Справа № 120/2497/23
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

03 липня 2023 р. Справа № 120/2497/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Бошкової Ю.М., розглянувши у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі ГУ ПФУ у Вінницькій області, відповідач) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області протиправно відмовлено провести ОСОБА_1 перерахунок, пенсії відповідно до ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивач вважає, що відповідач має здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням страхового стажу та заробітної плати за період роботи з 30.06.2008 по 22.12.2008 у ТОВ будівельній компанії «ЯНСГ», з 23.12.2008 по 01.06.2010 в ТОВ «Связьсервісстрой», з 01.06.2010 по 26.05.2012 в ТОВ будівельній компанії «ЯНСГ», з 09.06.2012 по 21.11.2012 в індивідуального підприємці ОСОБА_2 , з 22.11.2012 по 13.05.2013 в ТОВ «Ямалтеплосіть», з 15.15.2013 по 27.01.2014 у ТОВ «Прогрес», та з 11.06.2014 по 15.12.2019 в ТОВ «Ямалтеплосіть» та виплачувати пенсію з урахуванням проведеного перерахунку з 22.06.2021.

Не погоджуючись із такою відмовою, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою від 17.03.2023 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

28.03.2023 на адресу суду надійшов відзив ГУ ПФУ у Вінницькій області, у якому відповідач зазначає, що ОСОБА_1 з 06.10.2008 отримує пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Представник відповідача звертає увагу, що згідно з положеннями ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» стаж, набутий на території російської федерації та заробітна плата за цей період, враховується лише при призначенні пенсій. Для зарахування стажу на території Крайньої Півночі з 2012 по 2018 особам, які після призначення пенсії продовжували працювати за межами України, підстави відсутні.

З огляду на вищезазначене, ГУ ПФУ у Вінницькій області вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Вінницькій області та з 06.10.2008 та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

22.06.2021 позивач звернувся до ГУ ПФУ у Вінницькій області із заявою, у якій просив провести перевірку розрахунку розміру його пенсійного забезпечення, врахувавши до страхового стажу період трудової діяльності на території Крайньої Півночі згідно записів трудової книжки; здійснити перерахунок його пенсійного забезпечення.

Листом від 25.06.2021 надано роз`яснення з приводу порушених у заяві від 22.06.2021 питань. Зокрема відповідачем зазначено, що Порядок обчислення стажу роботи на Крайній Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі до 01.01.1991, визначений п. 110 Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 №390. Зазначеним пунктом встановлено, що робота на Крайній Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за період з 1 серпня 1945 року, а також на підприємствах, в установах, організаціях, на працівників яких були поширені пільги, встановлені для працюючих на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за період з дня поширення цих пільг до 01.03.1960, зараховується до стажу в подвійному розмірі. Робота в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі з 01.03.1960 до 01.01.1991 зараховується до стажу в полуторному розмірі за умови, що працівник мав право на пільги, встановлені ст. 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі». Згідно з Указом Президії Верховної Ради СРСР «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» із змінами та доповненнями, пільги по зарахуванню роботи в районах Крайньої Півночі чи в місцевостях прирівняних до них, в пільговому обчисленні надавались працівникам, переведеним, направленим чи запрошеним на роботу в райони Крайньої Півночі чи в місцевостях, що прирівняні до районів Крайньої Півночі із інших місцевостей країни за умови, що працівники уклали строкові договори про роботу в цих районах терміном не менше 3-х років.

Листом від 11.07.2022 №0200-0306-8/45913, у відповідь на адвокатський запит представника позивача №7397/8, ГУ ПФУ у Вінницькій області повідомило, що згідно п. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у разі якщо застрахована особо після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і страховий стаж - період (строк) протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій ніж мінімальний страховий внесок.

Враховуючи викладене, відповідач вказав, що стаж, набутий на території російської федерації та заробітна плата за цей період, враховується лише при призначенні пенсій. Відтак, для зарахування стажу на території Крайньої Півночі з 2012 по 2018 особам, які після призначення пенсії продовжували працювати за межами України, підстави відсутні.

Не погоджуючись із такою відмовою, ГУ ПФУ у Вінницькій області, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-IV).

Частиною четвертою статті 42 Закону №1058-IV передбачено, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі.

Відповідно до статті 24 цього Закону страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Частиною першої статті 12 Закону № 1058-IV передбачено, що особи, які досягли 16-річного віку та не належать до кола осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до статті 11 цього Закону, у тому числі особи, які навчаються у вищих навчальних закладах за денною формою навчання, а також в аспірантурі та докторантурі, іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають або працюють на території України, громадяни України, які постійно проживають або працюють за межами України, якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, мають право на добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Тобто на добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування мають право в тому числі громадяни України, які постійно проживають або працюють за межами України, якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Статтею 6 цієї Угоди передбачено, що для встановлення права на пенсію громадянам держав - учасниць Угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набрання чинності цією Угодою. Розмір пенсії за Угодою обчислюють із заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.

Верховний Суд України у постанові від 25.11.2014 у справі № 21-457а14 дійшов висновку, що зазначені положення Угоди, гарантуючи захист прав громадян у сфері пенсійного забезпечення, стосуються призначення пенсії, а не її перерахунку та передбачають, що пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають. Стаж, набутий на території будь-якої з держав - учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються лише при призначенні пенсії.

Окрім того, у постанові від 13.02.2020 у справі №686/17914/16-а Верховний Суд дійшов висновків, що положення Угоди, гарантуючи захист прав громадян у сфері пенсійного забезпечення, стосуються призначення пенсії, а не її перерахунку та передбачають, що пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають. Стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються лише при призначенні пенсії.

При цьому, перерахунок пенсії громадянам України, які працюють за межами України, відповідно до положень частини четвертої статті 42 Закону №1058-IV можливий у разі їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Така позиція неодноразово була підтримана Верховним Судом в постановах від 27.02.2018 у справі №361/4899/17, від 12.06.2018 у справі №686/4998/15-а, від 31.10.2018 у справі №459/955/15-а, від 13.02.2020 у справі №686/17914/16-а, від 14.09.2022 у справі № 569/17489/16-а.

За змістом позову позивач вказує, що після призначення пенсії він продовжував працювати на території російської федерації, а саме: з 30.06.2008 по 22.12.2008 у ТОВ будівельній компанії «ЯНСГ», з 23.12.2008 по 01.06.2010 в ТОВ «Связьсервісстрой», з 01.06.2010 по 26.05.2012 в ТОВ будівельній компанії «ЯНСГ», з 09.06.2012 по 21.11.2012 в індивідуального підприємці ОСОБА_2 , з 22.11.2012 по 13.05.2013 в ТОВ «Ямалтеплосіть», з 15.15.2013 по 27.01.2014 у ТОВ «Прогрес», та з 11.06.2014 по 15.12.2019 в ТОВ «Ямалтеплосіть».

Водночас, стороною позивача не надано доказів сплати страхових внесків в Україні до системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. У свою чергу, долучена позивачем до позовної заяви виписка з особистого рахунку застрахованої особи (а.с.33-34) свідчить про сплату роботодавцями страхових внесків до Пенсійного фонду російської федерації, а не до Пенсійного фонду України.

Відтак, ОСОБА_1 у спірні періоди не приймав добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та не був застрахованою особою у розумінні законодавства України.

Отже, ГУ ПФУ у Вінницькій області правомірно відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії позивача з урахуванням періодів роботи в російській федерації та з урахуванням наданих ОСОБА_1 довідок про заробітну плату.

Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В силу приписів частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, суд доходить висновку, що заявлений позов не підлягає задоволенню.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог судові витрати відповідно до статті 139 КАС України розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100; ).

Рішення суду сформовано: 03.07.2023.

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна