Справа № 520/4788/23
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2023-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

30 червня 2023 р.Справа № 520/4788/23
Суддя Другого апеляційного адміністративного суду Мельнікова Л.В., розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву ОСОБА_1 про відвід головуючому судді у справі 520/4788/23 -

Русановій Вікторії Борисівні, -

В с т а н о в и в:

В провадженні Другого апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: головуючий суддя Русанова В.Б., члени колегії: судді - Жигилій С.П., Перцова Т.С. перебуває справа за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.04.2023 року по справі № 520/4788/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 19.06.2023 року у складі означеної колегії суддів відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів у справі.

28.06.2023 року до Другого апеляційного адміністративного суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про відвід судді Русанової В.Б.

Як на підставу для відводу судді позивач посилається на наявність обставин, які викликають у нього сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. В заяві зазначено, що оскільки суддя Русанова В.Б. при вирішенні питання щодо витребування додаткових доказів умисно не доповіла суддям Жигилію С.П., Перцовій Т.С. про те, що вказане питання вже вирішувалось судом першої інстанції, який ухвалою від 06.03.2023 року задовольнив клопотання позивача та зобов`язав відповідача надати суду запитувані ОСОБА_1 докази; що бездіяльність відповідача з приводу не перерахунку пенсії ОСОБА_1 виразилась, зокрема, за наслідками листування позивача з окремими посадовими особами пенсійного органу без розгляду колегіальними органами конкретних питань щодо перерахунку його пенсії; що позивач подавав до суду першої інстанції заяву про накладення штрафу на ОСОБА_2 з огляду на не надання нею витребуваних судом першої інстанції доказів та до суду апеляційної інстанції заяву про постановлення окремої ухвали відносно судді Харківського окружного адміністративного суду Мельникова Р.В.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 28.06.2023 року визнано необґрунтованим заявлений ОСОБА_1 відвід судді Другого апеляційного адміністративного суду Русанової В.Б. у адміністративній справі № 520/4788/23. Заява про відвід передана для вирішення іншим складом суду у порядку, встановленому ч.1 ст. 31 КАС України.

Суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід (ч. 8 ст. 40 КАС України).

Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження (ч. 11 ст. 40 КАС України).

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу (ч. 12 ст. 40 КАС Ураїни).

Дослідивши доводи заяви ОСОБА_1 про відвід судді Русанової В.Б., матеріали справи, вважаю заяву необґрунтованою, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи: 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син. дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім і або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 39 КАС України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Зазначаю, що стандарт безсторонності ґрунтується насамперед на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово «неупереджений» передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Разом з тим, жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції «неупередженість» («безсторонність») судді», а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості вважаю за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

«об`єктивним критерієм», який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

«суб`єктивним критерієм», який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки, як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі, тощо).

При цьому не можуть бути підставою для відводу суддів заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді Русанової В.Б. в результаті розгляду заяви позивача про витребування доказів у справі або наявність обставин, які викликають сумнів у її неупередженості при розгляді даної заяви з доводів заяви ОСОБА_1 про відвід не вбачається.

Надаючи оцінку обґрунтованості заяви про відвід судді Русановій В.Б., також звертаю увагу на те, що окрім переліку обставин, які є безумовними підставами для відводу судді, у процесуальному законі також зазначені й виняткові випадки, за яких заявлення відводу a priori не може бути підставою для застосування цього процесуального інституту.

Зокрема, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (ч. 4 ст. 36 КАС України).

Наведені заявником аргументи стосовно ухвалення Другим апеляційним адміністративним судом у складі колегії суддів: головуючий суддя Русанова В.Б., члени колегії: судді - Жигилій С.П., Перцова Т.С., - «Суддя Русанова В.Б. свідомо, умисно ввела своїх колег в оману, через що колегія в ухвалі від 19.06.2023р. дійшла спотвореного висновку» свідчать саме про незгоду особи з рішеннями, що у значенні вказаних вище імперативних приписів ч. 4 ст. 36 КАС України не може бути визнано обґрунтованою підставою для відводу.

Керуючись ст. ст. 36, 40 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючому судді у справі 520/4788/23 Русановій Вікторії Борисівні - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Мельнікова Л.В.