Справа № 520/7947/22
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2023-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2023 р. Справа № 520/7947/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Бартош Н.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.01.2023, головуючий суддя І інстанції: Білова О.В., м. Харків, повний текст складено 19.01.23 по справі № 520/7947/22

за позовом Фермерського господарства "САНРАЙС-АГРО"

до Державної податкової служби України , Головного управління ДПС у Полтавській області

про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство "САНРАЙС-АГРО" з адміністративним позовом до Державної податкової служби України в особі Головного управління ДПС у Харківській області, створеного на правах відокремленого підрозділу ДПС України, Державної податкової служби України, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Державної податкової служби України в особі Головного управління ДПС у Харківській області створеного на правах відокремленого підрозділу ДПС України (Комісія регіонального рівня), яка приймає рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 31.05.2022р. № 6888521/42937055;

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії ДПС України (Комісія центрального рівня), яка приймає рішення за результатами скарги щодо рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 21.06.2022р. № 13277/429370552;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну від 27.01.2022 №3 та вважати її прийнятою та зареєстрованою протягом операційного дня, коли її було надіслано 11.02.2022 року.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19 січня 2023 року адміністративний позов Фермерського господарства "САНРАЙС-АГРО" задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії Головного управління ДПС у Полтавській області створеного на правах відокремленого підрозділу ДПС України (Комісія регіонального рівня), яка приймає рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 31.05.2022 р. № 6888521/42937055. Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 27.01.2021 №3 датою її подання на реєстрацію 11.02.2022 року. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Головного управління ДПС у Полтавській області, створеного на правах відокремленого підрозділу ДПС України за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь Фермерського господарства "САНРАЙС-АГРО" у розмірі 1240,50 грн . Стягнуто з Державної податкової служби України за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь Фермерського господарства "САНРАЙС-АГРО" у розмірі 1240,50 грн .

Головне управління ДПС у Полтавській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, подало апеляційну скаргу , вважає , що рішення ухвалене з неповним з`ясуванням обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, зазначає, що приймаючи рішення по суті судом не надано належної правової оцінки нормативно-правовому врегулюванню порядку зупинення реєстрації податкових накладних, а також, підставам відмови в реєстрації податкових накладних. Посилаючись на підстави та обґрунтування , викладені в апеляційній скарзі , просить рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.01.2023 в частині задоволених позовних вимог скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Фермерське господарство "САНРАЙС-АГРО" подало до суду відзив на апеляційну скаргу , вважає доводи викладені апелянтом на обґрунтування власної позиції носять загальний характер, а іноді й взагалі переходять в розряд домислів. Зазначає , що судом першої інстанції було досліджено докази та позиції сторін, надано їм вірну правову оцінку, а отже й рішення суду є законним та обґрунтованим.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 30.05.2023 відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Полтавській області про розгляд справи в судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін , оскільки справа відноситься до категорії незначних, не підпадає під перелік справ, які розглядаються виключно за правилами загального позовного провадження, суд першої інстанції розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (тобто в порядку письмового провадження у відповідності до п.10 ч.1 ст.4 КАС України), характер спірних відносин і предмет доказування не є складними і не вимагають проведення судового засідання, заявником не наведено достатніх мотивів для необхідності призначення справи до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та не вбачає необхідності надання пояснень сторонами у зазначеній справі, у зв`язку з чим підстави для апеляційного розгляду справи за участю сторін у справі відсутні.

Учасникам по даній справі було направлено судом апеляційної інстанції та отримано останніми копії ухвал Другого апеляційного адміністративного суду про відкриття апеляційного провадження та про призначення даної справи до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження, у т.ч. копію апеляційної скарги, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовим повідомленням про вручення та довідками про доставку електронного листа.

Згідно з ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції , що Фермерське господарство «САНРАЙС-АГРО» є юридичною особою та діє на підставі приватної власності його учасників, що було створено 08.04.2019 року. Одним з профільних видів діяльності підприємства є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (код КВЕД 01.11. ДК 016-2010).

В рамках вказаного напрямку діяльності підприємством вирощується та реалізовуються наступні культури: пшениця озима, соняшник.

Для здійснення діяльності господарство ФГ «САНРАЙС -АГРО» має в оренді земельні ділянки площею 226,8660 га (в т.ч. земельні паї орендовані у фізичних осіб - 196,8673 га та 29.9987 га - орендовані землі державної власності), із них: на території Самойлівської сільської ради Близнюківського району Харківської області - 193,4489 га, Криштопільської сільської ради Близнюківського району Харківської області - 28.000 га та Уплатнівської сільської ради Близнюківського району Харківської області - 5,4171 га. Станом на 01.01.2022 року на підприємстві обліковуються основні засоби на суму 1295,2 тис.грн, до складу яких входить сільськогосподарська техніка та устаткування: Трактор NEV HOLLAND; Плуг навісний ПЛНЗ 5-35; Коток подрібнювач ІСП-6; Обприскувач польовий OGR-ЮОО л-16 м; Ємність G5000 Е для зберігання пального, яке використовується для власних потреб.

Як зазначає позивач, підприємством укладено з громадянином ОСОБА_1 договір оренди сільськогосподарської техніки № 05/2021 від 01.04.2021 року, згідно з яким орендодавець передає у строкове платне користування наступну с/г техніку: Борона БЗН 10; Культиватор КПС-4,2; Культиватор КРН-5,6; Сівалка УПС 8; Оприскувач ОПН 600; а також укладено договір оренди автомобіля марки ГАЗ 4301, вантажний самоскид № 02/2021 від 01.02.2021 року. Збір врожаю проводився орендованим комбайном марки СК - 5 «НИВА» згідно договору оренди зернозбирального комбайну № 07/2021 від 15.07.20021 року.

Для проведення господарської діяльності ФГ «САНРАЙС-АГРО» орендує земельну ділянку за адресою Харківська обл., Близнюківський р-н, с. Широке, вул Молодіжна, земельна ділянка № 12 , на якій знаходиться власна та орендована техніка та устаткування (Договір оренди № 01/2021 від 04.01.2021 року на оренду приватної земельної ділянки з громадянкою ОСОБА_1 ).

Сезонні роботи по посіву насіння соняшника ФГ «САНРАЙС-АГРО» здійснювало власною та орендованою сільськогосподарською технікою та власними трудовими ресурсами.

Основним постачальником насіннєвого матеріалу соняшника урожаю 2021 року є ПП «ХІМ-АГРО-ДАР» (СДРПОУ 35984358).

На виконання п. 1.1 Наказу Державного комітету статистики № 296 від 17.08.2008р. «Про затвердження Інструкції щодо заповнення форм державних статистичних спостережень № 29-сг «Підсумки збору врожаю сільськогосподарських культур, плодів, ягід та винограду на 1 грудня 20 року» (річна) та 29-сг (меліорація) «Збір урожаю сільськогосподарських культур на 1 грудня 20__року» ФГ «САНРАЙС-АГРО» 04 січня 2022 року до Головного управління статистики у Харківській області було надано звіт № 29-сг «Про площі та валові збори врожаю сільськогосподарських культур, плодів, ягід та винограду» за 2021 рік, реєстраційний номер прийнятого звіту . Також, господарством 01.06.2021 надано «Звіт про посівні площі сільськогосподарських культур» 4-сг (річна), реєстраційний номер прийнятого звіту .

Судом встановлено, що між ФГ «САНРАЙС-АГРО» та ТОВ «ЕНЕРГЕТИК ДНІПРО» (код ЄДРІІОУ 41467362) було укладено договір поставки № С/15/11-1 від 15.11.2021 на поставку насіння соняшникового 2021 (надалі - Товар).

Відповідно до п. 3.1 Договору кількість, ціна та вартість Товару, строк та умови (базис) поставки Товару, умови оплати Товару, що поставляється згідно цього Договору, а також інші умови, які Сторони бажають узгодити, визначаються в Специфікаціях до цього Договору. У випадку розбіжностей між Специфікацією і цим Договором, умови Специфікації мають пріоритет.

Відповідно до п. 3.5 Договору постачання Товарів підтверджується видатковою накладною, підписаною обома Сторонами. Право власності на Товар переходить в момент підписання Покупцем товарно-транспортної накладної на Товар.

Відповідно до п. 4.1 Договору оплата Товару проводиться Покупцем у національній валюті України в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника згідно з реквізитами, зазначеними в цьому Договорі.

За Специфікацією № 3 від 24.01.2022 року Постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цією Специфікацією, передавати у власність Покупцю товар - соняшник, а Покупець зобов`язується прийняти партію Товару та розрахуватися за нього в порядку та на умовах, передбачених цією Специфікацією: 46 +/- 10% тонн по ціні товару без ПДВ 17631,58 грн за тонну. Вартість партії Товару становить: 924 600,00 грн (дев`ятсот двадцять чотири тисячі шістсот грн 00 коп.), в т.ч. ПДВ 14% - 113547.37 грн.

Відповідно до п. 2-4 Специфікації № 3 поставка Товару за даною специфікацією здійснюється на умовах EXW «Інкотермс 2010» за адресою: Харківська обл., Близнюківський р-н, с. Широке, вул. Молодіжна, 9. З урахуванням умов, визначених цією Специфікацією, Постачальник приймає на себе зобов`язання своїми силами та за свій рахунок здійснити завантаження Товару в транспортний засіб, наданий Покупцем, та несе відповідальність за втрату Товару під час його завантаження. Поставка Товару по даному додатку здійснюється до 28 січня 2022 включно. Розрахунки за товар здійснюються на наступних умовах: - 86 % вартості товару протягом 3 (трьох) банківських днів по факту підписання Сторонами цієї Специфікації: - 14 % вартості товару протягом 3 (трьох) банківських днів, з моменту реєстрації податкових накладних Постачальником та отримання від Постачальника належним чином оформлених первинних документів (оригінали з підписом та печаткою Постачальника).

Відповідно до пп. 5,6 Специфікації № 3 кількість товару, зазначеного в даній Специфікації, рівно як і сума, може змінюватись в більшу або меншу сторону в межах 10%. Фактична кількість і сума переданого товару зазначається у видаткових накладних на Товар. Дана Специфікація набирає чинності з дати її підписання і є невід`ємною частиною Договору поставки № С/15/11-1 від 15 листопада 2021 р.

Відповідно до п.4 Специфікації № 3 від 24.01.2022 року, Покупцем ТОВ «ЕНЕРГЕТИК ДНІПРО» 25.01.2022 року на розрахунковий рахунок Продавця платіжним дорученням № 291 перераховано передоплату в сумі 795 156,00 грн.

За правилом першої події ФГ «САНРАЙС-АГРО» було виписано та направлено на реєстрацію податкову накладну № 1 від 25.01.2022, яку прийнято 11.02.2022 (реєстраційний номер ), реєстрація зупинена.

Судом з матеріалів справи встановлено, що відвантажена загальна кількість продукції, по договору № С/15/11-1 від 15.11.2021 року, ФГ «САНРАЙС-АГРО» на користь ТОВ «ЕНЕРГЕТИК ДНІПРО» склала 46,37 тон, що підтверджується видатковою накладною №1 від 27.01.2022 та ТТН №1,2 від 27.01.2022.

У зв`язку з невідповідністю показникам якості, вказаними в додатку до договору поставки № С/15/11-1 від 15.11.2021 року, ціна за поставлений товар складалась на кожну окрему машину. Всього по даній угоді відвантажено 46.37 тон соняшника на загальну суму 912499,71 грн, в т.ч. сума ПДВ 112061,37 грн. Замовником автомобільного транспорту є ТОВ «ЕНЕРГЕТИК ДНІПРО».

Після узгодження реєстру поставки ФГ «САНРАЙС-АГРО» у зв`язку зі зміною ціни на товар та визначенням ціни на кожну окрему машину виписано:

- розрахунок коригування кількісних та вартісних показників №2 від 27.01.2022 до ПН № 1 від 25.01.2022 на відвантаження позивачем на адресу ТОВ «ЕНЕРГЕТИК ДНІПРО» 24,10 т насіння соняшника 2021 року по ціні 17220,42 грн на суму 415012,12 грн та 16,322507 т насіння соняшника по ціні 17306,97 грн на суму 282493,14 грн, загальна сума 697505,26 грн, разом 795155,996, в т.ч. ПДВ 97650,7364 грн;

- податкову накладну № 3 від 27.01.2022 року на суму 117343,71 грн., в т.ч. сума ПДВ 14410,63 грн, яку було прийнято 11.02.2022 року за № , реєстрація зупинена.

Таким чином, загальна сума поставки за Специфікацією № 3 від 24.01.2022 склала 46,37 тон на загальну суму 912499,71 грн (800438,34 грн та ПДВ 112061,37 грн).

Згідно з отриманою квитанцією №1 від 11.02.2022 податкову накладну №3 прийнято, реєстрацію зупинено (реєстраційний номер ), у якій зазначено: «Відповідно до п.201.16 ст. 201 Податкового кодексу України реєстрація ПН/РК від 27.01.2022 №3 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 1206 відсутні в таблиці даних платника на додану вартість, як товари послуги, то на постійній основі постачаються, та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Пропонуємо надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмов) в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Додатково повідомляємо: показник «D»= 6.2119% «Р»= 0».

Відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України ФГ «САНРАЙС-АГРО» було направлено на адресу Головного управління ДПС у Полтавській області Повідомлення від 22.02.2022 №1 про подання пояснень та копій документів щодо ПН/РК, реєстрацію яких зупинено, до якого додані: пояснення № 1 від 22.02.2022 року; договір оренди сільськогосподарської техніки № 05/2021 від 01.04.2021, акт прийняття-передачі до договору; договір оренди автомобіля № 02/2021 від 01.02.2021, акт № 1 прийому-передачі до договору; договір оренди зернозбирального комбайну № 07/2021 від 15.07.2021, акт прийняття-передачі до договору; договір оренди земельної ділянки № 01/2021 від 04.01.2021, акт прийняття-передачі до договору; відомості про суми нарахованого доходу, утриманого та сплаченого податку на доходи фізичних осіб та військового збору. Додаток 1 ДФ за IV кв. 2021; видаткова накладна (насіннєвий матеріал) № PН-00001 28 від 15.03.2021; товарно-транспортна накладна (насіннєвий матеріал) № 128 від 15.03.2021; звіт про площі та валові збори врожаю сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду у 2021 році, форма № 29-сг, квитанція № 2 реєстраційний № від 04.01.2022 року; звіт про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2021 року, форма № 4-сг, квитанція № 2 реєстраційний № від 01.06.2021 року; договір поставки з ТОВ ЕНЕРГЕТИК ДНІПРО № С/15/11-1 від 15.11.2021 року; квитанція № 2 Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченою) па користь платників податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованою єдиною внеску від 05.02.2022, реєстраційний номер ; додаток до договору поставки № С/15/11-1 від 15.11.2021 року; специфікація № 3 від 24 січня 2022р. до договору поставки № С/15/11-1 від 15.11.2021 року; видаткова накладна на відвантаження № 1 від 27.01.2022 року; товарно-транспортна накладна № 1 від 27.01.2022; товарно-транспортна накладна № 2 від 27.01.2022.

Рішенням комісії Головного управління ДПС у Полтавській області від 31.05.2022р. № 6888521/42937055 відмовлено у реєстрації податкової накладної №3 від 27.01.2022.

В якості підстави відмови в реєстрації податкової накладної податковим органом зазначено надання платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства.

В розділі «Додаткова інформація» відповідачем зазначено: «Встановлено невідповідність у первинних документах, а саме кількість насіння у ВН не збігається з кількістю (об`ємом/обсягом) у виписаній податковій накладній. Крім того, надані платником договори оренди сільськогосподарської техніки з фізичними особами не завірені нотаріально, тобто не мають юридичної сили згідно зі ст.799 ЦКУ, в якому вказано, що договір найму транспортного засобу, в якому хоча б одна зі сторін є фізичною особою, має бути нотаріально посвідчений. Тобто, понесення витрат оренда ».

Не погоджуючись з вказаним рішенням комісії Головного управління ДПС у Полтавській області від 31.05.2022 № 6888521/42937055, ФГ «САНРАЙС-АГРО» 10.06.2022 оскаржило його в адміністративному порядку до комісії центрального рівня ДПС України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем разом зі скаргою було подано такі документи: рішення Головного управління ДПС у Полтавській області про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 6888520/42937055 від 31.65.2021 року; рішення Головного управління ДПС у Полтавській області про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №6888521/42937055 від 31.05.2021 року; витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ФГ «САНРАЙС-АГРО»; копія договору поставки № С/15/11 -1 від 15.11.2021 року; додаток до договору від 15.11.2021 року; копія Специфікації № 3 від 24.01.2022 року; копії платіжного доручення № 291 від 25.01.2022р.; копія податкової накладної № 1 від 25.01.2022 року з Квитанцією; копія податкової накладної № 3 від 27.01.2022 року з Квитанцією; договір оренди сільськогосподарської техніки № 05/2021 від 01.04.2021 року; договір оренди автомобіля марки ГАЗ 4.301 № 02/2021 від 01.02.2021 року; договір оренди зернозбирального комбайну № 07/2021 від 15.07.2021 року; договір оренди приватної земельної ділянки № 01/2021 від 04.01.2021 року; податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за IV квартал 2021 року; видаткова накладна на придбання насіннєвого матеріалу № РН-0000128 від 15.03.2021р.; ТТН на перевезення насіннєвого матеріалу № 128 від 15.03.2021р.; Звіт № 29-сг «Про площі та валові збори врожаю сільськогосподарських культур, плодів, ягід та винограду» за2021 рік; «Звіт про посівні площі сільськогосподарських культур» 4-сг (річна) на 2022 рік; копії товарно-транспортних накладних: № 1, № 2 від 27.01.2022 року; видаткова накладна на реалізований Товар № 1 від 27.01.2022р.

За результатами розгляду скарги позивача ДПС України прийнято рішення від 21.06.2022 №13277/429370552, яким скаргу ФГ«Санрайс-Агро» залишено без задоволення та рішення Комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН - без змін.

В якості підстави для відмови в задоволенні скарги позивача ДПС України зазначено ненадання платником податку копій розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

Позивач не погоджується із зазначеними рішеннями відповідачів, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи частково позов , суд першої інстанції виходив з того , що оскаржуване рішення комісії Головного управління ДПС у Полтавській області про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є необґрунтованим, оскільки платником податків - позивачем надано необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарської операції за податковою накладною, у реєстрації якої було відмовлено, а тому є таким, що підлягає скасуванню, а позовні вимоги про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №3 від 27.01.2022 датою її надсилання на реєстрацію 11.02.2022, як похідна вимога, є також обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції , виходячи з наступного.

Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

За змістом підпункту «а» пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) (далі за текстом ПК України) об`єктом оподаткування є постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю.

Пунктом 187.1 статті 187 ПК України визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до абзацу 1 пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Абзацами першим, другим пункту 201.10 статті 201 ПК України встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Функціонування Єдиного реєстру податкових накладних відбувається в автоматизованому режимі за правилами, визначеними Порядком ведення єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (далі за текстом Порядок № 1246).

Зокрема, пункт 12 Порядку № 1246 передбачає, що саме в автоматизованому режимі здійснюється перевірка одержаної від платника податків податкової накладної на предмет наявності підстав для зупинення реєстрації.

Згідно з пунктом 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Колегія суддів зазначає, що обставини зупинення реєстрації податкової накладної обов`язково підлягають дослідженню, оскільки є юридично значимими та такими, що тягнуть за собою прийняття в подальшому рішення про реєстрацію податкової накладної або відмову в реєстрації на підставі витребуваних документів у платника податку за результатами зупинення реєстрації.

Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування (далі за текстом ПН/РК) в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі за текстом ЄРПН, Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації ПН/РК в Реєстрі, права та обов`язки їх членів визначено Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165, яка набула чинності 01.02.2020 (далі за текстом Порядок № 1165).

За визначенням, наведеним у пункті 2 Порядку № 1165 автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

В силу приписів пункту 7 Порядку № 1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Платник податку отримує інформацію щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, через електронний кабінет (пункт 8 Порядку № 1165).

Відповідно до пункту 10 Порядку № 1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Згідно з пунктом 11 Порядку № 1165 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Як вбачається зі змісту отриманої позивачем квитанції підставою для зупинення реєстрації податкової накладної, з посиланнями на вимоги п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, зазначено, що коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг з кодом 1206 відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН. Додатково повідомлено показники «D» = 6.2119 %, «Р» = 0.

Критерії ризиковості здійснення операцій визначені у Додатку № 3 до Порядку № 1165.

Відповідно до пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій під таке визначення підпадає відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

Аналіз п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій свідчить про те, що для того, аби встановити наявність у господарської операції такої ознаки мають існувати визначені цим пунктом передумови, а також для підтвердження відповідності господарської операції вказаному критерію слід навести обґрунтований розрахунок за цим критерієм, якому відповідає платник податку (підпункт 2 пункту 11 Порядку № 1165).

Що стосується посилання у квитанції про зупинення реєстрації спірної податкової накладної на те, що коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 1206 відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операції, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 12 Порядку № 1165 передбачено право, а не обов`язок платника податку подати до ДПС таблицю даних платника податку, а тому висновок відповідача про те, що Код УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 1206 відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, є безпідставним, та за умови надання платником достатнього пакету документів на підтвердження вчинення правочину та наявності підстав для реєстрації податкової накладної, не може слугувати підставою для зупинення її реєстрації.

Так, з дослідженими колегією суддів квитанціями про зупинення реєстрації спірних податкових накладних встановлено, що податковий орган, наводячи показники «D» = 6.2119 % та «Р=0», не надає при цьому розрахунку за критерієм пункту 11 Порядку № 1165, а також не вказує чіткого переліку документів, які слід подати до контролюючого органу у цьому випадку, що в свою чергу дозволяє дійти висновку про безпідставність зупинення реєстрації спірної податкової накладної.

Колегія суддів зауважує, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинно підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Така правова позиція вже неодноразово викладалась Верховним Судом у своїх рішеннях, зокрема, у постановах від 23 жовтня 2018 року у справі № 822/1817/18, від 21 травня 2019 року у справі № 0940/1240/18, від 20 серпня 2019 року у справі № 2540/3009/18.

Вирішуючи питання щодо законності рішення про відмову у реєстрації податкових накладних, суд вказує, що зупинення їх реєстрації за своїм змістом є передумовою для прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.

Колегія суддів зазначає, що наявність повноважень - це одна з обставин, які входять до предмета доказування у справах цієї категорії, але не єдина. Надання податковому органу відповідних повноважень - це лише передумова подальшої реалізації його управлінських функцій, результатом реалізації чого, у цій справі, є прийняття рішення.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної / розрахунку коригування прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного переліку документів, які позивач має надати, без наведення такого переліку рішення контролюючого органу про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів, а не будь-яких на власний розсуд.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 10.04.2020 у справі № 819/330/18, від 18.06.2020 у справі № 824/245/19-а, від 27.01.2022 у справі № 380/2365/21, від 18.05.2022 у справі № 500/3703/20.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість і вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав їх прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів їх прийняття.

Невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акту індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічний висновок наведено у постановах Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року у справі № 822/1817/18, від 02 квітня 2019 року у справі № 822/1878/18.

Натомість, у квитанції від 11.02.2022 № не наведено чіткого визначення мотивів зупинення комісією ГУ ДПС у Полтавській області реєстрації вказаної ПН, вичерпного переліку документів, який необхідно надати, що свідчить про необґрунтованість та невмотивованість такого рішення, оскільки позивач не міг передбачити відсутність яких саме документів може слугувати підставою для відмови в реєстрації вказаної ПН.

Відповідно до пункту 5 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року № 520 (далі за текстом Порядок № 520), перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Згідно з вимогами пунктів 9 11 Порядку № 520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку.

Підставами для прийняття комісією регіонального рівня рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до п. 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що рішення комісії державної податкової служби повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.

За результатами аналізу наведених норм Верховний Суд у постанові від 18 листопада 2021 року у справі № 380/3498/20 зазначив, що чинними нормативно-правовими актами наведено вичерпний перелік обставин, які можуть слугувати підставою для прийняття рішення про відмову у реєстрації податкових накладних.

При цьому, як підтверджується змістом пункту 5 Порядку № 520 передбачений цим пунктом перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, не є вичерпним. В залежності від виду господарської операції, за наслідками якої подається податкова декларація для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також відповідних договірних зобов`язань між суб`єктами господарювання, обсяг документів може бути відмінним.

Крім того, можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної до реєстрації в ЄРПН прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків з зазначенням необхідності надання документів за вичерпним переліком відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не довільно, на власний розсуд.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 3 листопада 2021 року у справі № 360/2460/20.

Разом з тим, надіслана позивачу квитанція про зупинення реєстрації спірної податкової накладної не містить жодних доводів щодо наявності податкової інформації, що була підставою для віднесення позивача до критеріїв ризиковості платника податку. Відповідачем не надано достатніх, достовірних та допустимих доказів на підтвердження того, що господарські операції, за результатами яких позивачем складено податкову накладну носять характер ризикових.

Квитанція про зупинення реєстрації спірної податкової накладної не містить обґрунтованих причин зупинення її реєстрації та конкретного переліку документів, які позивач мав надати контролюючому органу.

Колегією суддів встановлено, що позивачем після отримання квитанції, надіслано контролюючому органу письмові пояснення та первинні документи, які підтверджують здійснення господарської операції з реалізації товару по зупиненій податковій накладній, а саме: копії договору поставки та додатки до нього, специфікація, видаткова накладна, ТТН, тощо.

До суду позивачем також було подано копії платіжного доручення № 291 від 25.01.2022, платник ТОВ "ЕНЕРГЕТИК ДНІПРО"; податкових накладних № 1 від 25.01.2022 та розрахунку коригування № 2 від 27.01.2022 до податкової накладної № 1 від 25.01.2022.

З наявних документів вбачається, що позивачем на виконання приписів п.201.10 ст.201 ПК України було складено: податкову накладну №1 від 25.01.2022 р. (була виписана за правилами першої події - оплата за ПД №291 від 25.01.2022 року). Відповідно до податкової накладної № 1, вказану накладну виписано на суму 795156 грн, в т.ч. ПДВ 97650,74 грн, на поставку товару насіння соняшникове 2021 року, код товару 120600, ціна товару 17631,58 грн, обсяг постачання 39,5599975 т.

Поставка товару за Специфікацією № 3 здійснювалась 27.01.2022 року. В зв`язку з невідповідністю показникам якості, вказаним в додатку до договору поставки № С/15/11-1 від 15.11.2021 року, ціна за поставлений товар складалась на кожну окрему машину. Всього по даній угоді відвантажено 46,37 тон соняшника на загальну суму 912499,71 грн, в т.ч. сума ПДВ 112061,37 грн, що відповідає даним виписаних видаткової накладної та товарно-транспортних накладних.

Після узгодження реєстру поставки ФГ «САНРАЙС-АГРО» виписано розрахунок коригування кількісних та вартісних показників №2 від 27.01.2022 до ПН № 1 від 25.01.2022 та податкову накладну № 3 від 27.01.2022 року на суму 117343,71 грн, в т.ч. сума ПДВ 14410,63 грн.

З наданої до матеріалів справи копії видаткової накладної №1 від 27.01.2022 вбачається, що позивачем відвантажено на адресу ТОВ «ЕНЕРГЕТИК ДНІПРО» 24,10 т насіння соняшника 2021 року по ціні 17220,42 грн на суму 415012,12 грн та 22,27 т насіння соняшника 2021 року по ціні 17306,97 грн на суму 385426,22 грн. Таким чином, загальна кількість відвантаженої продукції відповідно до видаткової накладної № 1 від 27.01.2022 склала 46,37 тон на загальну суму 912499,71 грн (800438,34 грн та ПДВ 112061,37 грн).

За результатом додавання даних виписаних податкових накладних та розрахунку коригування на поставку товару за видатковою накладною № 1 від 27.01.2022 загальна вага товару складає 46,37 т разом на суму 912499,71 грн, в т.ч. ПДВ 112061,37 грн.

Відтак, з аналізу зазначених документів вбачається, що доводи відповідача, зазначені в розділі «Додаткова інформація» спірного рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН у зв`язку з невідповідністю у первинних документах щодо кількості насіння у ВН (об`ємом/обсягом) та у спірній податковій накладній №3 від 27.01.2022, не відповідає дійсності, та спростовується наданими до матеріалів справи доказами.

Посилання відповідача на те, що в податковій накладній № 3 зазначений обсяг постачання 5947493 т не підтверджується матеріалами справи, оскільки показник обсягу поставленої продукції в спірній податковій накладній зазначений як 5,947493 т.

На підставі дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, достовірність та належність яких не спростована відповідачами, судом встановлено, що ненадання платником податку документів, які зазначені в рішенні Комісії, не відповідає дійсності та спростовується наявними у матеріалах справи доказами, а подані позивачем до Повідомлення первинні документи спростовують невідповідність обсягу постачання товару, зазначеного у спірній податковій накладній, величині залишку такого товару у позивача.

Посилання відповідача у спірному рішенні про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН на те, що надані платником договори оренди сільськогосподарської техніки з фізичними особами не завірені нотаріально, тобто не мають юридичної сили в силу ст.799 ЦКУ, оскільки договори про найм сільськогосподарської техніки, зернозбирального комбайну та автомобіля, на які посилається відповідач, не мають відношення до господарської операції з постачання соняшника, його перевезення до уваги не приймаються , оскільки відвантажена продукція була перевезена транспортом покупця, що підтверджується відповідними товарно-транспортними накладними, що відповідає укладеному договору поставки №С/15/11-1 від 15.11.2021 року та специфікації до нього.

Крім того, відсутні підстави застосування п. 1 Критеріїв ризиковості операції за податковою накладною № 3 від 27.01.2022 року, оскільки позивач ФГ «САНРАЙС-АГРО» є виробником сільськогосподарської продукції, відтак придбане насіння не є предметом договору на реалізацію, а з нього вирощується новий врожай, що підтверджується статистичними сільськогосподарськими формами, наданими позивачем як до матеріалів справи, так і до податкового органу на розблокування реєстрації податкової накладної, а отже кількість придбаного насіння не може співставлятися з кількісно реалізованої продукції.

В той же час, зазначені обставини та докази, надані позивачем контролюючому органу на їх підтвердження, не були враховані відповідачем при прийнятті спірного рішення.

Крім того, посилання відповідача на той факт, що до ГУ ДПС у Харківській області ТОВ «Санрайс-Агро» надавались таблиці платника податку по коду УКТ ЗЕД 120600, по номенклатурі товару - насіння соняшника, а саме: від 29.07.2021 та від 07.10.2021, за якими ГУ ДПС у Харківській області прийняті рішення №2942857/42937055 від 04.08.2021 та №3236187/42937055 від 13.10.2021 про неврахування таблиці по п.2 «виявлення невідповідності визначених платником податку в таблиці даних видів діяльності наявним у платника податку основним засобам» не беруться судом до уваги, оскільки доводи щодо виявлення невідповідності визначених платником податку в таблиці даних видів діяльності наявним у платника податку основним засобам, за якими було відмовлено у врахуванні таблиці, не покладено в основу спірного рішення, з огляду на що не можуть бути належним обґрунтуванням правомірності його прийняття.

Жодних зауважень чи претензій до правоздатності і дієздатності юридичних осіб, які є сторонами правочину, відповідності правочину вимогам закону контролюючим органом не пред`являлось.

На час укладання та виконання зазначеного вище договору поставки позивач та його контрагент ТОВ «ЕНЕРГЕТИК ДНІПРО» були зареєстровані як юридичні особи та були платниками ПДВ. Відповідачами до суду доказів того, що укладений між позивачем та контрагентом у вказаних правовідносинах договір в судовому порядку оспорювався, рішень суду з приводу визнання вищевказаного договору недійсним, що набули законної сили, до матеріалів справи не надано.

В поясненнях до повідомлення ФГ «САНРАЙС-АГРО» зазначало, що є сільськогосподарським товаровиробником, а також зазначало повний цикл походження товару, що був поставлений на адресу ТОВ «ЕНЕРГЕТИК ДНІПРО».

До повідомлення та в подальшому до скарги на рішення комісії позивачем було додано первинні документи, які підтверджують здійснення господарської операції по зупиненій податковій накладній.

Проте, незважаючи на подані документи, податковим органом прийнято спірне рішення від 31.05.2022р. № 6888521/42937055 про відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкової накладної №3 від 27.01.2022 з зв`язку з ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг), з урахування наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних . При цьому, у графі «Додаткова інформація» оскаржуваного рішення зазначено, що встановлено невідповідність у первинних документах, а саме кількість насіння у ВН не збігається з кількістю (об`ємом/обсягом) у виписаній податковій накладній, крім того, надані платником договори оренди сільськогосподарської техніки з фізичними особами не завірені нотаріально, тобто не мають юридичної сили згідно зі ст.799 ЦКУ, в якому вказано, що договір найму транспортного засобу, в якому хоча б одна зі сторін є фізичною особою, має бути нотаріально посвідчений, тобто, понесення витрат оренда.

Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

В межах спірних правовідносин колегія суддів звертає увагу на те, що приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарської операції може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. У свою чергу, при реєстрації податкових накладних фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми (формальними) критеріями. Тому і суд за результатами розгляду цієї справи не робить висновків щодо "товарності (реальності)" операцій поставки за участю позивача, а лише оцінює наявність чи відсутність підстав для реєстрації податкової накладної.

Зазначене узгоджується із висновками Верховного Суду, сформованими у постанові від 10 квітня 2020 року у справі № 819/330/18.

Отже, зважаючи на наявність достатніх документів для спростування сумнівів про ризиковість платника податку та ризиковість здійснених операцій, відсутність доказів наявності ознак фіктивності в діяльності контрагента позивача, нікчемності або недійсності угод укладених позивачем з вказаним контрагентом або відсутності реального характеру цієї операції матеріали справи та на те, що необхідні документи в підтвердження фактичного здійснення операції з постачання товару на адресу контрагента, кількісні та вартісні показники цих операцій були надані контролюючому органу, останній не мав правових підстав для відмови у реєстрації спірних податкових накладних.

Колегія суддів зауважує, що завдання суду полягає у дослідженні документів первинного бухгалтерського обліку в аспекті їх належності для цілей підтвердження реальності господарських операцій. Необхідність підтвердження реальності господарських операцій переслідує публічно-правові цілі - встановлення належності виконання платниками податків визначених законодавством податкових обов`язків.

Згідно з правовими висновками постанови Верховного Суду від 02.07.2019р. по справі №140/2160/18 (адміністративне провадження №К/9901/13662/19) загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

У пункті 75 постанови Верховного Суду від 17.12.2018р. по справі №509/4156/15-а (адміністративне провадження №К/9901/7504/18) міститься правовий висновок, у силу якого адміністративний суд під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, повинен надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття та наведені безпосередньо у цьому рішенні, а не тим, які в подальшому були виявлені суб`єктом владних повноважень для доведення правомірності (виправдання) свого рішення.

Враховуючи, що у надісланій позивачу квитанції про зупинення реєстрації спірної ПН не вказано конкретного переліку документів, необхідних і достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН в ЄРПН, а також надання позивачем достатньої кількості документів, які дозволяють повністю ідентифікувати господарські відносини, посилання, як на підставу для відмови, на невідповідність у первинних документах, а саме кількість насіння у ВН не збігається з кількістю (об`ємом/обсягом) у виписаній податковій накладній, надання платником договори оренди сільськогосподарської техніки з фізичними особами не завірені нотаріально, тобто не мають юридичної сили згідно зі ст.799 ЦКУ, є неприйнятним.

Суд вважає за доцільне наголосити, що прозорість адміністративних процедур є ефективним запобіжником державному свавіллю. Вмотивоване рішення демонструє особі, що вона була почута, дає стороні можливість апелювати проти нього. Лише за умови прийняття обґрунтованого рішення може забезпечуватися належний публічний та, зокрема, судовий контроль за адміністративними актами суб`єкта владних повноважень.

Про дотримання податковим органом вимог обґрунтованості під час прийняття відповідного акту індивідуальної дії свідчитиме належна мотивація його висновку, зокрема зі встановленням обставин, що мають значення для реєстрації ПН/РК, а також за умови посилання на докази, якими такі обставини можуть бути підтверджені, із зазначенням причин їх прийняття чи відхилення.

І навпаки, ненаведення мотивів прийнятих рішень «суб`єктивізує» акт державного органу та не дає змогу суду встановити дійсні підстави та причини, за яких цей орган прийшов саме до таких висновків, надати їм правову оцінку та встановити законність, обґрунтованість, пропорційність прийнятого рішення.

Суд також звертає увагу на те, що у випадку неконкретизації переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації ПН/РК платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції прийняття рішення про відмову в реєстрації податкової накладної.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постановах Верховного Суду від 03.06.2021 р. у справі № 2040/7098/18, від 01.02.2023 р. у справі № 2240/2900/18, від 23.05.2023 р. у справі № 500/770/21.

Зупинення реєстрації податкової накладної не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також прийняття негативного для платника податків рішення без зазначення конкретних мотивів, дає підстави для висновку про необхідність відновлення порушеного права позивача шляхом скасування рішення про відмову в реєстрації податкової накладної

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10 квітня 2020 року у справі № 819/330/18.

Водночас, позивачем своєчасно, за встановленою формою та в повному обсязі, відповідно до приписів пункту 6 Порядку № 1165, пункту 5 Порядку № 520 і підпунктів 201.16.1., 201.16.2. пункту 201.16. статті 201 ПК України подано до ГУ ДПС у Полтавської області інформацію та документи, які підтверджують здійснення господарської операції та є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію спірної ПН.

Колегія суддів зауважує, що в силу частини 2 статті 2 КАС України будь-які рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, містити конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

ГУ ДПС у Полтавській області в ході судового розгляду справи не доведено наявності достатніх підстав для зупинення та відмови у реєстрації спірної ПН в ЄРПН.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази колегія суддів вважає, що ГУ ДПС у Полтавській області при прийнятті рішення від 31.05.2022 р. № 6888521/42937055 про відмову у реєстрації податкової накладної №3 від 27.01.2022 діяло необґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мали значення для прийняття такого рішення, не на підставі та не у спосіб, що передбачені ПК України, без дотримання вимог частини 2 статті 2 КАС України, а тому наявні підстави для визнання його протиправним та скасування.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 27.01.2022 №3 датою її подання на реєстрацію 11.02.2022 року, колегія суддів зазначає, що зазначена вимога є похідною та також підлягає задоволенню.

Відповідно до підпункту 201.16.4. пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій:а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Як установлено пунктами 19, 20 Порядку № 1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому, вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку.

Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.

Колегія суддів наголошує, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Зазначена позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких обираючи спосіб захисту порушеного права слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менш, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, «ефективний засіб правого захисту» в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.

Згідно з положеннями рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів Ради Європи 11 березня 1980 року, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Таким чином, дискреція це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта.

На законодавчому рівні поняття «дискреційні повноваження» суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

У справі, що переглядається, умови, за наявності яких контролюючий орган зобов`язаний був зареєструвати спірну податкову накладну, були виконані позивачем, а тому у другого відповідача був лише один вид правомірної поведінки зареєструвати таку накладну. За законом у контролюючого органу не було вибору між декількома можливими правомірними рішеннями.

Зважаючи на те, що підставою для відмови в реєстрації спірної податкової накладної були обставини, які не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду в суді першої та апеляційної інстанцій колегія суддів вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 27.01.2022 №3 датою її подання на реєстрацію 11.02.2022 року.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постановах Верховного Суду № 360/2460/20 від 03.11.2021 р., № 140/14282/20 від 17.05.2023 р.

Відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, наведених у постанові від 30.01.2019 у справі №755/10947/17, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду, а тому до спірних правовідносин підлягають застосуванню саме правові позиції Верховного Суду, викладені у постановах зазначених судом апеляційної інстанції в цьому судовому рішенні.

Зважаючи на вказані судові рішення Верховного Суду, суд апеляційної інстанції не виключає можливості того, що після прийняття судом рішення у цій справі, остання правова позиція Верховного Суду буде незмінною.

Посилання на рішення апеляційного суду також до увагу судом не приймаються, оскільки такі рішення не є рішеннями в розумінні вимог які в силу приписів ч. 6 ст. 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів та ст. 242 КАС України , які враховуються судом при застосуванні таких норм права.

Щодо посилання апелянта на те , що вступна та резолютивна частини рішення суду першої інстанції містять реквізити податкової накладної від 27.01.2021 №3 щодо якої рішення від 31.05.2022 № 6888521/42937055 Комісією не приймалось , колегія суддів зазначає , що зазначення судом першої інстанції в резолютивній частині рішення податкової накладної від 27.01.2021 №3 замість податкової накладної від 27.01.2022 №3 фактично є опискою, яка підлягає виправленню судом першої інстанції . Така описка не призвела до невірного вирішення справи по суті.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними , не впливають на правомірність висновків суду, оскільки в апеляційній скарзі зазначено лише те, що постанова суду першої інстанції є незаконною, підлягає скасуванню у зв`язку із ненаданням судом належної правової оцінки обставинам справи та невірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, зміст апеляційної скарги , який повністю дублює заперечення на позов, подані до суду першої інстанції , містить виключно суб`єктивне бачення апелянта обставин справи, які розглянуто судом першої інстанції та надано належну правову оцінку, апелянтом у скарзі абсолютно не зазначено в чому ж конкретно виявилося ненадання судом першої інстанції належної правової оцінки обставинам справи, тобто які з них випали з поля зору суду, а які було досліджено невірно, а також не зазначено того, які ж висновки, натомість, повинні були б бути зроблені судом та не обґрунтовано в чому полягає невірність застосування судом норм матеріального права, які саме норми та яким чином було порушено чи неправильно застосовано та яких процесуальних норм адміністративного судочинства не було дотримано судом під час розгляду даної адміністративної справи, а також не зазначено які з поданих доказів суд дослідив неправильно або неповно, а відповідно і підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Зважаючи на результати апеляційного перегляду оскарженого судового рішення та положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат зі сплати судового збору. Доводів щодо незгоди з розміром судових витрат апеляційна скарга не містить.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.01.2023 по справі № 520/7947/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) О.В. Присяжнюк Н.С. Бартош