Справа № 620/754/23
Суддя: Непочатих В.О.
Дата ухвалення: 2023-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2023 року Чернігів Справа № 620/754/23

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Непочатих В.О.,

при секретарі Васил`євій А.М.,

за участю позивача ОСОБА_1 , представників відповідачів Гаврук Н.С., Шара Т.П., 3-тьої особи ОСОБА_2 , розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Служби судової охорони, Територіального управління Служби судової охорони у Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів: ОСОБА_2 про визнання протиправними дій, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Служби судової охорони, Територіального управління Служба судової охорони у Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів: ОСОБА_2 , в якому просить:

- визнати протиправними дії Вищої атестаційної комісії з визначення співробітників Служби судової охорони які мають переважне право на залишення при вивільненні у зв`язку із змінами та реорганізацією Служби судової охорони, що виразилися у проведенні неналежного вивчення переважного права ОСОБА_1 на залишення на роботі серед кандидатів на заняття вакантної посади заступника начальника територіального управління Служби судової охорони у Чернігівській області;

- скасувати рішення Вищої атестаційної комісії з визначення співробітників Служби судової охорони які мають переважне право на залишення при вивільненні у зв`язку із змінами та реорганізацією Служби судової охорони, оформлене протоколом від 13.12.2022 № 1, про визначення серед кандидатів на заняття вакантної посади заступника начальника територіального управління Служби судової охорони у Чернігівській області переважного права на залишення на роботі за ОСОБА_2 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ Служби судової охорони від 16.12.2022 № 1117о/с в частині звільнення полковника Служби судової охорони ОСОБА_1 , заступника начальника територіального управління (зі служби) у Чернігівській області, зі служби в Службі судової охорони за підпунктом 4 пункту 2 розділу XII Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони (у зв`язку зі скороченням штату або проведенням організаційних заходів) у запас Збройних Сил України;

- скасувати наказ територіального управління Служби судової охорони у Чернігівській області від 19.12.2022 № 567о/с про виключення полковника Служби судової охорони ОСОБА_1 , заступника начальника територіального управління (зі служби) у Чернігівській області зі списків особового складу управління з 19.12.2022;

- поновити ОСОБА_1 на службі в Службі судової охорони на посаді заступника начальника територіального управління (зі служби) у Чернігівській області з 20.12.2022 у спеціальному званні «полковник Служби судової охорони»;

- стягнути на користь ОСОБА_1 з Територіального управління Служби судової охорони у Чернігівській області середній заробіток за час вимушеного прогулу з розрахунку середньоденного заробітку у розмірі 1184,24 грн. за увесь час вимушеного прогулу з 20.12.2022 по день винесення рішення судом.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що при звільненні, в порушення вимог пункту 8 розділу VI Положення про проходження служби співробітниками служби судової охорони, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 04.04.2019 № 1052/0/15-19 йому протиправно не було запропоновано рівнозначну посаду в центральному органі управління Служби судової охорони або в її територіальних управліннях. Позивач стверджує, що 15.12.2022 самостійно звернувся до голови Служби судової охорони з рапортом про призначення на вакантну посаду заступника начальника територіального управління (з організації діяльності). Проте, інформації про результати розгляду зазначеного рапорту на адресу позивача не надходило. Вважає дії Вищої атестаційної комісії з визначення співробітників Служби судової охорони які мають переважне право на залишення при вивільненні у зв`язку із змінами та реорганізацією Служби судової охорони щодо неналежного вивчення переважного права на залишення на роботі серед кандидатів на заняття вакантної посади заступника начальника територіального управління Служби судової охорони у Чернігівській області такими, що суперечать вимогам статті 42 КЗпП України, а рішення (оформлене протоколом від 13.12.2022 № 1) про визначення за ОСОБА_2 переважного права на залишення на роботі незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідачі подали відзиви на позов, в яких просять відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись на те, що 19.10.2022 начальником Територіального управління Служби судової охорони у Чернігівській області позивача повідомлено про заплановане вивільнення і запропоновано йому наявні вакантні посади, на які можливо було його призначити в межах повноважень начальника територіального управління, а саме: заступник командира 1 або 2 підрозділів охорони; командир 2, 3, 4, 5 взводів охорони 1 підрозділу охорони; командир 6, 7, 9 взводів охорони 2 підрозділу охорони; командир господарського взводу. Однак, позивач не надав згоди на призначення на жодну із запропонованих начальником територіального управління Служби судової охорони у Чернігівській області вакантних посад. Посада заступника начальника територіального управління (з організації діяльності) не пропонувалась жодному із заступників, посади які було скорочено, оскільки відповідно до пункту 7 розділу VI Положення про проходження служби співробітниками служби судової охорони, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 04.04.2019 № 1052/0/15 19 призначення на посади та звільнення з посад співробітників Служби у центральному органі управління та керівників (начальників) територіальних підрозділів Служби, їх заступників здійснюються Головою Служби. Стверджують, що комісією досліджувалося результати службової діяльності, фахову кваліфікацію та продуктивність праці кандидатів на зайняття вакантних посад заступників начальників територіальних управлінь, за наслідками яких позивач не має переважного права на залишення на службі та призначення на посаду заступника начальника (з організації діяльності).

Позивачем подано відповідь на відзив, в якому звернув увагу, що відповідачами до його відома не доводилося рішення про проведення атестування. Стверджує, що Вищою атестаційною комісією Служби судової охорони не розглядався його атестаційний лист, рішення за наслідками його розгляду не приймалося.

Службою судової охорони подано заперечення на відповідь на відзив де стверджує, що засідання Вищої атестаційної комісії з визначення співробітників Служби судової охорони які мають переважне право на залишення при вивільненні у зв`язку із змінами та реорганізацією Служби судової охорони було проведено з дотриманням вимог статті 42 КЗпП України, а тому посилання позивача на ненадання документів (атестаційних листів) не заслуговують на увагу, оскільки для об`єктивної оцінки та визначення преважного права залишення на роботі необхідний більш розширений перелік інформації та документів ніж визначений в Положенні про Вищу атестаційну комісію.

Процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 08.02.2023 залучено ОСОБА_2 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів; ухвалою суду від 04.04.2023 розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження; ухвалою суду від 20.04.2023, яка занесена до протоколу судового засідання, виключено з учасників справи Вищу атестаційну комісію з визначення співробітників Служби судової охорони які мають переважне право на залишення при вивільненні у зв`язку із змінами та реорганізацією Служби судової охорони, оскільки встановлено, що належним відповідачем є Служба судової охорони; ухвалою суду від 25.04.2023, яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Вислухавши пояснення учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 проходив службу в Службі судової охорони на посаді заступника начальника територіального управління (зі служби) Служби судової охорони у Чернігівській області.

Наказом Служби судової охорони від 27.09.2022 № 411 «Про затвердження структури центрального органу управління (Центрального апарату) та територіальних підрозділів (територіальних управлінь) Служби судової охорони» було затверджено структуру центрального органу управління Служби та територіальних управлінь (т. 1 а.с. 129-131).

Так, в Типовій структурі територіальних підрозділів (територіальних управлінь) Служби судової охорони передбачено одну посаду заступника начальника територіального управління (з організації діяльності).

В наслідок проведених організаційно-штатних заходів, наказом Служби судової охорони від 18.10.2022 № 429 «Про внесення змін до штату територіального управління Служби судової охорони у Чернігівській області» затверджено перелік змін до штату територіального управління Служби судової охорони у Чернігівській області та доручено начальнику територіального управління Служби судової охорони у Чернігівській області оголосити зміни до штату протягом двох місяців із дати отримання наказу (т. 1 а.с. 132-135).

Згідно Переліку змін до штату територіального управління Служби судової охорони у Чернігівській області були скорочені посади: заступника начальника територіального управління зі спеціальним званням полковник Служби судової охорони; заступника начальника територіального управління (зі служби) зі спеціальним званням полковник Служби судової охорони; заступника начальника територіального управління (з забезпечення) зі спеціальним званням полковник Служби судової охорони, та введено одну посаду заступника начальника територіального управління (з організації діяльності) зі спеціальним званням полковник Служби судової охорони.

На виконання наказу Служби судової охорони від 18.10.2022 № 429 «Про внесення змін до штату територіального управління Служби судової охорони у Чернігівській області», начальником територіального управління Служби судової охорони у Чернігівській області видано наказ від 19.10.2022 № 174 «Про оголошення змін до штату територіального управління Служби судової охорони у Чернігівській області» (т. 1 а.с. 26).

У подальшому, позивача було ознайомлено з наказом начальника територіального управління Служби судової охорони у Чернігівській області від 19.10.2022 № 464о/с «Про попередження співробітників про майбутнє скорочення посад та можливе звільнення» та з повідомленням про скорочення посади від 19.10.2022, яким, зокрема, запропоновано вакантні посади, з урахуванням кваліфікаційних вимог, в територіальному управлінні Служби судової охорони у Чернігівській області, а саме: заступника командира 1 або 2 підрозділів охорони; командира 2, 3, 4, 5 взводів охорони 1 підрозділу охорони; командира 6, 7, 9 взводів охорони 2 підрозділу охорони; командира господарського взводу (т. 1 а.с. 27-зворот, а.с. 28).

Згоду на призначення на жодну із запропонованих начальником територіального управління Служби судової охорони у Чернігівській області вакантних посад позивач не надав.

13.12.2022 відбулося засідання Вищої атестаційної комісії з визначення співробітників Служби судової охорони які мають переважне право на залишення при вивільненні у зв`язку зі змінами та реорганізацією Служби судової охорони під час якого було прийнято рішення, зафіксоване в протоколі № 1, що ОСОБА_1 немає переважного права на залишення на службі та призначення на посаду заступника начальника (з організації діяльності) територіального управління Служби судової охорони у Чернігівській області. Переважне право на залишення на службі було надано ОСОБА_2 , заступнику начальника територіального управління Служби судової охорони у Чернігівській області (т. 1 а.с. 150-153).

Наказом Служби судової охорони від 16.12.2022 № 1117о/с ОСОБА_1 було звільнено зі служби в Службі судової охорони за підпунктом 4 пункту 2 розділу ХІІ Положення про проходження Служби співробітниками Служби судової охорони (у зв`язку зі скороченням штату або проведенням організаційних заходів) у запас Збройних сил України, а наказом начальника територіального управління Служби судової охорони у Чернігівській області від 19.12.2022 № 567о/с виключено зі списків особового складу співробітників територіального управління Служби судової охорони у Чернігівській області з 19.12.2022 (т. 1, а.с. 17-20).

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на таке.

У відповідності до частин першої та четвертої статті 161 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Служба судової охорони є державним органом у системі правосуддя для забезпечення охорони та підтримання громадського порядку в судах.

Служба судової охорони складається з центрального органу управління та територіальних підрозділів Служби.

Граничну чисельність центрального органу управління та територіальних підрозділів Служби судової охорони затверджує Державна судова адміністрація України.

Рішення про утворення територіальних підрозділів Служби судової охорони приймається Головою Служби за погодженням з Державною судовою адміністрацією України.

Структуру та штатну чисельність центрального органу управління та територіальних підрозділів Служби судової охорони затверджує Голова Служби за погодженням з Державною судовою адміністрацією України.

В силу вимог абзацу першого частини другої статті 163 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» призначення на посади та звільнення з посад співробітників Служби судової охорони у центральному органі управління та керівників і заступників керівників територіальних підрозділів Служби здійснюється Головою Служби судової охорони, а інших співробітників Служби судової охорони у територіальних підрозділах - керівниками відповідних територіальних підрозділів.

Підпунктом 4 пункту 2 розділу XII Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 04.04.2019 № 1052/0/15-19 передбачено, що співробітник звільняється зі служби, а служба припиняється у зв`язку зі скороченням штату або проведенням організаційних заходів.

Призначення на посади та звільнення з посад співробітників Служби у центральному органі управління та керівників (начальників) територіальних підрозділів Служби, їх заступників здійснюються Головою Служби, а інших співробітників у територіальних підрозділах - керівниками (начальниками) відповідних територіальних підрозділів Служби відповідно до номенклатури (абзац перший пункту 7 розділу VI вказаного вище Положення).

З аналізу наведених норм слідує, що до повноважень голови Служби судової охорони належить, зокрема, затвердження, за погодженням з Державною судовою адміністрацією України, структури та штатної чисельності територіальних підрозділів, призначення на посади та звільнення з посад заступників керівників територіальних підрозділів.

Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Відповідно до пункту 1 частини першої, частини другої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Звільнення з передбаченої пунктом 1 частини першої статті цієї статті підстави допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Порядок вивільнення працівників у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці та порядок врахування переважного права працівника на залишення на роботі встановлено статтями 42, 49-2 КЗпП України.

Так, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган, фізична особа, яка використовує найману працю, пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації (частина перша, друга, третя статті 49-2 КЗпП України).

Частина перша статті 42 КЗпП України встановлює, що при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

Тобто, визначальним критерієм для встановлення наявності переважного права на залишення на роботі при скороченні чисельності штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці є саме рівень кваліфікації працівника та продуктивність праці.

При визначенні працівників з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці, використовуються ознаки, які в сукупності характеризують виробничу діяльність працівників: наявність освіти, стаж і досвід роботи, ставлення до роботи, якість виконуваної роботи тощо.

За встановленими обставинами, позивача за два місяці було повідомлено про скорочення посади та запропоновано перелік вакантних посад, які існували в територіальному управлінні Служби судової охорони у Чернігівській області. Відомостей про те, що позивач погодився на переведення його на іншу посаду матеріали справи не містять.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач дотримався вимог законодавства в частині забезпечення позивача можливістю переведення на іншу роботу.

Посилання позивача на те, що йому не була запропонована посада заступника начальника територіального управління (з організації діяльності) зі спеціальним званням полковник Служби судової охорони, судом не приймаються до уваги, оскільки на одну посаду одразу претендували два заступника територіального підрозділу, а тому в силу вимог статей 42, 49-2 КЗпП України відповідач був зобов`язаний провести порівняльний аналіз продуктивності праці і кваліфікації з метою визначення службовця, який має переважне право на залишення на посаді.

З метою забезпечення рівних умов та соціального захисту співробітників Служби судової охорони, в тому числі співробітників територіального управління Служби судової охорони у Чернігівській області, Службою судової охорони було видано наказ від 12.12.2022 № 533 про проведення засідання Комісії, щодо визначення переважного права працівників Служби, на залишення на роботі в разі їх вивільнення у зв`язку зі змінами та реорганізацією Служби (т. 1 а.с. 149).

Відповідно до копії протоколу засідання Вищої атестаційної комісії з визначення співробітників Служби судової охорони які мають переважне право на залишення при вивільненні у зв`язку зі змінами та реорганізацією Служби судової охорони від 13.12.2022 № 1, комісія, розглянувши матеріали та дослідивши результати службової діяльності, фахову кваліфікацію та продуктивність праці кандидатів, вирішила, що ОСОБА_1 не має переважного права на залишення на службі та призначення на посаду заступника начальника (з організації діяльності) територіального управління Служби судової охорони у Чернігівській області. Переважне право на залишення на службі було надано ОСОБА_2 , заступнику начальника територіального управління Служби судової охорони у Чернігівській області.

В постанові Верховного Суду від 27.09.2021 у справі № 452/2056/18 зазначено, що «...роботодавець повинен зробити порівняльний аналіз продуктивності праці і кваліфікації тих працівників, які залишилися на роботі, і тих, які підлягають звільненню. Такий аналіз може бути проведений шляхом виготовлення довідки у довільній формі про результати порівняльного аналізу з наведенням даних, які свідчать про переважне право одного перед іншим на залишення на роботі. Тобто ці обставини повинен з`ясовувати сам роботодавець, приймаючи відповідне рішення».

Верховним Судом у постанові від 20.08.2018 у справі № 537/1621/17 зроблено висновок, що при визначенні працівників з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці використовуються ознаки, які в сукупності характеризують виробничу діяльність працівників: наявність певної освіти, стаж і досвід роботи, ставлення до роботи, якість виконуваної роботи тощо. Доказами більш високої продуктивності праці можуть бути: виконання значно більшого обсягу робіт порівняно з іншими працівниками, які займають аналогічні посади чи виконують таку ж роботу, накази про преміювання за високі показники у роботі тощо.

З матеріалів справи слідує, що Вищою атестаційною комісією з визначення співробітників Служби судової охорони які мають переважне право на залишення при вивільненні у зв`язку зі змінами та реорганізацією Служби судової охорони досліджувалися документи, які стосувалися позивача та 3-тьої особи, а саме: функціональні обов`язки, службові характеристики, довідки про особові показники службової діяльності.

Досліджені в судовому засіданні копії наказів по особовому складу: від 24.07.2020 № 364о/с, від 16.03.2021 № 133о/с, від 05.09.2022 № 767о/с, від 14.07.2021 № 416о/с, від 05.10.2021 № 616о/с, від 28.12.2021 № 896о/с, від 14.02.2022 № 99о/с, від 16.02.2022 № 104о/с, від 14.01.2021 № 14о/с, від 22.06.2021 № 250о/с, від 13.07.2021 № 289о/с, від 17.11.2021 № 464о/с, від 07.11.2021 № 500о/с, від 13.12.2021 № 498о/с, якими тимчасово виконання обов`язків начальника територіального управління Служби судової охорони у Чернігівській області покладалися на позивача або ОСОБА_2 свідчать про те, що позивач має нижчу продуктивність праці, оскільки тимчасово виконував обов`язки начальника лише два рази (т. 2 а.с. 90, 91, 99-109).

Твердження позивача, що на його утриманні перебувають двоє дітей не заслуговують на увагу, оскільки інший кандидат на посаду ОСОБА_2 також має на утримання двох дітей.

Стосовно призначення позивача на інші вакантні посади в центральному органі управління Служби судової охорони чи інших територіальних підрозділах, то суд погоджується з відповідачем щодо відсутності такої можливості та приймає до уваги інформацію зазначену у відзиві, зокрема, що організаційно-штатні зміни відбувалися не лише в територіальному управлінні Служби судової охорони у Чернігівській області, посади заступників начальників територіальних управлінь, заступників начальників територіальних управління (зі служби), заступників начальників територіальних управління (з забезпечення) були скорочені майже у всіх 24 територіальних управліннях. Натомість, введено одну посаду заступника начальника територіального управління (з організації діяльності) в кожному територіальному управлінні, а тому питання визначення переважного права залишення на роботі набрало масового характеру. Тобто, 48 із 72 посад було скорочено, та із 72 заступників начальників, які несли службу в територіальних управліннях повинно було залишитись лише 24, і для всіх заступників посади були рівнозначними.

Суд зауважує, що дії чи бездіяльність Служби судової охорони щодо не розгляду рапорту позивача від 15.12.2022, який поданий ним після прийняття рішення, оформленого протоколом від 13.12.2022 № 1, про відсутність переважного права на залишення на службі, не є предметом спору у даній справі, а тому правова оцінка даним доводам судом не надається.

Також, суд вважає помилковими твердження позивача про не доведення рішення про проведення атестування та про не складання атестаційного листа, оскільки при звільненні працівника, у зв`язку зі скороченням чисельності чи штату працівників, роботодавець має право на проведення порівняльного аналізу продуктивності їх праці, в такому випадку Закон не зобов`язує роботодавця проводити атестацію, та як наслідок приймати відповідні накази та складати атестаційні листи.

Доводи позивача про наявність у нього переважного права на залишення на роботі з огляду на тривалий безперервний стаж роботи та залишення менше трьох років до настання пенсійного віку, при досягненні якого має право на отримання пенсійних виплат є безпідставними, оскільки дані обставини можуть братися до уваги лише при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації, в силу приписів статті 42 КЗпП України.

Таким чином, встановивши, що позивач має нижчу продуктивність праці, відповідачами правомірно, з урахуванням вимог чинного законодавства, прийнято оскаржуване рішення та накази.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що не підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання протиправними дій Вищої атестаційної комісії з визначення співробітників Служби судової охорони які мають переважне право на залишення при вивільненні у зв`язку із змінами та реорганізацією Служби судової охорони, що виразилися у проведенні неналежного вивчення переважного права ОСОБА_1 на залишення на роботі серед кандидатів на заняття вакантної посади заступника начальника територіального управління Служби судової охорони у Чернігівській області; скасування рішення Вищої атестаційної комісії з визначення співробітників Служби судової охорони які мають переважне право на залишення при вивільненні у зв`язку із змінами та реорганізацією Служби судової охорони, оформлене протоколом від 13.12.2022 № 1 про визначення серед кандидатів на заняття вакантної посади заступника начальника територіального управління Служби судової охорони у Чернігівській області переважного права на залишення на роботі за ОСОБА_2 ; визнання протиправним та скасування наказу Служби судової охорони від 16.12.2022 № 1117о/с в частині звільнення полковника Служби судової охорони ОСОБА_1 , заступника начальника територіального управління (зі служби) у Чернігівській області, зі служби в Службі судової охорони за підпунктом 4 пункту 2 розділу XII Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони (у зв`язку зі скороченням штату або проведенням організаційних заходів) у запас Збройних Сил України; скасування наказу територіального управління Служби судової охорони у Чернігівській області від 19.12.2022 № 567о/с про виключення полковника Служби судової охорони ОСОБА_1 , заступника начальника територіального управління (зі служби) у Чернігівській області зі списків особового складу управління з 19.12.2022.

Крім того, враховуючи похідний характер позовних вимог про поновлення ОСОБА_1 на службі в Службі судової охорони на посаді заступника начальника територіального управління (зі служби) у Чернігівській області з 20.12.2022 у спеціальному званні «полковник Служби судової охорони»; стягнення на користь ОСОБА_1 з територіального управління Служби судової охорони у Чернігівській області середнього заробітку за час вимушеного прогулу з розрахунку середньоденного заробітку у розмірі 1184,24 грн. за увесь час вимушеного прогулу з 20.12.2022 по день винесення рішення, то суд вважає, що вони також не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 необхідно відмовити повністю.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позову, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Служби судової охорони (вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, ), Територіального управління Служби судової охорони у Чернігівської області (вул. Княжа, 16, м. Чернігів, 14000, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправними дій, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29.06.2023.

Суддя В.О. Непочатих