Справа № 160/18272/22
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2023-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Турової О.М.,
за участі секретаря судового засідання: Галайди А.В.,
прокурора: Батуріної А.В.,
представника відповідача: Мілінчук Л.В.,
розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Керівника Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі: Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області (позивач-1), Відділу з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення Павлоградської міської ради (позивач-2) до Акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Дніпропетровської філії Акціонерного товариства «Укртелеком» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
15.11.2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява керівника Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі: Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області (позивач-1), Відділу з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення Павлоградської міської ради (позивач-2) до Акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Дніпропетровської філії Акціонерного товариства «Укртелеком», в якій позивач просить:
30.01.2023 року до суду від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, які обґрунтовані тим, що у прокурора відсутні повноваження для звернення до суду з вказаним позовом, оскільки суб`єкт владних повноважень, виступаючи позивачем, має бути уповноважений законом на звернення до суду за вирішенням спору прямо визначеного законом, при цьому у вказаному випадку статус позивачів мають лише Державна служба України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області та Відділ з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення Павлоградської міської ради, а прокурор такого статусу не набув. Як зазначалось раніше, Акціонерне товариство «Укртелеком» не є суб`єктом владних повноважень, ані з урахуванням його організаційно-правової форми, ані з урахуванням сфери правовідносин, за таких умов, в цій справі відсутній, як суб`єкт владних повноважень, який би за законом мав право звертатися до суду з таким позовом до відповідача із заявленими позовними вимогами, так і можливість за законом заявляти в судовому порядку такі вимоги до відповідача. Таким чином, Акціонерне товариство «Укртелеком» в силу положень КАС України не може бути відповідачем у цій справі, оскільки не є суб`єктом владних повноважень.
Наступне підготовче судове засідання призначено на 21.03.2023 року о 13:30год.
21.03.2023 року до суду від Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області надійшла заява про розгляд справи без участі його представника.
29.03.2023 року до суду від прокурора надійшли додаткові письмові пояснення щодо підстав звернення до суду з цим позовом, в яких, зокрема, зазначалося, що Законом України №2655-IX від 06.10.2022 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перших кроків дерегуляції бізнесу шляхом страхування цивільної відповідальності», який набрав чинності 29.10.2022, внесено зміни до п. 48 ч. 2 ст. 17-1 Кодексу цивільного захисту України, зокрема, передбачено право центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту та його територіальних органів, зокрема, ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області звертатися до адміністративного суду, в тому числі з інших підстав, визначених законом. Таким чином, у ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області є повноваження щодо звернення з даним позовом в порядку адміністративного судочинства визначені п. 48 ч. 2 ст. 17-1 Кодексу цивільного захисту України в редакції чинній з 29.10.2022. Також, право звернення до суду центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, зокрема, ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області, якщо це необхідно для здійснення їхніх повноважень у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, передбачено ст. 28 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади». Водночас, спірні правовідносини мають особливості правового регулювання, з огляду на оголошений в країні військовий стан та постійну зміну законодавчих норм щодо споруд цивільного захисту, а тому висновки Верховного Суду щодо питання застосування норм права, передбачених п. 48 ч. 2 ст. 17-1 Кодексу цивільного захисту України в редакції від 29.10.2022 в поєднанні зі ст. 28 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади», фактично відсутні, та жодна постанова Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду не є релевантною до спірних правовідносин, з огляду на їх новизну. Разом з тим, враховуючи висновки Верховного Суду, викладені у справі №240/401/19, прокурор має право самостійно звертатися до адміністративного суду із позовом у разі відсутності органу, який має повноваження на звернення до суду з таким самим позовом, звернення прокурора до суду у порядку адміністративного судочинства у цій справі слугує меті захисту суспільного інтересу у такій важливій сфері, як захист життя та здоров`я людей у період збройної агресії проти України. Таким чином, за відсутності державного органу, уповноваженого на звернення з таким позовом (зобов`язання балансоутримувача привести у стан готовності захисну споруду) до суду, прокурор, звертаючись до суду з цим позовом, є відповідно до вимог ст.53 КАС України та ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру». Отже, враховуючи, що питання утримання захисної споруди у готовому до використання стані відповідає інтересам суспільства і держави та має виключне значення для забезпечення захисту мирного населення, особливо у питаннях підтримання колективних засобів захисту, якими є захисні споруди та інші місця можливого перебування людей, для збереження їх життя та здоров`я під час військової агресії, а отримана прокурором під час листування інформація свідчила про наявність ознак порушення законодавства, прокурор обґрунтовано звернувся до суду з цим позовом.
05.04.2023 року від представника відповідача надійшла заява про продовження строку підготовчого провадження у зв`язку з наданням часу для підготовки заперечень на додаткові пояснення, надані прокурором 29.03.2023 року та отримані відповідачем 03.04.2023 року.
17.04.2023 року до суду від Акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Дніпропетровської філії Акціонерного товариства «Укртелеком» надійшли заперечення на пояснення прокурора, в яких останнім викладена позиція, аналогічна висловленій у відзиві та у запереченнях на відповідь на відзив.
У судовому засіданні 17.05.2023 року прокурор підтримав пред`явлений позов у повному обсязі та, посилаючись на викладені в ньому, відповіді на відзив та додаткових письмових поясненнях доводи, просив повністю задовольнити позовні вимоги.
Представник відповідача у судовому засіданні 17.05.2023р. пред`явлений позов не визнав у повному обсязі та заперечував проти його задоволення, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на позовну заяву, запереченнях на відповідь на відзив та у додаткових письмових поясненнях, і просив повністю відмовити у задоволенні позовних вимог.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з огляду на таке.
27.12.1999р. на виконання Указу Президента України від 15.06.1993р. №210/93 «Про корпоратизацію підприємств» Державним комітетом зв`язку та інформатизації України винесено наказ №155 «Про створення ВАТ «Укртелеком» та затвердження його Статуту».
Відповідно до п.1.1 Статуту Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком» підприємство засновано згідно із наказом Державного комітету зв`язку та інформатизації України №155 від 27.12.1999р., шляхом перетворення Українського державного підприємства електрозв`язку «Укртелеком» у Відкрите акціонерне товариство відповідно до Указу Президента України №210/93 від 15.06.1993р.
Згідно з п.3.3. цього Статуту Товариство є правонаступником державного підприємства «Українське державне підприємство електрозв`язку «Укртелеком».
В подальшому пунктом 1 наказу Державного комітету зв`язку та інформатизації України №183 від 09.08.2004р. нерухоме майно, що знаходилось на балансі УДПЕЗ «Укртелеком» по Дніпропетровській дирекції станом на 01.07.1999р., передано у власність ВАТ «Укртелеком».
Пунктом 2 цього ж наказу затверджено перелік нерухомого майна, що передано у власність ВАТ «Укртелеком» по Дніпропетровській дирекції (філії) згідно із додатком.
Відповідно до Акта приймання-передавання нерухомого майна до статутного фонду відкритого акціонерного товариства від 09.08.2004р. Державний комітет зв`язку та інформатизації України передав ВАТ «Укртелеком» об`єкти нерухомого майна по Дніпропетровській філії ВАТ «Укртелеком», зокрема, будівлі та споруди, розташовані за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Леніна, 60.
Рішенням Павлоградської міської ради №748 від 13.10.2004р. у зв`язку з уточненням нумерації будівель та споруд, розташованих на території міста, адміністративно-побутовому корпусу центру електрозв`язку №9, розташованому на вулиці Леніна, присвоєно (уточнено) адресу, а саме вулиця Леніна, 58.

В подальшому розпорядженням голови Павлоградської міської ради №61-р від 17.02.2016р. назву вулиці Леніна у місті Павлограді змінено на вулицю Соборна.

При цьому рішенням Загальних зборів акціонерів ВАТ «Укртелеком», протокол №4 від 20.04.2005р., прийнято Статут ВАТ «Укртелеком» у новій редакції. Так, відповідно до п.3.12. цього Статуту до складу Товариства входять філії за переліком, що додаються. Відповідно до переліку філій ВАТ «Укртелеком», до складу Товариства відноситься Дніпропетровська філія ВАТ «Укртелеком», юридична адреса: 49600, м. Дніпро, вул. Херсонська, 26.

Протоколом Загальних зборів акціонерів ВАТ «Укртелеком» №8 від 14.06.2011р. Відкрите акціонерне товариство «Укртелеком» перейменовано на Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» () та затверджено Статут у новій редакції. Так, пунктом 1.2 цього Статуту встановлено, що Товариство є правонаступником усіх прав та обов`язків державного підприємства Українське державне підприємство електрозв`язку «Укртелеком», Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком» та всього майна, прав та обов`язків дочірнього підприємства «Утел», ВАТ «Укртелеком».

Згідно з листами ПАТ «Укртелеком» від 29.12.2011р. за вих.№42-19 та від 27.09.2012р. за вих.№17-258, направленими на адресу Павлоградського міжміського бюро технічної інвентаризації, повідомлялося, бомбосховище, розташоване за адресою: вулиця Леніна, 58, м. Павлоград, є державною власністю, та знаходиться на зберіганні та на балансі ПАТ «Укртелеком».

При цьому, відповідно до службової записки начальника відділу містобудування та архітектури Павлоградської міської ради №236 від 14.09.2015р. при обстеженні прилеглої території до СОК «Центр» виявлено тимчасове укриття (бомбосховище), яке має ознаки безхазяйного майна.

Листом від 23.09.2015р. №199 відділ по обліку комунального майна та житлової площі Павлоградської міської ради звертався до КП «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації» щодо надання інформації про власника спірного сховища.

Відповідно до довідки КП «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 02.10.2015р. вперше інвентаризація будівель та споруд (в тому числі бомбосховища), розташованих по вул. Леніна (Соборна), 58 м. Павлограда, які знаходились на балансі «Укртелекому», проведена 28.04.2000р., право власності на будівлю бомбосховища не оформлене, однак, згідно з листом ПАТ «Укртелеком» від 29.12.2011р. сховище, розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Леніна, 58, є державною власністю, підпорядковане Міністерству з надзвичайних ситуацій України та знаходиться на зберіганні ПАТ «Укртелеком».

Наказом Фонду державного майна України та Адміністрації Держспецзв`язку №710/272 від 05.05.2017р. «Про внесення змін до переліків, затверджених наказом наказу Фонду державного майна України та Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України №2011/827 від 28.12.2015» заглиблений склад №15474, розташований за адресою: Дніпропетровська область, вул. Леніна, 58, балансоутримувачем якого є Дніпропетровська філія ПАТ «Укртелеком», включено до переліку державного майна, яке відноситься до сфери управління Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Разом з тим судом встановлено, що станом на теперішній час передачу вказаного заглибленого складу №15474, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, вул. Леніна, 58, до сфери управління Адміністрації Держспецзв`язку фактично так і не здійснено, що підтверджується листом Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації №18-3085/ВС від 01.09.2022р., копія якого міститься в матеріалах справи.

Згідно з довідкою КП «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 27.07.2022р. №178 станом на 31.12.2012р. право власності на сховище, розташоване за адресою: м. Павлоград, вул. Соборна, 58, не зареєстровано.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на теперішній час право власності на вищевказану споруду цивільної оборони населення - сховище №15474 також не зареєстровано.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Павлоградської міської ради №392 від 08.05.2019р. «Про затвердження фонду захисних споруд цивільного захисту м. Павлограда», сховище №15474 включено до Фонду захисних споруд цивільного захисту міста Павлограда за №17.

За результатами звірки, проведеної у 2021 році спільно з Головним управлінням ДСНС України у Дніпропетровській області, захисна споруда №15474 включена до електронного обліку.

Також відповідно до інтерактивної карти захисних споруд (https://www.google.com/maps/d/u/0/viewer?mid=1VT7MBpAXCVfa3_ToOzlovSpW5RRO3lWZ&ll=48.99284%2C35.1326&z=15), сховище №15474 перебуває у віданні Дніпропетровської філії приватного акціонерного товариства «Укртелеком» (), форма власності - державна (не увійшла до статутного фонду під час приватизації або корпоратизації), відомча підпорядкованість - Адміністрація Держспецзв`язку (Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, ЦОВВ зі спеціальним статусом).

Згідно з листом Управління цивільного захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 30.08.2022р. №817/0/134-22 відповідно до документального обліку захисних споруд цивільного захисту, який веде управління, за адресою м. Павлоград, вул. Леніна, 60 знаходиться сховище №15474, форма власності державна, балансоутримувачем були районний та мережевий вузол зв`язку УРСР, на даний час балансоутримувачем вищезазначеної захисної споруди є Дніпропетровська філія ПАТ «Укртелеком».

Судом також встановлено, що 22.04.2021р. протоколом загальних зборів ПАТ «Укртелеком» №22 від 22.04.2021 Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» перейменоване на Акціонерне товариство «Укртелеком» () та затверджено Статут в новій редакції.

Так, пунктом 1.2. цього Статуту встановлено, що Товариство є правонаступником усіх прав та обов`язків державного підприємства «Українське державне підприємство електрозв`язку «Укртелеком», Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком» та всього майна, прав та обов`язків дочірнього підприємства «Утел» Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком».

Таким чином, сховище №15474 є об`єктом загальнодержавного значення і спорудою цивільної оборони населення та станом на теперішній час перебуває на балансі відповідача, що останнім фактично визнається.

Таким чином, саме Дніпропетровська філія ПАТ «Укртелеком» є балансоутримувачем вищезазначеної захисної споруди.

При цьому, судом встановлено, що протягом 2015-2022 років комісією у складі представників Павлоградського МРУ ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області, відділу цивільного захисту Павлоградського МРУ ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області, відділу з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення виконавчого комітету Павлоградської міської ради проводилися комплексні перевірки захисної споруди цивільної оборони №15474, розташованої за адресою: м. Павлоград, вул. Соборна, 58, з метою оцінки стану готовності цієї захисної споруди до використання за призначенням.

Так, відповідно до Акта комплексної перевірки (спеціального огляду) захисної споруди цивільної оборони №15474 від 05.02.2015р. комісією у складі представників Павлоградського МРУ ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області, відділу цивільного захисту Павлоградського МРУ ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області, відділу з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення виконавчого комітету Павлоградської міської ради проведено перевірку стану готовності, експлуатації і використання сховища №15474, розташованого за адресою Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Леніна (Соборна), 58, та за результатом обстеження встановлено, що форма власності сховища державна, балансоутримувачем сховища є ПАТ «Укртелеком», підпорядкованість - Дніпропетровська філія ПАТ «Укртелеком». Також встановлено, що сховище №15474 окремо розташоване. Загальна площа становить 260 м.кв., місткість 300 осіб (відповідно до Облікової картки сховища №15474). Загальний стан приміщення сирий, наявні сліди підтоплення на рівні 70-80 см. За результатами вищевказаної перевірки стану готовності встановлено, що сховище №15474 не готове до використання за призначенням.

Аналогічні перевірки стану готовності до використання зазначеної захисної споруди проведено 16.03.2016р., 01.11.2017р., 29.03.2018р., 08.09.2020р., 14.09.2021р. та останній раз 04.08.2022р., про що складені відповідні Акти, згідно з якими констатовано, що сховище №15474 не готове до використання за призначенням.

Крім цього, 31.05.2012р., на виконання пункту 5 спільного наказу Фонду державного майна України та Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 15.05.2012 №676/217 «Про внесення змін до наказу Фонду державного майна України та Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України» від 18.10.2011р. №1497/283, відповідно до наказу регіонального відділення від 18.05.2012р. №83/10-Н, комісією у присутності представника балансоутримувача - начальника відділу управління майновим комплексом Дніпропетровської філії ПАТ «Укртелеком», проведено обстеження об`єкту державного майна, що не увійшло до статутного капіталу ПАТ «Укртелеком», але перебуває на його балансі, а саме: сховища №15474, розташованого за адресою Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Леніна (Соборна), 58; у відомостях, наданих балансотримувачем, значиться як заглиблений склад. За результатами проведеного обстеження встановлено, що вищевказана споруда розташована окремо; вхідні двері у споруду місцями зі слідами іржі; освітлення відсутнє; підлога подекуди зруйнована; на стелі зустрічаються сколи; приміщення споруди переважно порожні, а стіни обшарпані; елементи системи життєзабезпечення (корпуси повітряних фільтрів, труби, тощо) іржаві; споруда була підтоплена водою, про що свідчать сліди на стінах; сховище знаходиться у незадовільному стані.

Також аналогічні обставини вставлено робочою групою Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області 15.07.2015р. під час візуального обстеження сховища №15474, про що складено відповідний Акт.

Відповідно до листа начальника комбінованого центру телекомунікацій №524 ПАТ «Укртелеком» від 02.03.2018р. №1389 сховище №15474 рахується на балансовому обліку Дніпропетровської філії ПАТ «Укртелеком», але не увійшло до статутного капіталу товариства. У 2017 році комісійно перевірений стан захисної споруди, складений дефектний акт, у відповідності до якого відпрацьовано кошторисно-фінансовий розрахунок виконання ремонтних робіт. Дніпропетровською філією ПАТ «Укртелеком» затверджений перспективний план проведення ремонтних робіт захисних споруд області, у тому числі захисної споруди №15474, які будуть виконуватись при фінансування запланованих заходів.

До вказаного листа долучено копію Плану усунення недоліків, виявлених під час перевірки захисної споруди № НОМЕР_1 , згідно з яким зазначено про необхідність проведення відповідних ремонтних робіт при наявності фінансування від ПАТ «Укртелеком», при цьому, граничні строки усунення виявлених недоліків у цьому Плані не вказано взагалі.

Як слідує з вищевказаних Актів комплексної перевірки (спеціального огляду) захисної споруди цивільної оборони від 29.03.2018р., від 08.09.2020р., від 14.09.2021р. та від 04.08.2022р., ремонтні роботи для приведення у придатний до використання за призначенням стан вказаної захисної споруди цивільного захисту не проведено.

Після початку 24.02.2022р. повномасштабної військової агресії російської федерації проти України та введення на всій території України воєнного стану виникли обґрунтовані та реальні підстави для використання укриття безпосередньо за призначенням для захисту цивільного населення.

Павлоградською окружною прокуратурою в ході вивчення умов використання споруд цивільного захисту виявлено, що станом на початок збройної агресії проти України захисна споруда цивільного захисту сховище №15474, що розміщене за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Соборна, 58, відповідно перебувало в неготовому до використання за призначенням стані, про що свідчить вищевказані Акт оцінки стану готовності захисної споруди цивільного захисту сховища №15474 від 14.09.2021р., та вже під час збройної агресії російської федерації проти України будь-яких заходів щодо приведення вищевказаної споруди цивільного захисту до придатного до використання стану її балансоутримувач Дніпропетровська філія АТ «Укртелеком» не вживав, про що свідчить Акт оцінки стану готовності захисної споруди цивільного захисту сховища №15474 від 04.08.2022р., через що вказане сховище не здатне забезпечити захист цивільного населення та у разі використання за призначенням створює загрозу для життя та здоров`я людей.

15.08.2022р. Павлоградською окружною прокуратурою на адресу Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Дніпропетровській області направлено лист №04/63-3338вих-22 щодо надання інформації, зокрема, відносно вжиття заходів цивільно-правового характеру щодо усунення власником або балансоутримувачем споруди цивільного захисту - сховища №15474, виявлених під час обстеження порушень, та приведення її до придатного для використання стану, а також щодо притягнення до адміністративної відповідальності осіб, які відповідають за технічний стан вказаного сховища.

Відповідно до листа Головного управління ДСНС у Дніпропетровській області №4901-5254/4907 від 30.08.2022р. за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Соборна, 58, обліковується сховище №1544, ІІІ класу, місткістю 300 чоловік, балансоутримувач - АТ «Укртелеком», згідно акта оцінки стану готовності від 04.08.2022р. не готове до використання за призначенням. Особи ВАТ «Укртелеком», відповідальні за технічний стан сховища №15474, до адміністративної відповідальності не притягались. Водночас, згідно з вимогами постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2022 №303 «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану», ДСНС тимчасово припинено проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду на період воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні». Також у листі зазначено, що Кодексом цивільного захисту України не передбачено повноваження щодо застосування ДСНС та його територіальними органами заходів цивільно-правового характеру.

Також 03.08.2022р. Павлоградською окружною прокуратурою на адресу Павлоградської міської ради направлено лист №04/63-3127вих-22 щодо надання інформації, зокрема, відносно вжиття Відділом з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення Павлоградської міської ради заходів цивільно-правового характеру щодо усунення власником або балансоутримувачем сховища №15474 порушень, виявлених під час обстеження його технічного стану, та приведення зазначеного сховища у придатного до використання стану.

Відповідно до листа Відділу з питань НС та ЦЗН Павлоградської міської ради №323 від 22.08.2022р. заходів цивільно-правового характеру з вказаного питання Відділом не вживалось.

Таким чином, посилаючись на те, що, незважаючи на збройну агресію російської федерації проти України та перебування захисної споруди сховища №15474, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Соборна, 58, у неготовому до використання за призначенням стані вже тривалий час, а саме з 2015 року по теперішній час, про що свідчать відповідні Акти перевірок, уповноваженими органами, а саме: Головним управлінням ДСНС у Дніпропетровській області та Відділом з питань НС та ЦЗН Павлоградської міської ради, заходів, спрямованих на приведення вищевказаної захисної споруди цивільного захисту у стан, придатний для використання споруди за призначенням для захисту населення, не вживалось, водночас, у зв`язку із тим, що бездіяльність балансоутримувача вищевказаної захисної споруди - Дніпропетровської філії АТ «Укртелеком» прямо порушує інтереси держави та позивачів в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області та Відділу з питань НС та ЦЗН Павлоградської міської ради, прокурор звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та спірним правовідносинам, суд зважає на таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, спірним в цій справі є право прокурора на звернення до суду в інтересах держави з цим позовом, а також наявність підстав для зобов`язання балансоутримувача захисної споруди привести таку споруду у стан готовності до використання за призначенням (для укриття населення).

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Статтею 131-1 Конституції України встановлено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює:

1) підтримання публічного обвинувачення в суді;

2) організацію і процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, вирішення відповідно до закону інших питань під час кримінального провадження, нагляд за негласними та іншими слідчими і розшуковими діями органів правопорядку;

3) представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом.

Тобто, Конституція України визначає дві обов`язкові вимоги для виникнення у прокурора права на представництво інтересів держави: доведення, що обставини звернення є виключним випадком і здійснення представництва в порядку, визначеному законом.

За приписами частини першої статті 2 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII (далі - Закон №1697-VII) на прокуратуру покладаються такі функції: 1) підтримання державного обвинувачення в суді; 2) представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених цим Законом та главою 12 розділу III Цивільного процесуального кодексу України; 3) нагляд за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство; 4) нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Статтею 23 Закону №1697-VII врегульоване питання представництва інтересів громадянина або держави в суді, відповідно до частини першої якої представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Згідно з абзацами першим та другим частини третьої статті 23 Закону № 1697-VII прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Частиною четвертою статті 23 Закону №1697-VII встановлено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

У разі відсутності суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесений захист законних інтересів держави, а також у разі представництва інтересів громадянина або представництва інтересів держави у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави з метою встановлення наявності підстав для представництва прокурор має право:

1) витребовувати за письмовим запитом, ознайомлюватися та безоплатно отримувати копії документів і матеріалів органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ і організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, що знаходяться у цих суб`єктів, у порядку, визначеному законом;

2) отримувати від посадових та службових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ та організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування усні або письмові пояснення. Отримання пояснень від інших осіб можливе виключно за їхньою згодою.

Відповідно до частини шостої статті 23 Закону №1697-VII під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом та законом, що регулює виконавче провадження: 1) звертатися до суду з позовом (заявою, поданням); 2) вступати у справу, порушену за позовом (заявою, поданням) іншої особи, на будь-якому етапі судового провадження; 3) ініціювати перегляд судових рішень, у тому числі у справі, порушеній за позовом (заявою, поданням) іншої особи; 4) брати участь у розгляді справи; 5) подавати цивільний позов під час кримінального провадження у випадках та порядку, визначених кримінальним процесуальним законом; 6) брати участь у виконавчому провадженні при виконанні рішень у справі, в якій прокурором здійснювалося представництво інтересів громадянина або держави в суді; 7) з дозволу суду ознайомлюватися з матеріалами справи в суді та матеріалами виконавчого провадження, робити виписки з них, отримувати безоплатно копії документів, що знаходяться у матеріалах справи чи виконавчого провадження.

Частиною першою статті 24 Закону №1697-VII визначено, що право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам обласних та окружних прокуратур, їх першим заступникам та заступникам, прокурорам Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

Статтею 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист

Згідно з частинами третьою та четвертою статті 5 КАС України до суду можуть звертатися в інтересах інших осіб органи та особи, яким законом надано таке право.

Суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

За приписами частин третьою п`ятою статті 53 КАС України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу.

Відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначає повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов`язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності регулюються Кодексом цивільного захисту України (далі КЦЗ, застосовується судом в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини першої статті 65 КЦЗ центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, здійснює державний нагляд (контроль) щодо суб`єктів господарювання (пункт 2).

За змістом частин другої статті 65 КЦЗ у суб`єктів господарювання приватної форми власності органи державного нагляду у сфері цивільного захисту контролюють виконання заходів щодо захисту населення та працівників на випадок надзвичайної ситуації, а також вирішення питань техногенної та пожежної безпеки, що стосуються прав та інтересів інших юридичних осіб і громадян.

Згідно зі статтею 66 КЦЗ центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

Статтею 68 КЦЗ встановлені санкції за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, за приписами якої посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом (частина перша).

У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом (частина друга).

Частиною першою статті 69 КЦЗ передбачено, що посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, у межах своїх повноважень видають відповідно приписи, розпорядження чи постанови:

1) з питань пожежної безпеки у разі:

а) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, нормами і правилами;

б) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення;

в) випуску і реалізації вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від вимог, визначених нормативно-правовими актами або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки;

2) з питань техногенної безпеки у разі:

а) невиконання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів з питань техногенної безпеки;

б) відсутності організаційно-розпорядчих документів щодо здійснення заходів з питань техногенної безпеки, які передбачені для суб`єкта господарювання;

в) непроведення в установленому порядку навчання персоналу суб`єкта господарювання діям у разі виникнення аварійних ситуацій та аварій;

г) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу надзвичайних ситуацій;

ґ) непроведення ідентифікації та паспортизації потенційно небезпечного об`єкта;

д) відсутності декларації безпеки об`єкта підвищеної небезпеки;

е) відсутності на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи;

є) невідповідності кількості промислових засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатності або відсутності, а також у разі порушення порядку зберігання таких засобів;

ж) порушення правил поводження з небезпечними речовинами;

з) відсутності плану локалізації і ліквідації наслідків аварій на об`єкті підвищеної небезпеки, а також відсутності розроблених відповідно до цього плану спеціальних заходів протиаварійного захисту;

и) відсутності об`єктових матеріальних резервів для запобігання та ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій або невідповідності їх затвердженим номенклатурам та обсягам;

і) відсутності або непридатності до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій;

ї) відсутності або несправності на об`єкті підвищеної небезпеки автоматизованої системи раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення;

й) відсутності на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовності до виконання покладених на неї завдань через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту;

к) неготовності до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання;

л) неготовності осіб, які обслуговують потенційно небезпечні об`єкти та об`єкти підвищеної небезпеки, а також осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації та ліквідації наслідків аварій до дій із запобігання та ліквідації наслідків надзвичайної ситуації;

м) відсутності на об`єкті підвищеної небезпеки угоди про страхування цивільної відповідальності суб`єктів господарювання за шкоду, яку може бути заподіяно третім особам та їхньому майну, іншим юридичним особам унаслідок надзвичайної ситуації, що спричинена пожежею, аварією, катастрофою або небезпечною подією;

н) порушення правил транспортування небезпечних речовин трубопровідним транспортом та порядку їх перевезення транспортними засобами;

о) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Наведені приписи законодавства вказують на те, що прокуратура з метою реалізації встановлених для цього органу конституційних функцій, має право звертатися до адміністративного суду із позовною заявою про захист прав, свобод та інтересів громадянина чи держави (стаття 55 Конституції України), але не на загальних підставах, а тільки тоді, коли для цього були виняткові умови, і на підставі визначеного законом порядку такого звернення.

Здійснювати захист інтересів держави в адміністративному суді прокурор може винятково за умови, коли захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до правової позиції, викладеної Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13 лютого 2019 року в справі № 826/13768/16, однією з умов виникнення у прокурора права на звернення до суду в інтересах держави є наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює його неналежно.

У другому випадку законодавчо обумовлено, що має бути відсутнім орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження.

Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 29 листопада 2022 року в справі №240/401/19 відступив від раніше викладених висновків щодо права прокурора на звернення до адміністративного суду з позовом в інтересах держави, зазначивши таке.

«…виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття «інтерес держави».

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій.

Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (пункт 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 8 квітня 1999 року №3-рп/99).

Ці висновки Конституційний Суд України зробив у контексті офіційного тлумачення Арбітражного процесуального кодексу України, який уже втратив чинність. Однак, висловлене цим Судом розуміння поняття «інтереси держави» має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, застосованого у статті 23 Закону України «Про прокуратуру».

Відтак, Суд вважає, що «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація «інтересів держави», особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.

Громада володіє деякими ознаками суб`єкта публічно-правових відносин, яка може мати власні (публічні) інтереси, що є відмінними від інтересів конкретної (приватної) особи. При цьому, Основним Законом України (статті 13, 23, 41, 43, 89 та 95) передбачено, що суспільні (публічні) інтереси підлягають самостійному захисту, а також обов`язковому врахуванню при прийнятті найважливіших рішень на рівні держави або відповідної територіальної громади.

Хоча у Конституції України не йдеться про захист прокурором інтересів суспільства, але інтерес держави є насамперед інтересом більшості членів суспільства, якому вона служить. Отже, інтерес держави охоплює суспільні (публічні) інтереси. Тому прокурор може захищати і суспільні інтереси, зокрема, громад з тих самих підстав, що й інтереси держави. Відтак, звернення прокурора з позовом в інтересах держави охоплює, у тому числі, й захист інтересів громади.».

У цій справі, позивач в адміністративному позові зазначив, що у прокурора є обґрунтовані підстави для пред`явлення позовної заяви в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Дніпропетровській області та Відділу з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення Павлоградської міської ради, у зв`язку із не вжиттям ними, як спеціально уповноваженими органами у сфері контролю за станом утримання та використання об`єктів цивільного захисту, заходів, спрямованих на зобов`язання відповідача з приведення захисної споруди (укриття) у стан, придатний для використання споруди за призначенням для захисту населення.

Так, п.1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1052 від 16.12.2015 «Про затвердження Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій», визначено, що Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.

Одними із основних завдань ДСНС є реалізація державної політики у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій, запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності; здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб.

Відповідно до покладених завдань ДСНС здійснює заходи щодо створення, утримання та реконструкції фонду захисних споруд цивільного захисту, ведення їх обліку, забезпечує разом з відповідними органами та підрозділами цивільного захисту, місцевими держадміністраціями здійснення контролю за готовністю зазначених споруд до використання за призначенням; складає акти перевірок, видає приписи, постанови, розпорядження про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, а в разі встановлення порушень, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, звертається безпосередньо та через територіальні органи до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, окремих приміщень, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту. ДСНС здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Пунктом 1 Положення про Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області, затвердженого наказом ДСНС №3 від 04.02.2013 (у редакції наказу ДСНС №661 від 12.11.2018), встановлено, що Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області (скорочена назва ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області) є територіальним органом Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області, уповноваженим на забезпечення реалізації державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб.

Також відповідно до пункту 3 цього Положення основними завданнями Головного управління на відповідній території є, зокрема, реалізація державної політики у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій, запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб та здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб.

Крім того, відповідно до п.п. 2, 5 п. 4 цього ж Положення Головне управління відповідно до покладених на нього завдань на відповідній території здійснює повноваження постійно діючого органу управління цивільного захисту у складі територіальної підсистеми єдиної державної системи цивільного захисту. Бере участь у заходах щодо створення, утримання та реконструкції фонду захисних споруд цивільного захисту, ведення їх обліку (у тому числі з використанням спеціального програмного забезпечення), забезпечує разом з місцевими держадміністраціями здійснення контролю за готовністю зазначених споруд до використання за призначенням, проведення їх інвентаризації.

Також п.п.35 п.4 Положення визначено, що ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області уповноважено складати акти перевірок, видає приписи, постанови, розпорядження про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, а в разі встановлення порушень, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, звертається до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, окремих приміщень, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту.

Крім того, відповідно до п.п. 2 п. 1 Положення про відділ з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення Павлоградської міської ради, затверджене рішенням Павлоградської міської ради №974-36/VI від 06.08.2013, Відділ з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення Павлоградської міської ради є органом управління міської ланки Дніпропетровської територіальної підсистеми єдиної державної системи цивільного захисту населення і територій.

Згідно з п.п. 1 п. 3 цього Положення мета створення відділу забезпечення на території міста реалізації державної політики у сфері цивільного захисту.

Крім того, п.п. 1, 23 п.4 вказаного Положення визначено, що до основних функцій відділу відноситься, зокрема, забезпечення цивільного захисту на території мста Павлограда та організовує виконання вимог законодавства щодо створення, використання, утримання та реконструкції фонду захисних споруд цивільного захисту.

Виходячи із вищевикладеного, органами, уповноваженими на здійснення нагляду за додержанням вимог законодавства щодо утримання захисних споруд на території міста Павлограда Дніпропетровської області є ГУ ДСНС у Дніпропетровській області та Відділ з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення Павлоградської міської ради.

Також згідно положень п.12 Розділу «Утримання фонду захисних споруд» Порядку створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту та ведення його обліку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 138 від 10.03.2017 «Деякі питання використання захисних споруд цивільного захисту та ведення його обліку» здійснення контролю за готовністю захисних споруд цивільного захисту до використання за призначенням забезпечує ДСНС разом з відповідними органами та підрозділами цивільного захисту, місцевими держадміністраціями.

Згідно зі ст.28 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади», міністерства, інші центральні органи виконавчої влади та їх територіальні органи звертаються до суду, якщо це необхідно для здійснення їхніх повноважень у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

При цьому звернення органів місцевого самоврядування до адміністративного суду з позовами щодо зобов`язання балансоутримувачів привести у належний стан, придатний до використання за призначенням, захисних споруд, чинним законодавством не передбачено.

Повноваження щодо здійснення захисту інтересів держави у сфері пожежної та техногенної безпеки покладено на органи ДСНС, спосіб реалізації яких визначений законом - КЦЗ, приписами якого передбачено звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств.

Крім того, до повноважень ДСНС належить видання розпорядчих документів (приписів, розпоряджень, постанов) підконтрольним суб`єктам господарювання (як в цьому випадку).

Застосування заходів реагування, визначених статтею 68 КЦЗ, - це установлений законом спосіб спонукання відповідних суб`єктів господарювання усунути виявлені органами ДСНС порушення у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Надання органам ДСНС права звернення до адміністративного суду лише з вимогами про застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи суб`єктів господарювання свідчить про виключність судового способу захисту цих суспільних інтересів у випадку створення загрози життю та/або здоров`ю людей, з боку уповноваженого органу.

В інших випадках передбачено застосування заходів адміністративного примусу.

В приведеній вище постанові від 29 листопада 2022 року у справі №240/401/19 Верховним Судом також зроблено наступний правовий висновок:

«З огляду на вищезазначене, положення статті 53 КАС України у системному зв`язку з положеннями статті 23 Закону України «Про прокуратуру» щодо права прокурора на звернення до адміністративного суду з метою захисту інтересів держави в особі територіальної громади необхідно розуміти так:

- прокурор, звертаючись до суду з метою захисту інтересів держави, що охоплюють собою й інтереси певної територіальної громади, фактично діє в інтересах держави; оскільки відсутні чіткі критерії визначення поняття інтереси держави, яке є оціночним, суди під час розгляду кожної конкретної справи повинні встановлювати наявність/відсутність інтересів держави та необхідність їх захисту у судовому порядку;

- прокурор має право самостійно звертатися до адміністративного суду із позовом у разі відсутності органу, який має повноваження на звернення до суду з таким самим позовом; передбачене законами загальне повноваження державного органу на звернення до суду або можливість бути позивачем чи відповідачем у справі (як от у Кабінету Міністрів України), не свідчить про право такого органу на звернення з адміністративним позовом в конкретних правовідносинах, оскільки Законом має бути прямо визначено, у яких випадках та який орган може/повинен звернутися до суду;

- у разі, якщо адміністративні суди доходять висновку про відсутність у прокурора права на звернення з позовом до суду в інтересах держави з підстави наявності органу, що має повноваження на звернення з таким позовом до суду, суди повинні чітко вказати, до компетенції якого саме органу належить повноваження на звернення до суду та яким Законом це право передбачено.».

В цьому випадку дійсно, звернення ДСНС з іншим позовом, ніж про застосування заходів реагування, передбачених статтею 68 КЦЗ, чинним законодавством не передбачено.

Разом з тим, враховуючи висновки Верховного Суду, викладені в справі №240/401/19, стосовно того, що прокурор має право самостійно звертатися до адміністративного суду із позовом у разі відсутності органу, який має повноваження на звернення до суду з таким самим позовом, а також, що звернення прокурора до суду у порядку адміністративного судочинства у цій справі слугує меті захисту суспільного інтересу у такій важливій сфері, як захист життя та здоров`я людей у період збройної агресії проти України, тому суд доходить до висновку, що за відсутності державного органу, уповноваженого на звернення з таким позовом (зобов`язання балансоутримувача привести у стан готовності захисну споруду) до суду, прокурор, звертаючись до суду з цим позовом, діяв відповідно до вимог статті 53 КАС України та частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру».

Отже, враховуючи, що питання утримання захисної споруди у готовому до використання стані відповідає інтересам суспільства і держави та має виключне значення для забезпечення захисту мирного населення, особливо у питаннях підтримання колективних засобів захисту, якими є захисні споруди та інші місця можливого перебування людей, для збереження їх життя та здоров`я під час військової агресії, а отримана прокурором під час листування інформація свідчила про наявність ознак порушення законодавства, суд доходить висновку про доведеність підстав для звернення прокурора з цим позовом, а доводи відповідача про відсутність у прокурора повноважень на звернення до суду з цим позовом спростовані приведеними вище висновками суду.

Також безпідставними є посилання відповідача на те, що він не є належним відповідачем, оскільки не є суб`єктом владних повноважень, бо у розумінні приписів КАС України відповідачем в адміністративному судочинстві є саме суб`єкт владних повноважень, з огляду на таке.

Відповідно до ч.5 ст.46 КАС України громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, громадські об`єднання, юридичні особи, які не є суб`єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності громадського об`єднання; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) громадського об`єднання; 3) про затримання іноземця або особи без громадянства; 4) про встановлення обмежень щодо реалізації права на свободу мирних зібрань (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, коли право звернення до суду надано суб`єкту владних повноважень законом.

З огляду на те, що у даному випадку судом встановлено наявність у прокурора, як у суб`єкта владних повноважень, права звернення до суду з цим позовом відповідно до ст.23 Закону України «Про прокуратуру», то Акціонерне товариство «Укртелеком» в особі Дніпропетровської філії Акціонерного товариства «Укртелеком» у розумінні вищенаведених приписів п.5 ч.5 ст.46 КАС України може бути відповідачем у такій справі, тим більше, з огляду на встановлення судом та не заперечення відповідачем того факту, що саме він є балансоутримувачем захисної споруди, щодо утримання в належному та придатному до використання за призначенням стані якої точиться цей спір.

Відтак, суд доходить висновку, що Акціонерне товариство «Укртелеком» в особі Дніпропетровської філії Акціонерного товариства «Укртелеком» є належним відповідачем у цій справі.

Вирішуючи по суті позовні вимоги, суд виходить з такого.

Приписами ч.1 ст.20 Кодексу цивільного захисту України визначено, що до завдань та обов`язків суб`єктів господарювання у сфері цивільного захисту, серед інших, належить організація виконання вимог законодавства щодо створення, використання, утримання та реконструкції фонду захисних споруд цивільного захисту; планування та організація роботи з дообладнання або спорудження в особливий період підвальних та інших заглиблених приміщень для укриття населення; організація обліку фонду захисних споруд; здійснення контролю за утриманням та станом їх готовності; проведення їх технічної інвентаризації, тощо.

Згідно з ч.1 ст.32 Кодексу цивільного захисту України сховище - герметична споруда для захисту людей, в якій протягом певного часу створюються умови, що виключають вплив на них небезпечних факторів, які виникають внаслідок надзвичайної ситуації, воєнних (бойових) дій та терористичних актів.

Положеннями ч.4 ст.32 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що для вирішення питань щодо укриття населення в захисних спорудах цивільного захисту центральні органи виконавчої влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання завчасно створюють фонд таких споруд.

Згідно з ч.5 ст.32 Кодексу цивільного захисту України порядок створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту та ведення його обліку визначається Кабінетом Міністрів України.

Частиною 7 статті 32 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що вимоги щодо утримання та експлуатації захисних споруд визначаються центральним органом виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

За правилами ч.8 ст.32 Кодексу цивільного захисту України утримання захисних споруд цивільного захисту у готовності до використання за призначенням здійснюється їх власниками, користувачами, юридичними особами, на балансі яких вони перебувають (у тому числі споруд, що не увійшли до їх статутних капіталів у процесі приватизації (корпоратизації), за рахунок власних коштів.

Механізм створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту (далі - захисні споруди), у тому числі споруд подвійного призначення та найпростіших укриттів, та ведення його обліку, визначений Порядком створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту та ведення його обліку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 10 березня 2017 року №138 (далі Порядок №138).

Відповідно до п.4 Порядку №138 фонд захисних споруд створюється міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, районними, Київською та Севастопольською міськими держадміністраціями, органами місцевого самоврядування, суб`єктами господарювання відповідно до Кодексу цивільного захисту України.

Пунктом 9 Порядку №138 встановлено, що утримання фонду захисних споруд у готовності до використання за призначенням здійснюється їх балансоутримувачами. У разі використання однієї захисної споруди кількома суб`єктами господарювання вони беруть участь в її утриманні відповідно до договорів, укладених з балансоутримувачем захисної споруди.

Згідно з пунктом 10 Порядку №138 балансоутримувач забезпечує утримання захисних споруд та інших споруд, що повинні використовуватися для укриття населення, а також підтримання їх у стані, необхідному для приведення у готовність до використання за призначенням відповідно до вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд.

Конкретний строк приведення захисної споруди в готовність до використання за призначенням (крім споруд, що відповідно до законодавства повинні перебувати в постійній готовності) зазначається в паспорті захисної споруди, а саме:

не більше 12 годин - для захисних споруд, призначених для укриття працівників (персоналу, найбільшої працюючої зміни) суб`єктів господарювання, віднесених до відповідних категорій цивільного захисту;

не більше 24 годин - для інших захисних споруд, споруд подвійного призначення та найпростіших укриттів.

Положеннями пункту 11 Порядку №138 визначено, що вимоги щодо утримання та експлуатації захисних споруд визначаються МВС.

Згідно з п.12 Порядку №138 здійснення контролю за готовністю захисних споруд цивільного захисту до використання за призначенням забезпечує ДСНС разом з відповідними органами та підрозділами цивільного захисту, місцевими держадміністраціями.

За приписами пункту 1 Розділу ІІ «Загальні вимоги до утримання та експлуатації фонду захисних споруд» Вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України №579 від 09.07.2018 «Про затвердження вимог з питань використання та обліку фонду захисних споруд цивільного захисту», споруди фонду захисних споруд мають утримуватися та експлуатуватися у стані, що дозволяє привести їх у готовність до використання за призначенням у визначені законодавством терміни.

Положеннями пункту 7 Розділу ІІ Вимог визначено, що споруди фонду захисних споруд, їх комунікації, інженерні мережі, інженерне та спеціальне обладнання, системи життєзабезпечення мають утримуватися в належному технічному стані. Утримання та експлуатація обладнання споруд фонду захисних споруд здійснюються згідно з вимогами і рекомендаціями, визначеними технічною документацією на них, а також відповідними нормами і правилами.

Положеннями Підрозділу 2 «Оцінка стану готовності захисних споруд до використання за призначенням» Розділу VІ «Організація заходів з утримання, експлуатації та обслуговування захисних споруд» Вимог визначено, що для забезпечення готовності захисних споруд до використання за призначенням їх балансоутримувачі здійснюють оцінку стану їх готовності, організовують періодичні огляди стану захисних споруд, перевірку працездатності їх основного обладнання, планують і проводять технічне обслуговування обладнання та систем життєзабезпечення захисних споруд.

Оцінка стану готовності захисних споруд (далі - оцінка стану готовності) здійснюється щороку з метою виявлення недоліків у стані утримання та експлуатації захисних споруд, передбачення заходів щодо приведення захисної споруди в готовність до використання за призначенням. Крім того, оцінка стану готовності здійснюється в таких випадках: у разі проведення технічної інвентаризації захисної споруди як об`єкта нерухомого майна; у разі підготовки пропозицій щодо подальшого використання захисної споруди; після пожеж, аварій, катастроф та інших надзвичайних ситуацій, що могли негативно вплинути на технічний стан захисної споруди; у разі здійснення ДСНС заходів державного нагляду (контролю) за станом готовності захисних споруд відповідно до Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Згідно з підпунктом 4 пункту 2 Розділу VI Вимог за результатами оцінки стану готовності складається акт оцінки стану готовності захисної споруди цивільного захисту за формою згідно з додатком 11 до цих Вимог. Результати оцінки стану готовності, отримані під час нагляду, ураховуються під час складення документів (актів, приписів) за його результатами.

Відповідно до підпункту 7 пункту 2 Розділу VI Вимог про результати щорічних оцінок стану готовності, здійснених без залучення фахівців структурних підрозділів із питань цивільного захисту міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування, органів і підрозділів ДСНС, балансоутримувачі інформують вищезазначені органи і підрозділи з наданням копій актів, складених за їх результатами.

Підпункт 9 пункту 2 Розділу VI Вимог передбачає, що за результатами оцінки стану готовності захисну споруду може бути визнано як готову, обмежено готову або неготову до використання за призначенням. Захисна споруда вважається обмежено готовою або неготовою, якщо вона має хоча б один із недоліків, зазначених в основних недоліках в утриманні захисних споруд, що погіршують стан їх готовності, наведених у додатку 13 до цих Вимог. У разі відсутності таких недоліків захисна споруда вважається готовою до використання за призначенням.

Відповідно до пункту 6 Розділу VIII Вимог балансоутримувач відповідно до норм цих Вимог забезпечує утримання, контроль за станом, проведення перевірок, технічного обслуговування, поточних та капітальних ремонтів конструктивних елементів, спеціального обладнання, інженерних мереж та систем життєзабезпечення захисних споруд під час усього періоду використання сховищ у режимі ПРУ.

Отже, з аналізу вищенаведених норм чинного законодавства слідує, що утримання захисних споруд цивільного захисту у готовності до використання за призначенням покладається на суб`єктів господарювання, на балансі яких вони перебувають, за рахунок власних коштів, що передбачено Кодексом цивільного захисту України та Порядком №138.

Враховуючи, що обов`язок забезпечення утримання фонду захисних споруд у готовності до використання за призначенням здійснюється тими суб`єктами, на балансі яких перебуває такий об`єкт, а відповідно до матеріалів справи балансоутримувачем захисної споруди сховища № НОМЕР_1 є саме Акціонерне товариство «Укртелеком» в особі Дніпропетровської філії Акціонерного товариства «Укртелеком», то саме на відповідача покладено обов`язок із забезпечення підтримання стану такої захисної споруди у готовності до використання.

Щодо посилання відповідача на те, що відповідно до наказу Фонду державного майна України та Адміністрації Держспецзв`язку №710/272 від 05.05.2017р. «Про внесення змін до переліків, затверджених наказом наказу Фонду державного майна України та Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України №2011/827 від 28.12.2015», заглиблений склад №15474, розташований за адресою: Дніпропетровська область, вул. Леніна, 58, балансоутримувачем якого є Дніпропетровська філія ПАТ «Укртелеком», віднесено до сфери управління Адміністрації Держспецзв`язку, тому відповідач не зобов`язаний забезпечення підтримання стану такої захисної споруди у готовності до використання, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, в тому числі і самим відповідачем, станом на теперішній час передачу вказаного заглибленого складу №15474, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, вул. Леніна, 58, до сфери управління Адміністрації Держспецзв`язку фактично не здійснено, що також підтверджується листом Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації №18-3085/ВС від 01.09.2022р., копія якого міститься в матеріалах справи.

Водночас жодного доказу фактичної передачі вищевказаного майна до сфери управління будь-якого іншого органу, чи то Адміністрації Держспецзв`язку, чи то до комунальної власності з державної, а також зняття його з балансу АТ «Укртелеком» і його підрозділів, відповідача надано не було.

Таким чином, саме Акціонерне товариство «Укртелеком» в особі Дніпропетровської філії Акціонерного товариства «Укртелеком», як балансоутримувач вищевказаної захисної споруди сховища №15474, яка не увійшла до його статутного капіталу у процесі приватизації (корпоратизації), проте перебуває у нього балансі, у розумінні приписів ч.8 ст.32 Кодексу цивільного захисту України, п.10 Порядку №138 та п. 6 Розділу VIII Вимог зобов`язаний забезпечувати утримання цієї захисної споруди та підтримання її у стані, необхідному для приведення у готовність до використання за призначенням відповідно до вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд за рахунок власних коштів.

Факт знаходження захисної споруди цивільного захисту - сховища № НОМЕР_1 у незадовільному до використання стані не є спірним питанням, фактично відповідачем не заперечується та доведений долученими до матеріалів справи актами комісії та робочої групи Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області від 31.05.2012р. та від 15.07.2015р., а також актами комплексної перевірки (спеціального огляду) захисної споруди цивільної оборони №15474 від 05.02.2015р., від 16.03.2016р., від 01.11.2017р., від 29.03.2018р., від 08.09.2020р., від 14.09.2021р. та від 04.08.2022р., складеними комісією у складі представників Павлоградського МРУ ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області, відділу цивільного захисту Павлоградського МРУ ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області, відділу з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення виконавчого комітету Павлоградської міської ради, які у своїй сукупності беззаперечно свідчать про те, що Дніпропетровська філія ПАТ «Укртелеком» свої зобов`язання щодо утримання споруди цивільного захисту сховища №15474, не виконує у продовж тривалого часу, внаслідок чого у готовий до використання стан вказане сховище так і не приведено й станом на теперішній час.

Відсутність вчинення відповідачем заходів щодо приведення в належний технічний стан та готовність до укриття населення захисної споруди сховища №15474 свідчить про протиправну бездіяльність відповідача, що, зважаючи на цільове призначення вказаної захисної споруди цивільного захисту, може не захистити належним чином від загрози життю та/або здоров`ю людей та у разі їх не усунення, можуть призвести до незворотних наслідків.

Приписами статтею 3 Конституції України закріплено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

При цьому, суд враховує те, що в умовах військової агресії російської федерації проти України недодержання та порушення балансоутримувачем вимог законодавства України в сфері використання та забезпечення функціонування об`єктів цивільного захисту (захисних споруд) призвело до його обмеженої готовності до використання за призначенням, через що захисна споруда не здатна у належному обсязі забезпечити захист цивільного населення та у разі використання за призначенням може створювати загрозу для життя та здоров`я людей.

З урахування вищевикладеного, суд наголошує, що невжиття відповідачем визначених законодавством заходів з метою приведення укриття до стану готовності суперечить інтересам держави у сфері підготовки країни до оборони в умовах воєнного стану та захисту життя людини.

Аналогічну правову позицію викладену Верховним Судом у справі за №826/12192/16 (постанова від 3.10.2018р.) та у справі за №820/5164/15 (постанова від 25.07.2019р.).

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про протиправність бездіяльності Акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Дніпропетровської філії Акціонерного товариства «Укртелеком» щодо невжиття заходів відносно приведення в належний технічний стан та готовність до укриття населення захисної споруди цивільного захисту - сховища №15474, що розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Соборна, 58, та, відповідно, у зв`язку із невиконанням відповідачем такого обов`язку у добровільному порядку, суд доходить висновку про наявність підстав для зобов`язання останнього вжити заходи щодо приведення в належний технічний стан та готовність до укриття населення захисної споруди цивільного захисту - сховища №15474, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Соборна, 58, відповідно до Вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України №579 від 09.07.2018р. «Про затвердження вимог з питань використання та обліку фонду захисних споруд цивільного захисту».

З урахуванням викладеного у сукупності, суд доходить висновку, що позов належить задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.

Оскільки позивач є суб`єктом владних повноважень, відповідно до статті 139 КАС України витрати на сплату судового збору покладаються на позивача та не підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 242-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Керівника Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області (, місцезнаходження: вул. Світличної Ганни, 64-а, м. Павлоград, Дніпропетровська область, 51400) в інтересах держави в особі: Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області (, місцезнаходження: вул. Короленка, 4, м. Дніпро, 49600), Відділу з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення Павлоградської міської ради (, місцезнаходження: вул. Світличної Ганни, 50, м. Павлоград, Дніпропетровська область, 51400) до Акціонерного товариства «Укртелеком» (, місцезнаходження: бульвар Тараса Шевченка, 18, м. Київ, 01601) в особі Дніпропетровської філії Акціонерного товариства «Укртелеком» (, місцезнаходження: вул. Херсонська, 26, м. Дніпро, 49501) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправною бездіяльність Акціонерного товариства «Укртелеком» (, місцезнаходження: бульвар Тараса Шевченка, 18, м. Київ, 01601) в особі Дніпропетровської філії Акціонерного товариства «Укртелеком» (, місцезнаходження: вул. Херсонська, 26, м. Дніпро, 49501) щодо невжиття заходів відносно приведення в належний технічний стан та готовність до укриття населення захисної споруди цивільного захисту - сховища №15474, що розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Соборна, 58.

Зобов`язати Акціонерне товариство «Укртелеком» (, місцезнаходження: бульвар Тараса Шевченка, 18, м. Київ, 01601) в особі Дніпропетровської філії Акціонерного товариства «Укртелеком» (, місцезнаходження: вул. Херсонська, 26, м. Дніпро, 49501) вжити заходи щодо приведення в належний технічний стан та готовність до укриття населення захисної споруди цивільного захисту - сховища №15474, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Соборна, 58, відповідно до Вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України №579 від 09.07.2018р. «Про затвердження вимог з питань використання та обліку фонду захисних споруд цивільного захисту».

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: О.М. Турова