Справа № 200/1025/23
Суддя: Стойка В.В.
Дата ухвалення: 2023-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2023 року Справа№200/1025/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Стойки В.В. розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-б, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (м. Слов`янськ, площа Соборна буд. 3, ) про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 19.01.2023 року позивач звернувся до відповідача 2 із заявою про призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, проте рішенням відповідача 1 (який був визначений за принципом екстериторіальності) в призначенні пенсії було відмовлено з огляду на відсутність пільгового стажу в достатньому розмірі.

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області листом № 0500- 0202-8/13328 від 14.02.2023 року додатково повідомило, що під час розгляду документів ОСОБА_1 , до страхового та пільгового стажу роботи який дає право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування не враховано період роботи з 01.03.2010 по 31.12.2010 на підприємстві ВП Шахта Котляревська ДП Селидіввугілля через відсутність сплати страхових внесків, період роботи з 01.01.2020 по 01.08.2022 на підприємстві ВП Шахта 1-3 Новогродівська ДП Селидіввугілля через відсутність сплати єдиного соціального внеску.

Позивач наголошує, що вказаним рішенням було порушено його право на пенсії та, з урахуванням збільшених позовних вимог, просить суд:

визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області;

скасувати рішення про відмову в призначенні пенсії від 27.01.2023 №03 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити пенсію ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 19.01.2023 року зарахувавши до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", та Постанови КМУ від 31.03.1994 р. N 202 з повним робочим днем під землею, згідно записів трудових книжок серії НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , періоди роботи з 01.09.2001 по 30.06.2005, з 22.08.2005 по 08.02.2006, з 09.02.2006 по 17.06.2018, з 27.06.2018 по 14.08.2018, з 15.08.2018 по 22.10.2018, з 23.10.2018 по 28.10.2018, з 29.10.2018 по 31.01.2019, з 12.02.2019 по 23.07.2019, з 05.09.2019 по 08.10.2019, з 09.10.2019 по 01.08.2022, з 18.08.2022 по 19.01.2023 із застосуванням роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8.

30.03.2023 року відповідачем 2 було надано відзив на позовну заяву, згідно змісту якого зазначено, що Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області не здійснювало розгляд заяви позивача, не приймало рішення про відмову у призначенні пенсії, а тому відсутні правові та фактичні обставини для покладання на нього обов`язку щодо прийняття рішення за заявою позивача.

13.04.2023 року відповідачем 1 було надано відзив по справі, згідно змісту Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області наголошує, що, враховуючи те, що позивач проживає в Донецькій області, звертався із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та буде перебувати на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області, то відповідач 1 не повинен відповідати в частині позову щодо вимоги про зобов`язання призначити позивачу пільгову пенсію відповідно до ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", та Постанови КМУ від 31.03.1994 р. N 202 з повним робочим днем під землею.

Щодо суті спірних правовідносин відповідач 1 з приводу не зарахування до пільгового стажу періоду з 01.09.2001 по 30.06.2005 зазначив, що ОСОБА_2 технікум, в якому у вказаний період навчався позивач, не відноситься до закладів професійної (професійно-технічної) освіти, а отже зарахування періодів навчання до пільгового стажу позивача суперечить чинному законодавству. Також відповідач 1 підкреслює, що технолог та гірноробочий не є тотожними або спорідненими професіями, а відтак позивач не має права на зарахування до пільгового стажу періоду навчання, оскільки це суперечить нормам законодавства.

Також відповідач 1 звертає увагу, що за період з 01.01.2020 по 01.08.2022 в Індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) позивача взагалі відсутні данні про виплату заробітної плати та кількість відпрацьованих днів, тому виникають обгрунтовані сумніви про залучення позивача до роботи за цей період.

У тому числі відповідач 2 зауважує, що у трудовій книжці позивача не зазначені відомості про умови праці за період з 01.01.2022 по 15.08.2022, а саме про зайнятість на робота які відноситься до підземних робіт затверджені Постановою кабінету Міністрів від 31.03.1994 № 202 тому підтвердження спеціального трудового стажу відбувається на підставі уточнюючої довідки підприємства. В Індивідуальних відомостях про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) позивача відсутні відомості про спеціальний стаж. Також Позивач не надав уточнюючі довідки на підтвердження пільгового стажу роботи за періоди роботи з 01.01.2022 по 15.08.2022. Отже, відсутні правові підстави для зарахування до пільгового стажу періоду з 01.01.2022 по 15.08.2022.

Окремо відповідач 1 зазначає, щодо пільгового стажу не враховані періоди прогулів, відпусток без збереження заробітної плати, страйків. А саме: час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році. Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 08.02.2016 року №713/039/161-16 періоди, зокрема відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році. Натомість У наданих позивачем довідках відсутні відомості про виробничу необхідність при наданні позивачу відпусток без збереження заробітної плати.

Отже відсутні правові підстави для зарахування періодів прогулів, відпусток без збереження заробітної плати, страйків до пільгового стажу позивача.

На підставі наведеного відповідач 1 просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, строк дії воєнного стану в Україні продовжено ще на 30 діб, тобто до 25.04.2022.

21.04.2022 на засіданні Верховної Ради України ухвалено Закон про затвердження Указу Президента України від 18.04.2022 № 259 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні".

Цим Указом передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 на 30 діб.

Указом Президента України від 18.05.2022, затвердженим Верховною Радою України (законопроекти №7389 та №7390), продовжено строк дії воєнного стану із 25 травня 2022 на 90 діб (тобто до 23 серпня 2022).

Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022, затвердженим Законом України № 2500-IX від 15.08.2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 07.11.2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України № 2738-IX від 16.11.2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 1 травня 2023 року № 254/2023, затвердженим Законом України

від 02.05.2023 р. № 3057-IX, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 2023 року 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб (тобто до 18 серпня 2023 року).

На підставі вказаного суд вважає за належне продовжити стоки розгляду справи.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

19.01.2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся із заявою про призначення пенсії відповідно до ч. 3 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_2 , та диплому серії НОМЕР_4 , які належать ОСОБА_1 , вбачається робота в підземних умовах з повним робочим днем під землею, а саме записи:

з 01.09.2001 по 30.06.2005 навчання у Селидівському Гірничому технікумі, за фахом Технологія підземної розробки корисних копалин. В зазначений період проходив виробничу практику горнорабочим підземним з повним робочим днем в шахті (з 10.01.2005 по 30.04.2005 записи трудової книжки 1-3);

з 22.08.2005 по 08.02.2006 горнорабочий підземний з повним робочим днем під землею;

з 09.02.2006 по 17.06.2018 учень горнорабочого очисного вибою підземного та горнорабочий очисного вибою підземний з повним робочим днем під землею;

з 27.06.2018 по 14.08.2018 горнорабочий очисного вибою підземний з повним робочим днем у шахті;

з 15.08.2018 по 22.10.2018 гірничий майстер підземний з повним робочим днем у шахті;

з 23.10.2018 по 28.10.2018 гірничий майстер підземний з повним робочим днем у шахті;

з 29.10.2018 по 31.01.2019 начальник підземний з повним робочим днем у шахті;

з 12.02.2019 по 23.07.2019 горнорабочим очисного вибою підземним з повним робочим днем у шахті;

з 05.09.2019 по 08.10.2019 гірник підземний з повним робочим днем в шахті;

з 09.10.2019 по 01.08.2022 гірник очисного вибою з повним робочим днем в шахті;

Відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_3 позивач в частині спірних періодів працював:

з 18.08.2022 по 19.01.2023 (день звернення із заявою про призначення пенсії продовжував працювати) гірником очисного вибою підземним з повним робочим днем в шахті.

Відповідно Довідки № 04/14 № 1232 від 01.07.2022 року ВП Шахта Котляревська, ОСОБА_1 з 22.08.2005 року по 17.06.2018 року працював на вказаному підприємстві. Прогули: жовтень 2005 року 1 день, лютий 2006 року 1 день, квітень 2006 року 4 дні, серпень 2007 року 1 день, жовтень 2007 року 2 дні, червень 2010 року 1 день, січень 2015 року 3 дні. Відпустки без оплати: грудень 2008 року 1 день, липень 2009 року 1 день, серпень 2009 року 1 день, лютий 2011 1 день, травень 2013 року 1 день, червень 2013 року 1 день, лютий 2015 року 1 день, березень 2015 року 1 день, червень 2018 року 8 днів. Страйки: березень 2015 року 4 дні, серпень 2015 року 1 день, травень 2018 року- 6 днів, червень 2018 року 4 дні. Інші докази, наявні в матеріалах справи, не свідчать про наявність у позивача прогулів, відпусток без оплати та страйків.

Рішенням від 27.01.2023 №03 Головного управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області, відмовлено ОСОБА_1 , в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону №1058 у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу - 25 років. З спірного рішення вбачається, що пільговий стаж роботи який дає право на призначення пенсії ОСОБА_1 , складає 14 років 08 місяців 12 днів. До пільгового стажу роботи не враховано перебування у відпустках без збереження заробітної плати, прогулів та страйків.

В матеріалах справи наявна довідка ОК-5 позивача та розрахунок стажу, що прийнятий відповідачем 1 при визначенні права позивача на пенсію.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Так, відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з положеннями ст. 3 Конституції України, як Основного Закону України - людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ст.ст. 21, 22 Конституції України - усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Конституційні права і свободи людини і громадянина, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 8 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно з ч. 1 ст. 114 Закону № 1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у ч. ч. 2 і 3 цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у ч. 4 цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до ст. 27 та з урахуванням норм ст. 28 цього Закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731, (далі Порядок № 383).

Відповідно до п. 2 Порядку № 383 під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Згідно з п. 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До посад або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Щодо незарахування до пільгового стажу позивача періодів навчання.

За ст. 17 Закону України Про професійно-технічну освіту від 10.02.1998 року № 103/98ВР (далі - Закон № 103/98ВР) професійно-технічний навчальний заклад - це заклад освіти, що забезпечує реалізацію потреб громадян у професійно-технічній освіті, оволодінні робітничими професіями, спеціальностями, кваліфікацією відповідно до їх інтересів, здібностей, стану здоров`я.

Згідно ст. 18 Закону № 103/98ВР до професійно-технічних навчальних закладів віднесено, зокрема, професійно-технічне училище.

За ст. 12 Закону № 103/98ВР професійно-технічна освіта здійснюється у професійно-технічних навчальних закладах за денною, вечірньою (змінною), очно-заочною, дистанційною, екстернатною формами навчання, з відривом і без відриву від виробництва та за індивідуальними навчальними планами.

Отже, навчанням у професійно-технічному навчальному закладі є період з дня зарахування особи до такого закладу на денну, вечірню або заочну форму навчання до дня її відрахування у зв`язку із завершенням навчання.

За ч. 3 ст. 56 Закону № 1788-ХІІ до стажу роботи зараховується час навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах, і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Згідно ч. 1 ст. 38 Закону № 103/98ВР час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Згідно диплому від 26.05.2000 року, виданого Селидівським гірничим технікумом, та довідкою про навчання, розрахунку стажу позивача у період з 01.09.2001 по 30.06.2005 року позивач навчався у Селидівському гірничому технікумі за спеціальністю Технологія підземної розробки корисних копалин, присвоєно кваліфікацію гірничого техніка-технолога.

Згідно записів трудової книжки 22.08.2005 року позивач прийнятий на роботу горнорабочим підземним з повним робочим днем під землею.

Таким чином, перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування позивача на посаду за набутою професією не перевищує трьох місяців. Враховуючи вказане період з 01.09.2001 по 30.06.2005 підлягає зарахуванню до пільгового стажу.

Щодо зарахування періодів роботи з 01.01.2020 по 01.08.2022 до стажу, за який відстуні відомості щодо сплати страхових внесків.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2 ст. 24 Закону № 1058).

За приписами ч. 6 ст. 20 Закону № 1058 страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків (ч. 12 ст. 20 Закону № 1058).

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 08.07.2010 № 2464-VI (далі - Закон № 2464) страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок.

Зокрема ч. 1 ст. 4 Закону № 2464 встановлено, що платниками єдиного внеску є роботодавці.

Згідно з ч. 2. ст. 25 Закону № 2464-VI у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Податковим кодексом України встановлено, що особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку (п. 171.1 ст. 171 Податкового кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону № 1058 застрахована особа має право, зокрема, отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, у тому числі в письмовій формі.

З аналізу наведених норм законів суд доходить висновку, що несвоєчасна сплата підприємством загальнообов`язкових страхових внесків не повинна порушувати конституційні, законні права позивачки, зокрема, порушувати її право на належне пенсійне забезпечення, оскільки, обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду та відповідальність за нарахування, утримання та виплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати покладена на роботодавця, який виплачує такі доходи на користь платника податку внаслідок чого несвоєчасна сплата єдиного внеску роботодавцем не може позбавляти працівників підприємства права на зарахування періоду роботи працівника до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.03.2018 року у справі № 208/6680/16-а (2а/208/245/16).

Суд зазначає, що відповідно до матеріалів справи, підтверджено факт роботи позивача з 01.01.2020 по 01.08.2022 включно.

За таких обставин суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 має право на включення до страхового стажу періоду роботи з 01.01.2020 по 01.08.2022.

З приводу пільгового характеру праці позивача у вказаний період суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 62 Закону № 1788 та ч. 1 ст. 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Тобто, зазначеною нормою встановлено, що використання норм постанови № 637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу (у тому числі й зайнятості позивача протягом повного робочого дня на підземних роботах, що є спірним у цій справі) має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників.

Суд зазначає, що до Списку № 1 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженого постановою КМУ № 36 від 16.01.2003, яка діяла у відповідні періоди роботи позивача, були включені посади (професії) на яких працював позивач.

Як вже було зазачено вище, відповідно трудової книжки НОМЕР_2 (в частині спірних періодів) позивач з 09.10.2019 по 01.08.2022 працював гірником очисного вибою з повним робочим днем в шахті.

Відповідно суд наголошує, що трудова книжка позивача містить достатні дані для визначення періоду роботи з 09.10.2019 по 01.08.2022 (а не 15.08.2022 року як помилково у відзиві визначає відповідач 1) в якості пільгового стажу за Списком 1.

Аналогічні висновки стосуються і позиції відповідача 1 щодо відсутності в трудовій книжці відомостей про умови праці за період з 01.01.2022 року по 01.08.2022 року (а не 15.08.2022 року як помилково у відзиві визначає відповідач 1).

На підстави викладеного суд азначає, що період роботи ОСОБА_1 з 09.10.2019 по 01.08.2022 повинен бути зарахований до страхового та пільгового стажу.

Щодо не врахування відповідачем періодів прогулів, відпусток без збереження заробітної плати, страйків.

Як вже було зазначено вище, відповідно Довідки № 04/14 № 1232 від 01.07.2022 року ВП Шахта Котляревська, ОСОБА_1 з 22.08.2005 року по 17.06.2018 року працював на вказаному підприємстві. Прогули: жовтень 2005 року 1 день, лютий 2006 року 1 день, квітень 2006 року 4 дні, серпень 2007 року 1 день, жовтень 2007 року 2 дні, червень 2010 року 1 день, січень 2015 року 3 дні. Відпустки без оплати: грудень 2008 року 1 день, липень 2009 року 1 день, серпень 2009 року 1 день, лютий 2011 1 день, травень 2013 року 1 день, червень 2013 року 1 день, лютий 2015 року 1 день, березень 2015 року 1 день, червень 2018 року 8 днів. Страйки: березень 2015 року 4 дні, серпень 2015 року 1 день, травень 2018 року- 6 днів, червень 2018 року 4 дні. Інші докази, наявні в матеріалах справи, не свідчать про наявність у позивача прогулів, відпусток без оплати та страйків.

Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 08.02.2016 року №713/039/161-16 періоди, зокрема відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році.

Однак, відповідач 1 жодним чином не з`ясував чи пов`язані зазначені періоди знаходження позивача у відпустках без збереження заробітної плати з виробничою необхідністю чи зазначені періоди не перевищують одного місяця в календарному році.

Щодо перебування позивача у страйку, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 27 Закону України від 03.03.1998 №137/98-ВР "Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)" (далі - Закон №137/98-ВР), участь у страйку працівників, за винятком страйків, визнаних судом незаконними, не розглядається як порушення трудової дисципліни і не може бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Статтею 18 Закону України "Про порядок вирішення колективних трудових спорів" визначено, що відповідно до статті 44 Конституції України ті, хто працює, мають право на страйк для захисту своїх економічних і соціальних інтересів.

Порядок здійснення права на страйк встановлюється цим Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 28 Закону №137/98-ВР, організація страйку, визнаного судом незаконним, або участь у ньому є порушенням трудової дисципліни. Час страйку працівникам, які беруть у ньому участь, не оплачується. Час участі працівника у страйку, що визнаний судом незаконним, не зараховується до загального і безперервного трудового стажу.

З аналізу наведених норм вбачається, що перебування у страйках не зараховується, зокрема до пільгового стажу у разі визнання такого страйку судом незаконним. Тобто, зазначеними нормами передбачено гарантії щодо зарахування до трудового та спеціального стажу працівника, часу його участі у страйку.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Вищого адміністративного суду України, яка викладена в ухвалі від 05 червня 2013 року К/9991/14946/11.

Суд зазначає, що жодних доказів прийняття позивачем участі у страйку/стайках, визнаних незаконними у судовому порядку, відповідачем суду не надано. Крім того, суд зазначає, що спірне рішення також не містить у собі жодних посилань на такі обставини та докази, які їх підтверджують, їх дослідження, а також жодної правової оцінки з цього приводу.

Таким чином, перебування позивача у страйку у вказані у довідці періоди підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивача.

Щодо застосування роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8.

За змістом роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 працівникам, зайнятим на підземних роботах та у металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку згідно зі ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", однак не відпрацювавших повного стажу, передбаченою зазначеною статтею Закону України Про пенсійне забезпечення, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної та в металургії роботи із зарахуванням до нього: кожного повного року роботи гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виємочних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого проказу за 1 рік роботи 3 місяці; кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, - за 9 місяців.

Основною умовою для взаємозаліку пільгового стажу, відповідно до роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України № 8 від 20.01.1992 року, є наявність у особи стажу на підземних роботах не менше 10 років.

Водночас, зміст ст. 14 та ч. 6 ст. 56 Закону № 1788-ХІІ свідчить про те, що така умова, як наявність десятирічного стажу роботи на провідних професіях, не визначена диспозиціями цих правових норм як обов`язкова підстава для їх застосування.

Верховний Суд в постанові 18.07.2019 року у справі № 826/2426/16 зазначив, що листи - це службова кореспонденція, не є нормативно-правовими актами, можуть носити лише роз`яснювальний, інформаційний та рекомендаційний характер і не повинні містити нових правових норм, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер. Такі правові норми мають бути викладені виключно у нормативно-правовому акті, який затверджено відповідним розпорядчим документом уповноваженого відповідно до законодавства суб`єкта нормотворення, погодженим із заінтересованими органами та зареєстрованим в органах юстиції у порядку, встановленому законодавством про державну реєстрацію нормативно-правових актів.

Таким чином, роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України № 8 від 20.01.1992 рок за своєю суттю та юридичною природою не належить до актів законодавства, у тому числі до актів нормативно-правового характеру, а носять лише роз`яснювальний, інформаційний та рекомендаційний характер.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 08.07.2021 року у справі № 212/1743/17-а, від 26.10.2022 року у справі № 200/591/19-а, згідно якого що у роз`ясненнях Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 довільно і помилково розтлумачені норми всупереч правового регулювання, запровадженого ст. 14 та ч. 6 ст. 56 Закону № 1788-ХІІ.

Таким чином, суд вважає, що при повторному розгляді заяви позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах і проведенні розрахунку пільгового стажу роботи роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 не підлягають обов`язковому застосуванню, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Решта заявлених представником позивача періодів є зарахованими до пільгового стажу, що підтверджується розрахунком стажу, наданим відповідачем 1. Відтак позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо вимоги позивача зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити пенсію, суд зазначає наступне.

Дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вищевказана позовна вимога не підлягає задоволенню, оскільки вказані повноваження відносяться виключно до дискреційних повноважень суб`єкта владних повноважень.

Обираючи спосіб захисту, суд, зважаючи на його ефективність з точки зору статті 13 "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод", ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, приходить до висновку про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 27.01.2023 №03 про відмову в призначенні пенсії; зобов`язання повторно розглянути заяву позивача від 19.01.2023 року, із зарахуванням до пільгового стажу роботи з повним робочим днем під землею періодів роботи позивача з 01.09.2001 по 30.06.2005, з 09.10.2019 по 01.08.2022 а також періодів прогулів, відпусток без збереження заробітної плати, страйків визначених в Довідці № 04/14 № 1232 від 01.07.2022 року відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Щодо позовних вимог позивача визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови в призначенні пенсії, суд зазначає, що спірне рішення відповідача 1 скасовано і це є належних захистом прав та інтересів позивача, оскільки в данному випадку тількі рішення має значення для позивача, а дії відповідача жодних негативних наслідків для позивача не мають.

Відповідно позов підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позов задоволено частково (в тому числі і через заявлення представником позивача позовних вимог, які спрямовані на захист непорушених прав), суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача 1 на користь позивача суми судового збору в розмірі 536, 80 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 77, 90, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-б, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (м. Слов`янськ, площа Соборна буд. 3, ) про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-б, ) від 27.01.2023 №03 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-б, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) від 19.01.2023 року, з зарахуванням до пільгового стажу роботи з повним робочим днем під землею періодів з 01.09.2001 по 30.06.2005, з 09.10.2019 по 01.08.2022 а також періодів прогулів, відпусток без збереження заробітної плати, страйків визначених в Довідці № 04/14 № 1232 від 01.07.2022 року відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-б, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 536, 80 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Стойка