Справа № 163/1330/23
Суддя: Павлусь О. С.
Дата ухвалення: 2023-06-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 163/1330/23
Провадження № 2-а/163/37/23
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 червня 2023 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Павлуся О.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в :

У позовній заяві позивач ОСОБА_1 просить скасувати винесену щодо нього постанову серії ЕАС № 7106230 від 03 червня 2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Заявлені вимоги обґрунтував тим, що оскаржуваною постановою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, за те, що 03 червня 2023 року, керуючи транспортним засобом, не подав сигнал повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив п.9.2.б Правил дорожнього руху. Указану постанову вважає незаконною, оскільки зазначеного у ній правопорушення не вчиняв. За вказаних в постанові обставин виїжджав з міста Любомль в напрямку автодороги Київ-Ковель-Ягодин та, здійснюючи поворот праворуч, увімкнув світловий покажчик перед поворотом. Доказів вчинення правопорушення посадова особа відповідача йому не надала і під час винесення постанови не досліджувала.

На позовну заяву представник відповідача подала відзив, у якому вказала, що вчинення позивачем правопорушення підтверджується відеозаписом, який відноситься до переліку доказів, зазначених у ст.251 КУпАП. Крім цього, для провадження у справах про адміністративні правопорушення характерним є специфічний вид доказу безпосередні спостереження осіб, уповноважених на розгляд справи про адміністративне правопорушення. Позивач зі своєї сторони не надав доказів на спростування вчинення ним правопорушення. Просила відмовити у задоволенні позову.

Сторони в судове засідання не з`явились.

Позивач в канцелярію суду подав заяву про підтримання позову та розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача про причини неявки не сповістила, жодних заяв щодо неможливості розгляду справи за її відсутності не подала.

З огляду на викладене суд розглянув справу в порядку письмового провадження відповідно до ч.9 ст.205, ч.3 ст.268 КАС України, оскільки не вбачає перешкод для такого розгляду.

Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини.

03 червня 2023 року поліцейський відділу організації несення служби в місті Ковель УПП у Волинській області Нікончук М.А. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС № 7106230, якою позивача ОСОБА_1 визнав винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, і наклав стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

Відповідно до змісту цієї постанови ОСОБА_1 03 червня 2023 року о 21:52:25 годині по автодорозі М-07 «Київ-Ковель-Ягодин» на 488 км, керуючи автомобілем «Enclave», номерний знак НОМЕР_1 , не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив п.9.2.б. Правил дорожнього руху порушення попереджувальних сигналів при зміні напрямку руху.

Частина 2 статті 122 КУпАП встановлює відповідальність, зокрема за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, ...

Згідно із пунктом 9.2.б. Правил дорожнього руху водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Позивач заперечує порушення ним Правил дорожнього руху та вчинення ним вищевказаного правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне право-порушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відео-запису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що до неї додається відео доказ з боді-камери 475406.

Компакт-диск із відеозаписами представник відповідача додала до поданого відзиву на позовну заяву.

Із цього компакт-диску встановлено, на ньому міститься два відео-файли, один з яких з боді-камери поліцейського 475406, а інший з мобільного телефону.

Переглядом відео-файлу з боді-камери 475406 встановлено, що на ньому не зафіксовано порушення позивачем п.9.2.б. Правил дорожнього руху. Даний відео-файл відтворює лише події стосовно розгляду поліцейським справи про адмінправопорушення, при цьому позивач свою винуватість у його вчиненні постійно і категорично заперечував.

Стосовно відео-файлу з мобільного телефону поліцейського суд зазначає про таке.

У частині 3 статті 283 КУпАП визначено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити, зокрема, відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Згідно з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 17.07.2019 у справі №295/3099/17, від 13.02.2020 у справі №524/9716/16-а, приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

У цій справі відеозапис з мобільного телефону поліцейського на підтвердження факту порушення позивачем Правил дорожнього руху не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова серії ЕАС № 7106230 не містить посилань на такий технічний засіб, за допомогою якого він здійснений, що нівелює доказове значення наданого відповідачем відеозапису.

Крім цього, Інструкція із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1026 від 18 грудня 2018 року, містить чіткий перелік пристроїв, з допомогою яких поліції надано право проводити відеофіксацію та не надає право поліцейським здійснювати відоефіксацію власними мобільними пристроями.

Таким чином, наданий відповідачем із власного мобільного телефону поліцейського відеозапис не може бути належними доказами у справі. При цьому, посадова особа відповідача не була позбавлена можливості зафіксувати правопорушення за допомогою нагрудної камери, однак такою можливістю не скористалась.

Також належить зазначити, що цей відеозапис не містить дати та годин зафіксованих на ньому подій, із нього не можливо ідентифікувати транспортний засіб і керування ним позивачем, а відтак відсутні жодні підстави вважати, що цей відеозапис стосується оскаржуваної постанови та наведених у ній подій.

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 26.04.2018 у справі №338/1/17 де вказано, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку.

Отже, саме по собі візуальне спостереження поліцейського, на що у відзиві посилається представник відповідача, не є доказом в розумінні ст.251 КУпАП.

Згідно з ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У частині 1 статті 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У даному випадку відповідачем в порушення вимог 72 КАС України не виконано обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, не надано належних і допустимих доказів наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, що в свою чергу не дає можливості встановити винність позивача у вчиненні адміністративного правопорушення.

У зв`язку із цим суд дійшов висновку, що постанова щодо позивача винесена за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт порушення ним вимог п.9.2. б) Правил дорожнього руху і тим самим вчинення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Згідно п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вищенаведене дає підстави для скасування оскаржуваної постанови із закриттям провадження у справі, а отже задоволення позову.

Згідно із ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на задоволення позовних вимог, на користь позивача належить стяг-нути сплачений ним судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.242-247, 286 КАС України,

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Постанову поліцейський відділу організації несення служби в місті Ковель УПП у Волинській області Нікончука Максима Анатолійовича від 03 червня 2023 року серії ЕАС № 7106230 про накладення на ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП стягнення у вигляді 510 гривень штрафу скасувати.

Провадження в справі за постановою про адміністративне правопорушення серії ЕАС № 7106230 закрити.

Стягнути з Управління патрульної поліції у Волинській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його складення через Любомльський районний суд.

Інформація про сторін:

позивач ОСОБА_1 ; місце проживання АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач Управління патрульної поліції у Волинській області; місцезнаходження - вулиця Залізнична, 15, місто Луцьк; .

Головуючий: суддя О.С.Павлусь