Справа № 420/13734/22
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2023-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/13734/22

Перша інстанція: суддя Стефанов С.О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Косцової І.П. та Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2022 року (суддя Стефанов С.О., м. Одеса, повний текст рішення складений 13.12.2022) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

29 вересня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до ГУ ПФУ в Херсонській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 22.09.2022 року №2061/03-16 про відмову у призначенні позивачу пенсії та зобов`язати з 5 грудня 2021 року призначити та виплатити позивачу пенсію за вислугу років згідно з пунктом "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2022 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із постановленим у справі судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким повністю відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

На думку апелянта, норми постанови КМУ від 17.07.1992 №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошовї допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам судової охорони та членам їх сімей" передбачають застосування при призначенні пенсій саме вислуги років у календарному обчисленні.

Аналогічний правовий висновок про те, що задля отримання права на призначення пенсії обов`язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначеному законом розмірі, до цієї вислуги зарахування стажу у пільговому обчисленні законом не передбачено, міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 27 березня 2018 року у справі №295/6301/17, від 10 липня 2019 року у справі №1840/3347/18, від 22 серпня 2019 року у справі 295/7220/16-а, від 30 вересня 2019 року у справі №360/1432/19 та від 27 березня 2020 року у справі 720/10827/16-а, від 23 червня 2020 року у справі №750/10827/16-а, від 20 січня 2021 року у справі №620/509/19.

Так як на день звільнення зі служби вислуга років позивача у календарному обчисленні складає лише 15 років 00 місяців 25 днів, що менше необхідних 25 років, підстави для призначення пенсії відповідно до пункту "а" статті 12 Закону №2262 відсутні.

Позивач своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористався, що відповідно до статті 304 КАС України не перешкоджає апеляційному перегляду справи.

Справа розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження.

Апеляційним судом справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 проходив службу в органах Державної кримінально-виконавчої служби України.

Наказом ДУ "Херсонська виправна колонія (№61)" від 30.10.2018 року №112/ос "По особовому складу" ОСОБА_1 звільнено з ДКВС України (за власним бажанням) з 10.11.2018 року (а.с. 20).

Вислуга років ОСОБА_1 станом на дату звільнення складала в календарному обчисленні 15 років 02 місяці 25 днів.

При цьому, згідно подання Департаменту з питань виконання кримінальних покарань вислуга років ОСОБА_1 у пільговому обчисленні складає 26 років 05 місяців 03 дні (а.с. 28-29).

5 грудня 2021 року ОСОБА_1 через ДУ "Херсонський слідчий ізолятор" звернувся до Департаменту з питань виконання кримінальних покарань із заявою про направлення до ГУ ПФУ в Херсонській області матеріалів щодо призначення пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

Листом від 04.02.2022 року №24/8/1-414/Гр ДУ спрямувала до Департаменту матеріали щодо призначення пенсії колишньому співробітнику державної установи ОСОБА_1

18 лютого 2022 року Департаментом з питань виконання кримінальних покарань було здійснено оформлення подання щодо призначення пенсії позивачу та спрямовано матеріали до ГУ ПФУ в Херсонській області.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та проведенням активних бойових дій на території Херсонської області 01.03.2022 року Пенсійним фондом України було видано наказ №35 "Про забезпечення нарахування пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) та підготовки виплатних документів одержувачам, які перебувають на обліку в окремих органах Пенсійного фонду України", згідно якого функції щодо опрацювання заяв про виплату пенсій з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області було покладено на Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.

29 травня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Херсонській області із запитом щодо результатів розгляду матеріалів про призначення йому пенсії.

Листом від 01.06.2022 року Головне управління повідомило запитувача про необхідність повторного направлення матеріалів щодо призначення пенсії у зв`язку із запровадженням в Україні воєнного стану та окупацію Херсонської територіальної громади.

5 червня 2022 року адвокатом - представником ОСОБА_1 було спрямовано запит до Департаменту з питань виконання кримінальних покарань, як уповноваженого органу, щодо повторного направлення матеріалів для призначення пенсії позивачу.

9 червня 2022 року Департаментом з питань виконання кримінальних покарань, як уповноваженим органом, було повторно спрямовано матеріали щодо призначення пенсії позивачу до ГУ ПФУ в Рівненській області, як органу, якому частково передано повноваження ГУ ПФУ в Херсонській області.

Листом від 01.07.2022 року №1700-0307-8/34421 ГУ ПФУ в Рівненській області повідомило про повернення матеріалів щодо призначення пенсії ОСОБА_1 на адресу Департаменту з питань виконання кримінальних покарань, оскільки функції з призначення та перерахунків пенсій, призначених за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" належить ГУ ПФУ в Херсонській області.

При цьому, листом від 12.07.2022 року Пенсійний фонд України повідомив адвоката ОСОБА_1 про необхідність направлення матеріалів щодо призначення пенсій осіб, які проживають в Херсонській області, до ГУ ПФУ в Рівненській області та прийняття рішення за результатами їх розгляду ГУ ПФУ в Херсонській області.

28 липня 2022 року адвокатом Настоящого І.В. було подано скаргу до Пенсійного фонду України, яку листом Фонду від 25.08.2022 року спрямовано для розгляду до ГУ ПФУ в Херсонській області.

Листом від 01.09.2022 року ГУ ПФУ в Херсонській області повідомило про відсутність матеріалів щодо призначення пенсії ОСОБА_1 в Головному управлінні та можливість прийняття рішення виключно при їх надходженні.

7 вересня 2022 року адвокат Настоящого І.В. втретє звернувся до Департаменту з питань виконання кримінальних покарань, як уповноваженого органу, із запитом щодо повторного направлення матеріалів для призначення пенсії позивачу.

9 вересня 2022 року Департаментом з питань виконання кримінальних покарань, як уповноваженим органом, було повторно спрямовано матеріали щодо призначення пенсії до головних управлінь ПФУ в Рівненській та Херсонській областях.

Листом від 23.09.2022 року №1700-0307-8/48650 ГУ ПФУ в Рівненській області повідомило про відсутність повноважень щодо прийняття рішення про призначення або відмову у призначення пенсії позивачу, оскільки вказане належить ГУ ПФУ в Херсонській області. Додатково у вказаному листі зазначено, що оригінали документів для призначення пенсії зберігаються в цьому головному управлінні.

22 вересня 2022 року ГУ ПФУ в Херсонській області за №2061/03-16 було винесено рішення про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 12 Закону №2262, у зв`язку із відсутністю необхідної календарної вислуги років на момент звільнення зі служби.

Не погоджуючись з відмовою у призначенні пенсії за вислугу років на підставі пункту "а" статті 12 Закону, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалюючи рішення про задоволення його позовних вимог суд першої інстанції виходив із того, що вислуга років позивача у пільговому обчисленні стажу його роботи на день звільнення дає йому право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Так, частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначені в Законі України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі Закон №2262-ХІІ).

Відповідно до пункту "а" частини першої статті 12 цього Закону передбачено, що пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Згідно пунктів "б", "в" статті 17 Закону №2262-ХІІ особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються служба в органах внутрішніх справ, поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Державній кримінально-виконавчій службі України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду; час роботи в органах державної влади, органах місцевого самоврядування або сформованих ними органах, на підприємствах, в установах, організаціях і у вищих навчальних закладах із залишенням на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України.

Згідно частини 4 статті 17 Закону №2262-ХІІ при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

За змістом статті 17-1 Закону №2262-ХІІ порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсії встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393, яка визначає, які саме види служби зараховуються до вислуги років, та які саме види служби і в яких коефіцієнтах зараховуються на пільгових умовах.

Верховний Суд у постановах від 27 березня 2018 року у справі №295/6301/17, від 10 липня 2019 року у справі №1840/3347/18, від 22 серпня 2019 року у справі №295/7220/16-а, від 30 вересня 2019 року у справі №360/1432/19 та від 27 березня 2020 року у справі №569/727/17, від 23 червня 2020 року у справі №750/10827/16-а, від 20 січня 2021 року у справі №620/509/19 викладав висновок про те, що задля отримання права на призначення пенсії обов`язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначеному законом розмірі. До цієї вислуги зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні законом не передбачено.

Водночас, Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 03.03.2021 у справі 805/3923/18-а відступив від правових висновків, викладених, зокрема, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі №725/1959/17, від 27 березня 2018 року у справі №295/6301/17 і з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону N 2262-XII у частині призначення пенсії за вислугу років, зробив висновок про те, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон N2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Вказана позиція була також підтримана у постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі №480/4241/18.

У вищезазначеній постанові Судова палата сформувала наступні правові висновки: "В цілях Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів). Для призначення пенсій за вислугу років за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393".

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України та частини шостої статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вбачається з матеріалів справи, вислуга років позивача, з урахуванням вислуги років на пільгових умовах, становить 26 років 05 місяців 3 дні.

Отже, з урахуванням правового висновку, наведеного у постанові об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 3 березня 2021 року у справі 805/3923/18-а та постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі №480/4241/18, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для визнання протиправними рішення відповідача про відмову у призначені позивачу пенсії за вислугу років відповідно до вимог пункту "а" статті 12 Закону №2262-XII та зобов`язання останнього вчинити відповідні дії.

Враховуючи викладене, проаналізувавши доводи апеляційної скарги ГУПФУ, колегія суддів дійшла висновків, що вони не містять належних, переконливих доводів та аргументів, які б спростовували висновки суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, чи давали підстави вважати інакше.

Посилання відповідача на правову позицію Верховного Суду є безпідставними, оскільки застосуванню підлягають правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах, що ухвалено пізніше за часом, тобто остання правова позиція, висловлена судом касаційної інстанції.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та не допустив порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи, і наведені в апеляційній скарзі доводи правильність рішення суду не спростовують.

Згідно з пунктом першим частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак, апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2022 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 6 ст. 12, ст. 257 та ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя-доповідач В.О.Скрипченко

Суддя І.П.Косцова

Суддя Ю.В.Осіпов