Справа № 127/13260/23
Суддя: Клапоущак С. Ю.
Дата ухвалення: 2023-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/104/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2023 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Клапоущака С.Ю.,

за участю секретаря судового засідання - Ратушняк Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови серії АА №00007276 від 14 квітня 2023 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

08 травня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови серії АА №00007276 від 14 квітня 2023 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Згідно з ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 травня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, підготовче засідання призначено на 22 травня 2023 року.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02 червня 2023 року підготовче провадження закрито та призначено адміністративну справу до судового розгляду на 26 червня 2023 року.

У своїй позовній заяві ОСОБА_1 зазначив, що 14 квітня 2023 року старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченком В.О. винесена відносно нього постанова серії АА №00007276 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі про притягнення особи, яка має реєстрацію місця проживання на території України, якою притягнено його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, через порушення вимог п. 22.5 Правил дорожнього руху України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 гривень.

Згідно з вказаною постановою, старший державний інспектор Савченко В.О., розглянувши відомості з матеріалів інформаційного файлу, створеного системою за допомогою технічних засобів, встановив, що 20 березня 2023 року о 21.39 год. за адресою: Н-03 Житомир - Чернівці, км 246+654 зафіксовано транспортний засіб «Volvo FHАЗС», д.н.з. НОМЕР_1 , при русі якого, відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 9,724% (3,889 тонн), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тонн, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. Із зазначеною постановою позивач не згоден, вважає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм чинного законодавства, без дослідження всіх обставин справи, є передчасною та такою, що підлягає скасуванню, так як відсутні докази щодо вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси транспортного засобу, не надано підтвердження, що вимірювання було проведено відповідно до спеціальної методики, затвердженої спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології. При зважуванні слід враховувати властивості рідкого вантажу, оскільки такий вантаж може переміщуватися по всім осям транспортного засобу під час руху. Проведення зважування у русі, шляхом поосьового заїзду тягача на платформу ваг, без дотримання часу, необхідного для врівноваження рідкого (подільного) вантажу, не може дати достовірних результатів навантаження на одну вісь транспортного засобу, адже це не дозволяє врахувати перерозподіл тиску на осі та зсув центру ваги під час нахилу тягача при заїзді на платформу ваг, тоді як вантаж, в силу своїх рідких властивостей, легко деформується та вільно переміщується під дією мінімальних сил. Єдиною методикою виконання вимірювань поосьових навантажень на маси вантажних транспортних засобів у русі в Україні є лише Методика виконання вимірювань поосьових навантажень та маси вантажних транспортних засобів у русі. Разом із тим, вказана Методика не розповсюджується на транспортні засоби з рідким вантажем або вантажем, що змінює розподіл навантажень на вісі транспортного засобу в русі (тобто з рідким вантажем). З цих підстав, результати даного вимірювання також не можна вважати достовірними, зважаючи на неможливість встановлення точного показника навантаження на кожну з осей транспортного засобу з відповідним рідким вантажем, а відтак і на фактичну масу. WIM системою зафіксовано завищені вагові параметри транспортного засобу, жоден із результатів автоматичної фіксації вимірювального пристрою хоч з похибкою, хоч без похибки, не відповідає дійсності і суперечить фактичним технічним параметрам транспортного засобу. Таким чином, позивач вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

В судовому засіданні 26 червня 2023 року позивач ОСОБА_1 , пославшись на вищезазначені обставини, позов підтримав та просив його вимоги задоволити. Крім того, суду пояснив, що колір автоцистерни може бути різний в залежності від її обшивки. Колір автоцистерни визначається по шасі (рами), на підтвердження надав суду копію листа заступника директора Вінницького НДЕКЦ МВС України Сьомченкова О.

Представник відповідача за довіреністю Бахур В.В. в судовому засіданні 26 червня 2023 року підтримала відзив на позовну заяву та заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на те, що відповідно до оскаржуваної постанови 14 квітня 2023 року було зафіксовано транспортний засіб «Volvo FHАЗС», д.н.з. НОМЕР_1 , при русі якого, відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 9,724% (3,889 тонн), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тонн, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. Крім того, суду пояснила, що у своїй позовній заяві позивач, заперечуючи вчинення правопорушення, вказує та описує напівпричіп, а саме автоцистерну «LDS», номерний знак НОМЕР_2 , зеленого кольору. Проте вказаний номерний знак НОМЕР_2 на автоцистерні зеленого кольору було зафіксовано в автоматичному режимі 28.03.2023 о 19:23 год. на іншій трасі - Н-10 Стрий-Івано-Франківськ-Чернівці-Мамалига (на м. Кишенів), км 248+935 та 30.03.2023 о 10:54 год. на Н-18 Івано-Франківськ - Бучач-Тернопіль, км 36+718 - на автоцистерні білого кольору. Таким чином, Державна служба України з безпеки на транспорті діяла відповідно до вимог законодавства.

Суд повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи в межах наданих сторонами доказів та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Укртрансбезпека є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністерства інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті. Серед основних завдань Укртрансбезпеки є здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському, електричному, залізничному транспорті і для виконання покладених на неї завдань має право одержувати в установленному законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та їх посадових осіб, а також громадян та їх об`єднань інформацію необхідну для виконання покладених на неї завдань. Працівниками Укртрансбезпеки здійснюється перевірка дотримання перевізниками вимог чинного законодавства.

Судом встановлено, що відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 14 квітня 2023 року серії АА №00007276, 20 березня 2023 року о 21.39 год. за адресою: Н-03 Житомир - Чернівці, км 246+654 зафіксовано транспортний засіб «Volvo FHАЗС», д.н.з. НОМЕР_1 , при русі якого, відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 9,724% (3,889 тонн), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тонн, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. За вказане адміністративне правопорушення на позивача ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 8500 гривень.

Диспозиція ч. 2 ст. 132-1 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Згідно з пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення - 3, 75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4, 35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється. Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Відповідно до ст. 14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Згідно з порядком внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, здійснюється за допомогою заяви про внесення до Реєстру відомостей про належного користувача, оформлена в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС. Тільки після цього дані вважаються такими, які внесені до Єдиного державного реєстру транспортних засобів про належного користувача. Проте позивачем цього зроблено не було, а тому належним користувачем є позивач ОСОБА_1 .

Як вбачається із оскаржуваної постанови, в ній зазначені фактичні зафіксовані параметри транспортного засобу: кількість вісей - 5 шт.; відстань між вісями 1-2: 3710 мм, 2-3: 4370 мм, 3-4: 1310 мм, 4-5: 1320 мм; навантаження на вісь 1-8531 кг, 2-11707 кг, 3-10111 кг, 4-9444 кг, 5-8973 кг; загальна маса - 48766 кг.

Для правильного розуміння здійснених розрахунків перевищення габаритно-вагових норм у оскаржуваній постанові зазначається формула розрахунку: % перевищення = ((Хфакт. - Хнорм. - похибка пристрою)/Хнорм.) *100%, де Хфакт. - фактично зафіксований параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр); Хнорм. - нормативно дозволений параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр) зазначений відповідно до пункту 22.5 ПДР; похибка пристрою - регламентовано допустима похибка вимірювального пристрою параметрів габариту або ваги у відсотках відповідно до ДСТУ OIML R 134-1:2010, помножена на Хфакт. (при розрахунку використовується у натуральних одиницях (тонна або міліметр), та становить: для параметру довжини ТЗ - 600 мм, для параметру ширини ТЗ - 100 мм, для параметру висоти ТЗ - 66 мм, для параметру загальної маси ТЗ - 10% від фактичної маси ТЗ, для параметру навантаження на одиночну вісь ТЗ - 16% від фактичного навантаження на вісь, для параметру навантаження на здвоєні осі ТЗ - 16% від фактичного навантаження на осі, для параметру навантаження на строєні осі ТЗ-16% від фактичного навантаження на осі.

Відповідно до оскаржуваної постанови позивач допустив рух транспортного засобу із перевищенням зазначених пунктом 22.5 ПДР України нормативних параметрів: перевищення загальної маси транспортного засобу на 9,724% (3,889 тонн). Вищевказане правопорушення, як зазначено в оскаржуваній постанові, зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу марки WIM14,14 сертифікати відповідності UA. TR. 001 35 207-21, 208-21 від 17.06.2021, чинні до 16.06.2022. Як зазначив у своєму відзиві на позов відповідач, з огляду на вимоги Постанови КМУ №412 від 05.04.2022 «Щодо питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного стану», сертифікати відповідності комплексного технічного засобу марки WIM14,14 наразі є таким, що пройшов повірку.

Однак, як вбачається із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на автомобіль «Volvo FHАЗС», д.н.з. НОМЕР_1 , його маса без завантаження складає 7300 кг.

Згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу на причіп «LDS», д.н.з. НОМЕР_2 , його маса без навантаження на нього становить 7300 кг.

Як вбачається із свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювання техніки, виданого ДП «Вінницький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» автоцистерна «LDS», д.н.з. НОМЕР_2 , калібрована і становить 32000 літрів.

Згідно із товарно-транспортною накладною №20/1 від 20 березня 2023 року перевозилась сира нафта, її вага становила 24300 кг.

На підставі вищенаведених даних можна визначити загальну масу транспортного засобу з причепом і вантажем, яка становить 38900 кг (7300+7300+24300 кг). Якщо підрахувати результати автоматичної фіксації, то за цими даними фактично зафіксовані параметри транспортного засобу становлять 48766 кг. Тобто, вага вантажу, що перевозився, становить 48766-7300-7300=34166 кг, 34166 кг : 0,85 (щільність нафти сирої, згідно з протоколом досліджень ПАТ «Укрнафта» №01/01/09/12/14/03/-02/01/45 від 23.01.2023 «Результати фізико-хімічного аналізу проб нафти) = 40195 літрів; 40195-32000 = 8195 літрів, більше ніж вміщається у дану цистерну. Якщо ж прорахувати результати автоматичної фіксації із урахуванням похибки вагів, то загальна маса становить 43889, 4 кг - 7300 - 7300 = 29289,4 кг; 29289,4: 0,85 (щільність нафти сирої) =34458,12 літрів; 34458,12-32000=2458,12 літрів, більше ніж вміщається у дану цистерну.

Таким чином, суд погоджується з твердженнями позивача, що WIM системою зафіксовано завищені вагові параметри транспортного засобу, жоден із результатів автоматичної фіксації вимірювального пристрою хоч з похибкою, хоч без похибки, не відповідає дійсності і суперечить фактичним технічним параметрам транспортного засобу позивача.

Що стосується кольорів автоцистерни, на що звертала увагу представник відповідача у своєму відзиві на позовну заяву, а саме, що візуальний аналіз двох автоцистерн з одним номерним знаком свідчить про їх очевидну відмінність та дає підстави для сумнівів у достовірності всіх доказів, доданих до позовної заяви на підтвердження відсутності в діях позивача ознак адміністративного правопорушення, то з тих фотокопій, які на підтвердження представник відповідача надала суду, не вбачається, що це дві різні автоцистерни.

Як вбачається зі змісту листа за підписом заступника директора Вінницького НДЕКЦ МВС України Сьомченкова О., колір автоцистерни визначається по шасі (рами). Колір автоцистерни може бути різний в залежності від її обшивки.

Щодо наданого позивачем свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, а саме до калібрування автоцистерни, яке чинне до 16 травня 2017 року, тобто воно не було дійсним під час виявленого порушення, яке мало місце 20 березня 2023 року, на що звертала увагу представник відповідача, то слід зазначити наступне.

Відповідно до вимог Європейської Угоди про міжнародне дорожнє перевезення небезпечних вантажів (ДОПНВ), до якої Україна приєдналась згідно Закону України «Про приєднання України до Європейської Угоди про міжнародне дорожнє перевезення небезпечних вантажів», передбачено обов`язковість проведення періодичних перевірок та випробувань цистерн установлених на колісних транспортних засобах, що перевозять небезпечні вантажі. Як зазначено в Порядку перевірки цистерн для перевезення небезпечних вантажів, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України від 12.05.2015 №166/550, первинну перевірку корпусів (котлів) цистерн та їх обладнання здійснюють перед початком експлуатації, первинній повірці перед введенням в експлуатацію підлягають також засоби вимірювальної техніки, які ввозять з-за кордону партіями, типи яких занесені до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, в разі якщо не визнані результати перевірки, проведеної в іноземних державах. Проміжні та періодичні перевірки корпусів (котлів) автоцистерн та їх обладнання виконують у строки три та шість років. Отже, строк дії такого свідоцтва становить три, шість років. Станом на 20 березня 2023 року строк дії свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (а.с. 15) минув, однак це не є підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

У своєму відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначила, що у товарно-транспортній накладній не вказана густина нафти, а від цього показника залежить її вага, невказання такого показника унеможливлює точне встановлення ваги вантажу та не є доказом того, що позивач не допустив порушення вагових норм. З цього приводу слід зазначити, що позивач долучив до матеріалів позову протокол досліджень ПАТ «Укрнафта» №01/01/09/12/14/03/-02/01/45 від 23.01.2023 «Результати фізико-хімічного аналізу проб нафти», згідно з яким густина нафти складає 849, 0 кг/м3 (0, 85 г/см3 ).

За правовим висновком, викладеним Верховним Судом у постанові від 31.07.2019 у справі №802/518/17-а, у відповідності до пункту 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363, товарно-транспортна накладна не є первинним документом, що підтверджує фактичну вагу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, а використовується виключно для обліку таких товарно-матеріальних цінностей в аспекті підтвердження факту. Тому сам факт наявності товарно-транспортної накладної не виключає перевезення, одночасно і інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах, що впливає на загальну вагу транспортного засобу.

Однак, слід зазначити, що позивачем перевозився неподільний товар - нафтопродукт (сира нафта), що виключає перевезення її одночасно з іншими товарно-матеріальними цінностями.

Крім того, вищевказане правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу марки WIM14,14, сертифікати відповідності UA.TR. 001 35 207-21, 208-21 від 17.06.2021, які чинні до 16.06.2022.

Згідно з постаною КМУ №412 від 05.04.2022 «Щодо питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного стану», позитивні результати періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, засвідчені відбитком повірочного тавра на таких засобах чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформлені свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного і надзвичайного стану та протягом місяця після його припинення чи скасування, чинні на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях.

Отже, наразі чинними нормами передбачено, що дані сертифікати відповідності є такими, що пройшли повірку. Однак, у суду є сумніви щодо правильності вагових показів комплексного технічного засобу марки WIM14,14, оскільки це є вимірювальна техніка, яка потребує щорічної повірки.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За змістом ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (зі змінами), доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, на думку суду, є недоведеним.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Правова позиція щодо покладення обов`язку доказування саме на відповідача в подібних правовідносинах, викладена в постановах Верховного Суду від 08.11.2018 по справі №201/12431/16-а, від 23.10.2018 р. по справі № 743/1128/17, від 15.11.2018 р. по справі № 524/5536/17.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що постанову серії АА №00007276 від 14.04.2023 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, слід скасувати та закрити провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Крім того, суд звертає увагу на те, що частинами 1, 2 статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлено Законом України «Про судовий збір» від 8 липня 2011року №3674-VI (зі змінами та доповненнями), відповідно до ст. 1 якого судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Зокрема, як встановлено судом, та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, за подання до Вінницького міського суду Вінницької області даної позовної заяви ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 536 гривень 80 копійок, що підтверджується квитанцією про сплату № від 01.05.2023 (а.с.8).

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 246 КАС України у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, а також те, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536 гривень 80 копійок.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 7, ч. 2 ст. 132-1, ст. 247, 293 КУпАП ст.ст. 72, 77, 118-119, 122, 243-244, 246, 262, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови серії АА №00007276 від 14 квітня 2023 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, - задоволити.

Постанову серії АА №00007276 від 14.04.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 гривень - скасувати.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (, адреса: 01135, м. Київ, проспект Перемоги, 14, e-mail: , тел. 044-351-47-66, 351-44-23, 351-47-98) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 , тел. НОМЕР_5 ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: