Справа № 473/3317/23
Суддя: Ротар М. М.
Дата ухвалення: 2023-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 473/3317/23
РІШЕННЯ

іменем України

"03" липня 2023 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Ротар М.М.

при секретарі судового засідання - Лукіянчиної Т.І.

учасники справи:

представник Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області Гінкул А.В. .

громадянин Республіки Молдова ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вознесенську Миколаївської області справу за адміністративним позовом Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області до громадянина Республіки Молдова ОСОБА_1 про затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію

встановив

Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області звернулося до суду з адміністративним позовом до громадянина Республіки Молдова ОСОБА_1 про затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.

В обґрунтування заявлених вимог вказує, що 15.06.2023 року до Управління Державної міграційної служби в Миколаївській області від Управління міграційної поліції ГУНП в Миколаївській області надійшло подання щодо перевірки законності перебування на території України громадянина Республіки Молдова ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був засуджений Іллічівським міськрайонним судом Одеської області за вчинення кримінального правопорушення та відбував покарання в ДУ «Арбузинська виправна колонія № 83».

30.06.2023 року громадянин Республіки Молдова ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був доставлений в приміщення Вознесенського відділу УДМС у Миколаївській області.

В ході перевірки було встановлено, що на момент затримання в іноземця були відсутні діючі документи які посвідчують особу та дають право на перетин державного кордону України, а також документи, що дозволяють законно перебувати на території України.

Відповідача було затримано в адміністративному порядку відповідно до ч. 2 ст. 263 КУпАП (протокол про адміністративне затримання № ММК 000050) за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення ПР ММК 001333) з метою ідентифікації та подачі адміністративного позову до суду. Постановою про накладення адміністративного стягнення ПН ММК 001333 Відповідачу було накладено стягнення у розмірі 1700 грн.

Враховуючи наведене, зокрема те, що для організації реадмісії відповідача до Республіки Молдова необхідний певний проміжок часу позивач просить суд позов задовольнити та затримати відповідача з метою передачі іноземця відповідно до міжнародних договорів про реадмісію.

Представник позивача Гінкул А.В. в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні просив його не затримувати, та надати йому можливість самостійно виїхати з України.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні було встановлено, що 15.06.2023 року до Управління Державної міграційної Миколаївській області від Управління міграційної поліції ГУНП в Миколаївській області надійшло подання щодо перевірки законності перебування на території України громадянина Республіки Молдова ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був засуджений Іллічівським міськрайонним судом Одеської області за вчинення кримінального правопорушення та відбував покарання в ДУ «Арбузинська виправна колонія № 83».

30.06.2023 року громадянин Республіки Молдова ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був доставлений в приміщення Вознесенського відділу УДМС у Миколаївській області.

Відповідно до ст. 263 КУпАП, 30 червня 2023 року об 13 год 55 хв. його було затримано в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою встановлення особи та з`ясування обставин правопорушення.

Про затримання відповідача ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 письмово проінформовано Консульство Республіки Молдова в м. Одеса та надіслано заяву про видачу свідоцтва на повернення. На даний час відповіді на запит не отримано.

Отже, в судовому засіданні було встановлено, що відповідач, немає жодних документів, що посвідчують особу, підтверджують законність його перебування на території України або дають право на виїзд за межі території України, передбачених п.п. 16-19 та 20 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», вчинив порушення законодавства України, що виразилось у спробі незаконного перетинання державного кордону України з Республіки Молдова в Україну.

Вказані обставини підтверджуються поясненнями відповідача ОСОБА_1 та наявними у справі письмовими доказами.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно - правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Частиною 1 статті 29 Закону України «Про правовий статус іноземців і осіб без громадянства» визначено, що Передача з України або прийняття Україну іноземця або особи без громадянства здійснюється відповідно до міжнародного договору про реадмісію.

01 лютого 2019 року набрала чинності Угода між Кабінетом Міністрів України та Урядом Республіки Молдова про реадмісію осіб від 06.10.2017 року та Імплементаційний протокол про реалізацію цієї Угоди.

Відповідно до пункту 1 статті 2 Угоди визначено, що компетентні органи держави запитуваної Сторони на запит компетентних органів держави запитуючої Сторони приймають назад осіб, які в`їхали на територію держави запитуючої Сторони або перебувають там з порушенням законодавства цієї держави щодо перетину державного кордону і перебування іноземців та осіб без громадянства, якщо встановлено, що ці особи є громадянами держави запитуючої Сторони і не набули громадянства іншої держави, або якщо по відношенню до цих осіб прийнято рішення про відмову в наданні громадянства держави запитуючої Сторони.

Процедура застосування реадмісії передбачена Наказом Міністерства внутрішніх справ України 16.02.2015 року №158 про затвердження Інструкції про порядок реалізації компетентними та уповноваженими органами України міжнародних угод про реадмісію осіб.

Проведення заходів реадмісії з будь якою договірною Стороною передбачає ряд організаційних заходів, які включають процедуру ідентифікації особи, обмін інформацією між сторонами, та сам процес передачі особи від одного компетентного органу до другого компетентного органу. Вказані заходи не можливо провести без застосування обмеження волі особи відносно якої застосовується реадмісія.

Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України,- за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Частиною 1 статті 26 Конституції України та статтею 3 Закону визначено, що іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Відповідно до імперативних приписів статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Стаття 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" регламентує, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більше як на 18 місяців.

Згідно п. 1 Типового положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. № 1110, пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні є державною установою, що призначена для тимчасового утримання іноземців та осіб без громадянства.

Відповідно до приписів частини першої статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, в тому числі позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Із змісту наведеної норми слідує, що законодавцем фактично виділено окремий випадок звернення із позовною заявою про затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію. Фактичною підставою для такого звернення є відсутність в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України.

Згідно з положеннями ч. 11 ст.289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців.

Європейський суд з прав людини у справі «Ливада проти України» (рішення від 26 червня 2014 року) зазначив, що проголошуючи право на свободу, пункт статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має на увазі фізичну свободу особи, і мета цього положення полягає в не допущенні свавільного позбавлення такої свободи. Перелік винятків із права на свободу, яке гарантує пункт 1статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є вичерпним, і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідатиме меті положення пункту 1 статті 5 про захист прав людини і основоположних свобод.

Застосування адміністративного затримання для забезпечення доступності особи для подальшого кримінального провадження становить свавільне позбавлення свободи.

Європейський суд з прав людини у справі «Амюр проти Франції» (рішення від 25 червня 1996 року) та у справі «Дугуз проти Греції» (рішення від 06 березня 2001 року) вказав, що у разі, якщо національне законодавство передбачає можливість позбавлення волі - особливо стосовно іноземного громадянина - шукача притулку - таке законодавство повинно бути максимально чітким і доступним для того, щоб уникнути ризику свавілля.

Враховуючи, що у відповідача ОСОБА_1 відсутні відповідні документи, що дають право на виїзд з території України, що вказує на те що дана обставина перешкоджатиме проведенню процедури реадмісії, а також враховуючи, що у вказаного іноземця - правопорушника відсутнє джерело доходу на території України, відсутні родичі, тому суд має всі підстави для задоволення вищевказаних позовних вимог.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, беручи до уваги, що відповідач грубо порушив законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, не має документу, що надає право на виїзд з України, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для застосування найбільш суворого заходу, передбаченого ч. 11 ст. 289 КАС України, як затримання відповідача ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення його передачі відповідно до міжнародних договорів про реадмісію особи та поміщення до пункту тимчасового тримання ДУ «Миколаївського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, ДМС України».

Керуючись Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст.2,4,7-9,72-77,241-246, 289 КАС України, суд, -

Ухвалив

Позовні вимоги Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області - задовольнити.

Затримати громадянина Республіки Молдова ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою забезпечення його передачі відповідно до міжнародних договорів про реадмісію на строк 6 (шість) місяців, з поміщенням до Пункту тимчасового тримання іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення відповідно до ч. 16 ст. 289 КАС України.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Суддя М.М. Ротар