надав дозволу на розроблення документації із землеустрою або мотивовану відмову у його наданні, особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування.

До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Протягом шести місяців з дня прийняття рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в межах орієнтовного місця розташування земельних ділянок, дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення якої наданий відповідним органом, забороняється: надання дозволів на розроблення документації із землеустрою, яка передбачає формування земельних ділянок; передача земельних ділянок державної, комунальної власності у власність, користування.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється суб`єктами господарювання, які є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін, але не більше шести місяців.

Розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки подається на затвердження органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування, що здійснює розпорядження земельною ділянкою, який протягом одного місяця з дня його отримання зобов`язаний затвердити проект та прийняти рішення про надання згоди на встановлення земельного сервітуту або надати мотивовану відмову у його затвердженні. Рішення про надання згоди на встановлення земельного сервітуту є підставою для укладення договору про встановлення земельного сервітуту. У разі якщо розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки не був поданий на затвердження протягом шести місяців з дня надання дозволу на його розроблення, рішення про надання такого дозволу втрачають чинність. Зазначений строк може бути продовжений не більш як на шість місяців органом виконавчої влади, органом місцевого самоврядування, який надав дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за клопотанням особи, заінтересованої у встановленні земельного сервітуту.

У разі відмови особи відповідно до пункту "а" частини першої цієї статті у прийнятті рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та/або укладення договору про встановлення земельного сервітуту, такий земельний сервітут встановлюється за рішенням суду за позовом особи, заінтересованої у встановленні земельного сервітуту.

Порядок поновлення договору оренди землі, договору про встановлення земельного сервітуту, договорів про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб або для забудови визначений статтею 126-1 ЗК України.

Так, відповідно до цієї статті договором оренди землі, договором про встановлення земельного сервітуту, договорами про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб або для забудови може встановлюватися умова щодо поновлення таких договорів.

Умова щодо поновлення договору не може встановлюватися в договорі оренди землі, договорі про встановлення земельного сервітуту, договорах про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб або для забудови щодо земельних ділянок державної та комунальної власності, крім випадків, якщо на таких земельних ділянках розташовані будівлі або споруди, що перебувають у власності користувача або набувача права користування земельною ділянкою.

Якщо договір містить умову про його поновлення після закінчення строку, на який його укладено, цей договір поновлюється на такий самий строк і на таких самих умовах. Поновленням договору вважається поновлення договору без вчинення сторонами договору письмового правочину про його поновлення в разі відсутності заяви однієї із сторін про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення договору. Вчинення інших дій сторонами договору для його поновлення не вимагається.

Сторона договору, яка бажає скористатися правом відмови від поновлення договору не пізніш як за місяць до дати закінчення дії такого договору, подає до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно заяву про виключення з цього реєстру відомостей про поновлення договору.

У разі відсутності заяви про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення договору до дати закінчення дії такого договору після настання відповідної дати закінчення дії договору державна реєстрація речового права продовжується на той самий строк.

Згідно з частинами першою та другою статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до частини першої статті 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

У відповідності до пункту 34 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" питання регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Згідно з частинами першою та другою статті 59 цього Закону рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Аналіз наведених норм Земельного кодексу України дозволяє дійти висновків, що земельна ділянка може бути передана у користування громадянина на правах сервітуту та обставинам передачі земельної ділянки на правах сервітуту та укладення договору про встановлення земельного сервітуту передує обставина прийняття відповідною радою рішення про передачу земельної ділянки у користування громадянина на правах сервітуту. Поновлення або відмова у поновленні договору про встановлення земельного сервітуту після закінчення строку, на який його укладено, здійснюється у порядку, встановленому статтею 126-1 ЗК України, який не передбачає прийняття радою відповідного рішення. Разом з тим, такий порядок встановлений вказаною статтею ЗК України лише для випадків, коли договір про встановлення земельного сервітуту містить умову про його поновлення після закінчення строку, на який його укладено, та сторони (-на) виявили (-ла) бажання скористатися або правом поновлення договору, або правом відмови від поновлення договору. А за відсутності в договорі про встановлення земельного сервітуту (договорі про користування земельною ділянкою на правах сервітуту) умови про його поновлення (продовження дії) після закінчення строку, на який його укладено, вирішення питання передачі земельної ділянки у користування на правах сервітуту та укладення договору про встановлення земельного сервітуту або відмови у такій передачі та укладенні договору здійснюється шляхом прийняття радою відповідного рішення.

Таким чином, питання укладання (нового) договору про встановлення земельного сервітуту (договору про користування земельною ділянкою на правах сервітуту) або поновлення (продовження дії) раніше укладеного договору про встановлення земельного сервітуту (договору про користування земельною ділянкою на правах сервітуту) за відсутності в договорі умови про поновлення договору повинно вирішуватися на пленарному засіданні сільської, селищної, міської ради, а результати розгляду такого питання - оформлюватися рішенням відповідної ради.

Як встановлено судом, 22 грудня 2022 року до Мачухівської сільської ради надійшла заява позивача ( вх.2418/02-19) про укладення (нового) договору на користування на правах сервітуту земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в с. Судіївка на території Судіївської сільської ради площею 11,8392 га строком на 10 років та позивачу надана відповідь на його заяву листом Виконавчого комітету Мачухівської сільської ради Полтавського району Полтавської області №02.7.4-02/535 від 06 березня 2023 року, відповідно до якого 24 сесії сільської ради 8 скликання від 28 лютого 2023 року рекомендовано не розглядати його заяву у зв`язку з невідповідністю місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (частина сьома статті 118 Земельного кодексу України).

Тож заява ОСОБА_1 від 22 грудня 2022 року про укладення (нового) договору на користування на правах сервітуту земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в с. Судіївка на території Судіївської сільської ради площею 11,8392 га строком на 10 років на пленарному засіданні Мачухівської сільської ради по суті не розглядалася та відповідне рішення сільською радою за результатами розгляду такої заяви не приймалося.

При цьому суд зауважує, що лист Виконавчого комітету Мачухівської сільської ради Полтавського району Полтавської області №02.7.4-02/535 від 06 березня 2023 року за змістом та формою не може вважатися відмовою у передачі земельної ділянки у користування на правах сервітуту в розумінні статті 124-1 ЗК України.

Відсутність належним чином оформленого рішення про передачу земельної ділянки у користування на правах сервітуту (укладення договору про встановлення земельного сервітуту) або про відмову у такій передачі (укладенні договору про встановлення земельного сервітуту) свідчить про те, що орган самоврядування не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом.

Отже, має місце протиправна бездіяльність відповідача, яка полягає у не розгляді по суті заяви позивача від 22 грудня 2022 року (вх. №2418/02-19 від 22 грудня 2022 року) та неприйнятті жодного із рішень, які передбачені статтею 124-1 ЗК України.

Інші доводи відповідача не спростовують вищевикладені висновки суду у цій справі.

Обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність щодо не розгляду по суті заяви ОСОБА_1 від 22 грудня 2022 року (вх. №2418/02-19 від 22 грудня 2022 року) та неприйняття рішення за результатами її розгляду відповідно до норм Земельного кодексу України, зокрема норм статті 124-1.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, завданням адміністративного суду є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень та їх відповідності правовим актам, а не забезпечення ефективності державного управління.

Оскільки заява позивача від 22 грудня 2022 року (вх. №2418/02-19 від 22 грудня 2022 року) відповідачем по суті не розглянута та відповідне рішення за результатами її розгляду не прийнято, та відповідач має повноваження щодо прийняття одного із двох можливих рішень: 1) передати земельну ділянку у користування на умовах сервітуту та укласти договір про встановлення земельного сервітуту або 2) відмовити у передачі земельної ділянки у користування на правах сервітуту та в укладанні договору про встановлення земельного сервітуту, а не тільки прийняти рішення про передачу земельної ділянки у користування на правах сервітуту, позовна вимога про зобов`язання Мачухівської сільської ради Полтавського району Полтавської області укласти з громадянином ОСОБА_1 на правах правонаступника договір на користування на правах сервітуту земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в с. Судіївка на території Судіївської сільської ради площею 11,8392 га строком на 10 років, задоволенню не підлягає.

Отже, адміністративний позов підлягає задоволенню частково .

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

За подання позову до суду позивач поніс витрати у вигляді сплати судового збору в сумі 1073,60 грн, що підтверджується квитанцією № від 24 квітня 2023 року /а.с. 7/. Доказів понесення позивачем інших судових витрат матеріали справи не містять.

Враховуючи висновок суду про часткове задоволення позову, стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягає сума в 536,80 грн.

Керуючись статтями 6-9, 72-77, 211, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Мачухівської сільської ради (с. Мачухи, Полтавський район, Полтавська область, 38754, ідентифікаційний код 21046808) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Мачухівської сільської ради щодо нерозгляду по суті заяви ОСОБА_1 від 22 грудня 2022 року (вх. №2418/02-19 від 22 грудня 2022 року) та неприйняття рішення за результатами її розгляду відповідно до норм Земельного кодексу України, зокрема до норм статті 124-1.

Зобов`язати Мачухівську сільську раду розглянути заяву ОСОБА_1 від 22 грудня 2022 року (вх. №2418/02-19 від 22 грудня 2022 року) та за результатами її розгляду по суті прийняти відповідне рішення згідно норм Земельного кодексу України, зокрема норм статті 124-1, яке оформити у формі рішення відповідно до частини першої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Мачухівської сільської ради на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною восьмою статті 18, частинами сьомою-восьмою статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.І. Слободянюк