Справа № 520/12248/22
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2023-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 р.Справа № 520/12248/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,

Суддів: Кононенко З.О. , Калиновського В.А. ,

за участю секретаря судового засідання Пукшин Л.Т

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 18.01.2023, головуючий суддя І інстанції: Зоркіна Ю.В., м. Харків, повний текст складено 18.01.23 року у справі № 520/12248/22

за позовом Комунального підприємства "Харківводоканал"

до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Харківводоканал" звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в якому просило суд першої інстанції визнати незаконним та скасувати рішення №4 від 29.12.2021 про стягнення коштів з рахунків Комунального підприємства "Харківводоканал" у банках в рахунок погашення податкового боргу.

В обґрунтування заяви посилалося на те, що Комунальне підприємство "Харківводоканал" є єдиним підприємством для Харкова та 52 населених пунктів Харківської області, яке виконує функції життєзабезпечення і надає послуги централізованого водопостачання та відведення каналізаційних стоків від споживачів. В умовах воєнного стану робота підприємства, як об`єкту критичної інфраструктури, набула особливого значення. Функціонування таких підприємств, особливо в умовах воєнного стану, відповідно до Закону України "Про критичну інфраструктуру" є елементом національної безпеки України. Вважає, що в цих умовах стягнення податкового боргу на підставі спірного рішення контролюючого органу, без встановлення його законності у судовому порядку, не припустимо, виходячи із питань національної безпеки, так як це призведе до фінансового колапсу та зупинки об`єктів водопостачання та водовідведення. Зазначає, що Комунальне підприємство "Харківводоканал" знаходиться в критичних умовах фінансування, коли витрати, які підприємство несе, надаючи в місто воду - не компенсуються відповідними оплатами; рішеннями від 08.06.2022 № 163 та від 11.08.2022 №237 міськвиконкомом звільнено від оплати мешканців громади. Вказує, що п.27 ст.14 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" унормовано надання підприємствам централізованого водопостачання та водовідведення сум субвенцій, на виконання якого постановою Кабінету Міністрів України від 15.12.2021 №1340 затверджено Порядок та умови надання у 2021 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах…Комунального підприємство "Харківводоканал" у 2021 році здійснило дії, пов`язані з оформленням Договору про організацію взаєморозрахунків від 21.12.2021 №1/14-С до постанови Кабінету Міністрів України від 15.12.2021 №1340 в рахунок погашення податку на додану вартість для погашення податкового боргу на загальну суму 382241407,53 грн., проте фактичного фінансування не відбулося.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18.01.2023 року заяву представника позивача про забезпечення позову у адміністративній справі за позовом Комунального підприємства "Харківводоканал" до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування рішення - задоволено.

Забезпечено адміністративний позов шляхом зупинення стягнення грошових коштів з банківських рахунків Комунального підприємства "Харківводоканал" на підставі рішення № 4 від 29.12.2021 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №520/12248/22.

Північне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просило суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу про забезпечення адміністративного позову Харківського окружного адміністративного суду від 18.01.2023 року по справі №520/12248/22 - у повному обсязі. Прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні заяви про забезпечення адміністративного позову в повному обсязі.

В обґрунтування вимог скарги, зокрема, посилається на те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є такою, що винесена з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті, а саме: ст.ст. 72-75, 90, 242 КАС України; ст.67 Конституції України, п. 20.1.19. п. 20.1 ст. 20, п. 36.1 ст. 36, абз.2 п.95,5 ст.95 ПК України. Зазначає, що прийняття рішення про забезпечення позову доцільно та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду чи привести до потреби докладати значні зусилля та витрати для відновлення прав та інтересів позивача, або є очевидними ознаками протиправності оскаржуваного рішення та порушення прав позивача цим рішенням. Вказує, що в порушення ст.150 КАС України суд першої інстанції не мав права вирішувати наперед ті питання, які стосуються суті заявлених вимог, тобто входити до оцінки обставин, які є предметом доказування у справі №520/12248/22. Рішення №4 від 29.12.2021 року є предметом розгляду справи, а тому законність або протиправність вказаного рішення, винесеного контролюючим органом, може бути встановлено лише під час розгляду справи по суті. Вважає, що ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 18.01.2023 року про задоволення заяви про забезпечення позову Комунального підприємства "Харківводоканал" є неправомірною, та підлягає скасуванню.

Комунальне підприємство "Харківводоканал" подало відзив на апеляційну скаргу, в якому не погоджуючись із доводами, викладеними в апеляційній скарзі, вважаючи оскаржувану ухвалу суду першої інстанції такою, що відповідає вимогам ст. 242 КАС України, просило відмовити у задоволенні апеляційної скарги Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків у повному обсязі, а ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 18.01.2023 по справі №520/12248/22 про забезпечення адміністративного позову залишити без змін.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши оскаржувану ухвалу суду першої інстанції, матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Приймаючи рішення про задоволення заяви представника позивача про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення грошових коштів з банківських рахунків Комунального підприємства "Харківводоканал" на підставі рішення №4 від 29.12.2021 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №520/12248/22, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості такої заяви.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Статтею 150 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до приписів ч.ч.1, 2 статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити встановлені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з положеннями частини першої ст.151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється в безспірному порядку.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (частина друга статті 151 КАС України).

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання (частина шоста статті 154 КАС України).

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При цьому, заходи забезпечення мають вживатись лише в межах позовних вимог, бути співмірними з ними, а необхідність їх застосування повинна обґрунтовуватись поважними підставами й підтверджуватись належними доказами. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, суди повинні також враховувати специфіку правовідносин, стосовно яких виник спір, та їх відповідне законодавче врегулювання, за наслідками аналізу якого можна зробити висновок, чи дійсно застосування заходів забезпечення позову є необхідним у даному конкретному випадку, чи може невжиття таких засобів мати незворотні наслідки.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 06.04.2023 по справі №300/4615/22, від 11.01.2023 по справі №640/10679/22.

Рішенням Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків №4 від 29.12.2021 року, на підставі пункту 95.5 статті 95 Податкового кодексу України, вирішено стягувати кошти з рахунків Комунального підприємства "Харківводоканал" у банках в рахунок погашення податкового боргу.

Зазначене рішення контролюючого органу стало підставою для стягнення коштів з рахунків Комунального підприємства "Харківводоканал" шляхом складення та направлення платіжних доручень, інкасових доручень до банків, які обслуговують вказане підприємство.

Комунальне підприємство "Харківводоканал" зареєстроване у встановленому законом порядку Виконавчим комітетом Харківської міської ради як юридична особа.

Згідно з п.п. 1.2., 1.3 Розділу І Статуту Комунального підприємства "Харківводоканал", КП "Харківводоканал" належить до комунальної власності територіальної громади м. Харкова. Засновником підприємства є Харківська міська рада. Власником підприємства є територіальна громада м. Харкова в особі Харківської міської ради.

Комунальне підприємство "Харківводоканал" виконує функції життєзабезпечення і надає послуги централізованого водопостачання та відведення каналізаційних стоків споживачів м. Харкова та Харківської області і врегулювання його господарської діяльності підпадає під дію Закону України "Про жилово-комунальні послуги" від 09.11.2017 №2189 та Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", які в свою чергу унормовують тарифне регулювання цін/тарифів на житлово - комунальні послуги.

Функціонування такого підприємства в умовах воєнного стану, з урахуванням Закону України "Про критичну інфраструктуру", є елементом національної безпеки.

З матеріалів даної справи встановлено, що Комунальне підприємства "Харківводоканал" в умовах воєнного стану знаходиться у складному фінансовому стані, коли підприємство несе витрати, які не компенсуються.

Рішенням Виконавчого комітету Харківської міської ради від 08.06.2022 №163 було вирішено комунальним підприємствам Харківської міської ради, що надають житлово - комунальні послуги на території міста Харкова, у т.ч. Комунальному підприємству "Харківводоканал", доручити вчинити заходи щодо припинення стягнення плати за надані послуги фізичним особам з 24.02.2022 до 31.05.2022 року включно.

В подальшому, рішенням Виконавчого комітету Харківської міської ради від 11.08.2022 №237 було припинено стягнення плати за послуги централізованого водопостачання та водовідведення певного кола суб`єктів підприємницької діяльності.

Здійснення вказаних стягнень з рахунків Комунального підприємства "Харківводоканал" у банках в рахунок погашення податкового боргу може унеможливити поточну діяльність цього підприємства, як об`єкту критичної інфраструктури, призвівши до зупинки об`єктів водопостачання та водовідведення.

Колегія суддів вважає, що оскільки стягнення на підставі цього рішення контролюючого органу здійснюються у безспірному порядку, невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення грошових коштів з банківських рахунків Комунального підприємства "Харківводоканал" на підставі рішення №4 від 29.12.2021 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №520/12248/22 може ускладнити чи унеможливити поновлення оспорюваних прав або інтересів позивача, або привести до потреби докладати значні зусилля та витрати для відновлення прав та інтересів позивача за захистом яких він звернувся із позовною заявою до суду першої інстанції у даній справі.

Отже, обраний заявником спосіб забезпечення адміністративного позову відповідає його предмету та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті заявлених вимог.

В даному випадку вжиття заходів забезпечення позову є тимчасовим заходом, спрямованим на забезпечення виконання судового рішення, і не є вирішенням спору по суті.

Наведений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладені у постановах від 14 грудня 2021 року у справі № 240/16920/21 та від 15 квітня 2022 року у справі № 440/6755/21.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що в порушення ст.150 КАС України суд першої інстанції не мав права вирішувати наперед ті питання, які стосуються суті заявлених вимог, тобто входити до оцінки обставин, які є предметом доказування у справі №520/12248/22, то колегія суддів відхиляє такі доводи, оскільки вони суперечать наведеним вище висновкам і не підтверджуються матеріалами даної справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції при розгляді заяви про забезпечення позову Комунального підприємства "Харківводоканал" не було враховано, що рішенням Виконавчого комітету Харківської міської ради від 08.06.2022 року №163 та від 11.08.2022 №237 було звільнено від стягнення плати за надані послуги, фізичних осіб громадян України - споживачів, лише в період з 24 лютого 2022 року до 31 травня 2022 року включно, а тому, плата з фізичних осіб громадян України - споживачів з 01 червня 2022 року здійснюється відповідно до встановлених тарифів, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони не спростовують обґрунтованості заявлених позивачем заходів забезпечення позову.

Крім того, щодо доводів апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції допущено суттєві порушення під час задоволення заяви про забезпечення позову, з посиланням на те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є такою, що винесеною з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті, а саме ст.ст.72-75, 90, 242 КАС України; ст.67 Конституції України, п. 20.1.19. п. 20.1 ст. 20, п. 36.1 ст. 36, абз.2 п.95,5 ст.95 ПК України, то колегія суддів відхиляє наведені доводи та посилання, оскільки вони не знайшли свого підтвердження у ході апеляційного перегляду даної справи.

Стосовно посилання в апеляційній скарзі на правову позицію Другого апеляційного адміністративного суду, викладену в постанові від 08.06.2021 року по справі №520/4075/21, то колегія суддів зазначає, що приписами ч.5 ст.242 КАС України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відтак, у суду відсутній обов`язок для врахування наведеної вище правової позиції суду апеляційної інстанції.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні питання про забезпечення позову правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення (ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 18.01.2023 року).

Згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи відповідача щодо правомірності проведеної перевірки є помилковими.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення питання.

Таким чином, судова колегія вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції (ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 18.01.2023 року) є обґрунтованою, прийнятою на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та прийняв оскаржувану ухвалу з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін .

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 18.01.2023 у справі №520/12248/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Мінаєва
Судді З.О. Кононенко В.А. Калиновський
Повний текст постанови складено 29.06.2023 року