Справа № 398/3724/21
Суддя: Нерода Л. М.
Дата ухвалення: 2023-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/3724/21
Провадження №: 2-а/398/7/23
РІШЕННЯ

Іменем України

"30" червня 2023 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді Нероди Л.М.

за участю секретаря - Міщенко С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрії справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київської митниці Держмитслужби про скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить скасувати постанову у справі про порушення митних правил № 0289/10000/21 від 24 червня 2021 року про притягнення його до відповідальності за ч.4 ст.470 МК України і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Заявлені вимоги обґрунтувує тим, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідач неправильно встановив фактичні обставини справи, не взяв до уваги його пояснення, який здійснював, як водій, перевезення вантажу автомобілем "VOLVO FH 460", номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом, номерний знак НОМЕР_2 , за маршрутом Франція Україна.

При заїзді на територію Київської митниці позивачем було виявлено відсутність пломби та частини вантажу, про що ним повідомлено Обухівський ВП ГУНП в Київській області.

За даними системи GPS відслідковування з застосуванням датчиків осьового навантаження встановлено, що крадіжка сталася на відрізку автодороги М-07, вказана інформація повідомлена правоохоронним органам за територіальністю. На підставі цього факту органом досудового розслідування було відкрито кримінальне провадження № 0000010 від 09.04.21 р. та на даний час проводяться слідчі розшукові дії.

Вважає, що крадіжка сталася в процесі руху автомобіля, запобігти якій та передбачити яку позивач не мав можливості.

Крім цього, зазначає про те, що він не є суб`єктом адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 4 ст. 470 МК України.

Представник Київської митниці заперечень по суті позову не подав.

Позивач в судове засідання не з`явився, але подав до канцелярії суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов просить задовільнити.

Відповідач про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки його представника не сповістив, будь-яких клопотань щодо процедури розгляду справи не подав.

Проаналізувавши докази, що містяться в матеріалах справи, суд встановив такі фактичні обставини.

ОСОБА_1 , як водій ТОВ «Транс-Логістик», здійснював перевезення вантажу - фунгіциду "TILMOR EC240" - в кількості 18400 літрів, розфасованих по пластикових каністрах в 920 картонних коробках по 4х5 літрів, автомобілем "VOLVO FH 460", номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом, номерний знак НОМЕР_2 , за маршрутом Франція Україна. Відправником товару виступав іноземний контрагент "Bayer CorpScience Shweiz AG", одержувачем ТОВ "РЕМ транс".

Під час проведення фізичного огляду декларантом на підставі ч. 2 ст. 266 МК України встановлено відсутність частини товару в загальній кількості 1 380 літрів фунгіциду " TILMOR EC240".

24 червня 2021 року заступник начальника начальник управління протидії митним порушенням та контрабанді Київської митниці Держмитслужби Іраклій Катамадзе щодо цього факту виніс відносно ОСОБА_1 постанову про порушення митних правил № 0289/10000/21 за ч.4 ст.470 МК України і наклав стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень.

З копії повідомлення ТОВ «Транс-Логістик» від 26.02.21 р.про злочин, адресованого начальнику відділення поліції № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомірській області, вбачається факт звернення ОСОБА_1 за телефоном 102 до Обухівського ВП ГУНП в Київській області з приводу крадіжки товару.

З копії витягу з ЄРДР вбачається, що за фактом звернення ТОВ «Транс-Логістик» від 26.02.21 р. зареєстроване кримінальне провадження № 0000010.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України під час розгляду оскаржуваної постанови суд має з`ясувати, чи прийнята вона на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У рішенні "Надточій проти України" Європейський Суд з прав людини у справі зазначив, що "положення Митного кодексу безпосередньо поширюються на всіх громадян, які перетинають кордон та регулюють їх поведінку шляхом застосування стягнень (штраф та конфіскація), які є як покаранням, так і стримуванням від порушення. Таким чином, митні правопорушення, які розглядаються, мають ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції".

Згідно з рішенням Європейського Суду з прав людини у справі "Авшар проти Туреччини" в оцінці доказів Суд встановив стандарт доказування "поза розумним сумнівом". Таке доказування передбачає співіснування досить вагомих, чітких та узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій факту, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Отже, в справі про порушення митних правил винуватість особи має бути також доведена поза розумним сумнівом.

Відповідно ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Вказана норма дає загальне визначення такому правопорушенню як порушення митних правил, які можуть вчинятись як з умислу, так і з необережності. Однак її зміст не свідчить про те, що будь-яке порушення митних правил, визначене в МК України, є проступком незалежно від форми вини. Форма вини в конкретному виді порушення митних правил визначається диспозицією статті, що передбачає відповідальність за конкретне порушення.

Частина 4 ст. 470 МК України передбачає відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, крім транспортних засобів особистого користування, більше ніж на двадцять діб, а так само втрату цих товарів чи видачу їх без дозволу митного органу.

Як встановлено у справі, після виявлення відсутності вантажу позивач відразу повідомив про це правоохоронні органи.

Таким чином, суд не вбачає достатніх підстав вважати установленою поза розумним сумнівом вину позивача будь-якої форми у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 470 МК України.

До того ж, позивач не є власником товару і не здійснював комерційну діяльність, через що не виступав як перевізник в розумінні приписів МК України, а лише виконував трудові обов`язки водія, тобто, він взагалі не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 470 МК України.

Такі обставини свідчать про порушення митним органом презумпції невинуватості, адже обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, аналіз доказів по справі, суд вважає, що належних, допустимих і достатніх доказів наявності в діях позивача складу передбаченого ч.4 ст.470 МК України правопорушення митним органом не здобуто.

Також судом встановлено, що згідно статті 498 МК України особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у митному органі або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у митному органі та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови митного органу, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом.

Відповідно до вимог частин 1, 2 статті 526 МК України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил митним органом цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Згідно частини 4 статті 526 МК України справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Як вбачається з постанови № 0289/10000/21 від 24.06.21 р., розгляд справи про порушення митних правил митним органом проведено без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Таким чином, оскільки відповідачем не надано доказів про своєчасне повідомлення ОСОБА_1 про час і місце розгляду справи, відтак справа про порушення митних правил розглянута у його відсутності, всупереч вимог статті 526 МК України, позбавило позивача можливості реалізувати свої права визначені статтею 498 МК України.

Відповідно до частини 1 статті 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно статті 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Частиною 1 статті 531 МК України передбачено, що підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом. Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Під час розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав до суду належних і достовірних доказів, а відтак, не довів правомірності свого рішення.

Відповідно до частини 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, окрім іншого, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Винесення оскаржуваної постанови без врахування наведених обставин та положень закону свідчить про неповноту і необ`єктивність розгляду справи про порушення митних правил.

Таким чином, судом встановлено наявність передбачених п.2 ч.1 ст.531 МК України підстав для скасування постанови.

У зв`язку з цим та відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України позов підлягає повному задоволенню.

Відповідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст.242-247, 286 КАС України,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Постанову заступника начальника - начальника управління протидії митним правопорушенням та контрабанді Київської митниці Держмитслужби від 24 червня 2021 року в справі про порушення митних правил № 0289/10000/21 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.4 ст.470 МК України з накладенням стягнення у вигляді штрафу скасувати.

Провадження в справі про порушення митних правил № 0289/10000/21 закрити.

Стягнути з Київської митниці за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 918 (дев`ятсот вісімнадцять) гривень судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 проживає: АДРЕСА_1 ;

Відповідач - Київська митниця Держмитслужби.

СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА