Справа № 640/1943/22
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-06-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/1943/22 Суддя (судді) першої інстанції: Василенко Г.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Кузьменка В.В.,

Василенка Я.М.,

за участі секретаря судового засідання Фищук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2022 р. у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

У С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Головне управління Державної податкової служби у м. Києві з позовом до ОСОБА_1 про стягнення з відповідача податкового боргу в сумі 390490,83 грн.

Позовні вимоги мотивовані наявністю у відповідача податкового боргу з земельного податку з фізичних осіб у розмірі 390490,83 грн., який добровільно не було сплачено, у зв`язку з чим, контролюючий орган просив стягнути заборгованість у примусовому порядку.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.02.2022 адміністративну справу № 640/1943/22 передано на розгляд Київського окружного адміністративного суду на підставі приписів пункту 2 частини першої статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2022 р. адміністративний позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 податковий борг у сумі 390490,83 грн. (триста дев`яносто тисяч чотириста дев`яносто грн. 83 коп.).

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у даній справі на підставі норм п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України, посилаючись на неповне з`ясування всіх обставин справи та порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.03.2023 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 17.05.2023.

У судовому засіданні 17.05.2023 судом зобов`язано сторону позивача надати матеріали (копію позовної заяви у іншій справі), продовжено строк розгляду апеляційної скарги та оголошено по справі перерву до 31.05.2023.

31.05.2023 у судовому засіданні зобов`язано позивача надати письмові пояснення щодо причини неможливості виконання протокольної ухвали суду від 17.05.2023, вказано про подання до Київського окружного адміністративного суду запиту, оголошено по справі перерву до 28.06.2023.

У судовому засіданні апелянт та його представник вимоги апеляційної скарги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

28.06.2023 судом оголошено вступну і резолютивну частини постанови.

Заслухавши суддю доповідача, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) перебуває на податковому обліку в органах ДПС та є платником земельного податку з фізичних осіб.

Головним управлінням ДПС у м. Києві було прийняте податкове повідомлення-рішення від 15.04.2019 № 86344-1305-2615, яким відповідачеві визначено грошове зобов`язання з земельного податку з фізичних осіб за 2019 рік у сумі 390490,83 грн.

Указане податкове повідомлення-рішення було направлене контролюючим органом на адресу відповідача, однак, поштове відправлення повернулась до контролюючого органу з поміткою оператора поштового зв`язку "за закінченням терміну зберігання". (а.с. 8)

Звертаючись до суду з позовом у цій справі, контролюючий орган зазначив, що відповідачем не було сплачено до бюджету земельний податок за вказаним податковим повідомленням-рішенням, що призвело до утворення заборгованості у сумі 390490,83 грн., яка підлягає примусовому стягненню у судовому порядку.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що:

- матеріали справи не містять доказів оскарження відповідачем вищевказаного податкового повідомлення-рішення в адміністративному або судовому порядку, тому, нараховане на підставі зазначеного ППР грошове зобов`язання, є узгодженим;

- під час розгляду справи відповідачем не було надано доказів сплати у добровільному порядку податкового боргу у розмірі 390490,83 грн;

- враховуючи підтвердження матеріалами справи наявності податкового боргу відповідача та дотримання контролюючим органом законодавчо встановленої процедури стягнення податкового боргу, суд дійшов висновку щодо правомірності вимог позивача.

Натомість, апелянт вважає вказані висновки суду першої інстанції помилковими та необґрунтованими, позаяк:

- позивач вже звертався до суду з аналогічним позовом - 27 грудня 2018 року Окружний адміністративний суд міста Києва постановив ухвалу по справі № 640/21450/18 за позовною заявою Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу;

- ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 грудня 2018 року по справі № 640/21450/18 адміністративну справу про стягнення заборгованості за позовною заявою Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу було передано за підсудністю до Київського окружного адміністративного суду;

- відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень справа була направлена за підсудністю до Київського окружного адміністративного суду і на даний момент очікує на призначення до розгляду;

- незважаючи на той факт, що позивачем було подано позовну заяву про стягнення податкового боргу зі скаржника у 2018 році, і розгляд цієї судової справи триває нині, позивачем у січні 2022 року було подано позовну заяву стосовно цих самих обставин до того самого відповідача;

- незважаючи на те, що відповідно до основоположного принципу права «non bis in idem» - «ніхто не може бути притягнутий двічі за одне правопорушення», Окружний адміністративний суд міста Києва своєю ухвалою від 14 лютого 2022 року по справі № 640/1943/22 прийняв до розгляду позовну заяву та передав її за підсудністю до Київського окружного адміністративного суду;

- 31 травня 2022 року Київський окружний адміністративний суд, отримавши справу № 640/1943/22, направлену йому за підсудністю, незважаючи на те, що в цей самий час Київським окружним адміністративним судом розглядається аналогічна справа від одного позивача до того ж відповідача з тих самих обставин, постановив ухвалу про відкриття спрощеного провадження. Продовжуючи порушувати конституційні права скаржника та основоположні принципи законодавства України, Київський окружний адміністративний суд 28 грудня 2022 року ухвалив рішення по справі № 640/1943/22, задовольнивши позовні вимоги позивача;

- відповідно до пункту 11 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, в позовній заяві позивач має зазначити власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого Відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав. Однак, враховуючи, що у 2018 році позивач подав до цього самого відповідача позовну заяву з тим самим предметом та з тих самих підстав, що міститься у справі № 640/21450/18 Київського окружного адміністративного суду, позивач порушив положення, встановлені пунктом 11 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України. Однак, Київським окружним адміністративним судом було порушено вимогу закону, відкривши провадження у справі, замість того, щоб залишити позовну заяву без руху;

- Київський окружний адміністративний суд допустив грубе порушення норм процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Колегія суддів наголошує на тому, що згідно норм ч. 1 ст. 308 КАС України, оскаржуване рішення суду першої інстанції переглядається в межах та вимог апеляційної скарги, зокрема, щодо наявності підстав для закриття провадження у справі на підставі норм п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України, а саме, суд закриває провадження у справі: якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Щодо позовних вимог по суті спору, апеляційна скарга відповідних доводів та обґрунтувань не містить.

Так, перш за все, колегія суддів звертає увагу на те, що апелянт вказує на те, що позивач вже звертався до суду з аналогічним позовом, а 27 грудня 2018 року Окружний адміністративний суд міста Києва постановив ухвалу по справі № 640/21450/18 за позовною заявою Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, тобто, у провадженні суду/судів наявний спір між тими самими сторонами, про той самий предмет та з тих самих підстав.

З даних Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що, дійсно, наявна справа № 640/21450/18, за якою у пошуку значиться лише ухвала Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.12.2018, якою адміністративну справу № 640/21450/18 за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 260327,22 грн. передано за підсудністю до Київського окружного адміністративного суду. Інших відомостей про рух справи не міститься.

Шостим апеляційним адміністративним судом було направлено до Київського окружного адміністративного суду запит від 10 квітня 2023 року № 640/1943/22/1935/2023, яким суд просив Київський окружний адміністративний суд надати копію позовної заяви у справі № 640/21450/18, повідомити про рух справи № 640/21450/18, зокрема, чи прийнято справу до провадження та чи прийнято судом рішення по справі, у строк, до 04.05.2023. Проте, вказаний запит так і залишився без виконання.

Також, Шостим апеляційним адміністративним судом було направлено до Київського окружного адміністративного суду запит від 09 червня 2023 року № 640/1943/22/2869/2023, яким суд повторно просив Київський окружний адміністративний суд надати копію позовної заяви у справі № 640/21450/18, повідомити про рух справи № 640/21450/18, зокрема, чи прийнято справу до провадження та чи прийнято судом рішення по справі, у строк, до 15.06.2023.

14.06.2023 до Шостого апеляційного адміністративного суду від Київського окружного адміністративного суду надійшла відповідь на запит від 14.06.2023 № 01-23/6952/23, в якій зазначено про те, що станом на 14.06.2023 матеріали запитуваної справи на розгляд Київського окружного адміністративного суду не надходили.

Також, судом було зобов`язано сторону позивача надати копію позовної заяви у справі № 640/21450/18 та наявні відомості/матеріали, наявні в ГУ ДПС у м. Києві, проте, вимоги суду так і не були виконані, зокрема, представник позивача пояснила, що у зв`язку із внутрішніми процесами організації роботи, жодних матеріалів по справі № 640/21450/18 у ГУ ДПС у м. Києві не збереглось, до архіву не передавались.

Сторона відповідача/апелянта також не надала відповідних матеріалів та інформації по справі № 640/21450/18.

Тож, з наведеного слідує, що Окружним адміністративним судом міста Києва було передано справу № 640/21450/18 за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 260327,22 грн. передано за підсудністю до Київського окружного адміністративного суду, при цьому, відомостей про те, чи було передано фізично матеріали справи з одного до іншого суду немає, провадження у справі не відкрито, у протилежному б випадку, Єдиний державний реєстр судових рішень містив би відповідну ухвалу.

За приписами п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України, які за вимогами позивача мають бути застосовані до спірних правовідносин (закрити провадження у справі), суд закриває провадження у справі: якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Слід наголосити на тому, що тотожними визнаються позови, в яких збігаються сторони, предмет і підстава, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Підстава позову - це ті обставини і норми права, які дозволяють особі звернутися до суду, а предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, стосовно яких він просить ухвалити судове рішення. Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Під час розгляду даного спору в суді першої інстанції було досліджено, що у даній справі Головне управління Державної податкової служби у м. Києві звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення з відповідача податкового боргу в сумі 390490,83 грн., який виник у зв`язку з несплатою грошового зобов`язання з земельного податку за 2019 рік за ППР від 15.04.2019 № 86344-1305-2615 на суму 390490,83 грн., яка повністю збігається з обсягом вимог у даній справі.(а.с. 7)

Втім, з відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, вбачається, що позов ГУ ДПС у м. Києві до ОСОБА_1 був в поданий до суду в 2018 році з сумою вимог до стягнення в 260327,22 грн.

Тобто, з наведеного слідує, що спір у 2018 році в справі № 640/21450/18 не міг виникнути у зв`язку з несплатою грошового зобов`язання з земельного податку за 2019 рік за ППР від 15.04.2019 № 86344-1305-2615, до того ж, сума за вимогами в справі № 640/21450/18 та даній справі № 640/1943/22 є різною.

Крім того, оскільки провадження у справі № 640/21450/18 наразі не відкрито, застосування приписів п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України, неможливе, адже відсутнє таке, що набрало законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Також, у суду апеляційної інстанції відсутні процесуальні можливості для застосування в даній справі наслідків за ч. 1 ст. 319 КАС України, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 240 КАС України, за якими, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо у провадженні цього або іншого суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, оскільки по перше, провадження у справі № 640/21450/18 наразі не відкрито, тотожність підстав та предмету позову колегією суддів не вбачається за можливе встановити, хоча від суду було вжито всіх можливих заходів задля офіційного з`ясування всіх обставин по справі, а сторонами по справі також не було надано відповідних доказів з цього приводу.

Щодо доводів апелянта про те, що відповідно до пункту 11 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, в позовній заяві позивач має зазначити власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого Відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав, однак, враховуючи, що у 2018 році позивач подав до цього самого відповідача позовну заяву з тим самим предметом та з тих самих підстав, що міститься у справі № 640/21450/18 Київського окружного адміністративного суду, позивач порушив положення, встановлені пунктом 11 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а Київським окружним адміністративним судом було порушено вимогу закону, відкривши провадження у справі, замість того, щоб залишити позовну заяву без руху, колегія суддів зазначає, що у позовній заяві було надано письмове підтвердження згідно пункту 11 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с. 2), втім, у суду відсутні технічні можливості на етапі відкриття провадження у справі з`ясувати наявність тотожного позову, з огляду на що, суд першої інстанції мав підстави для відкриття провадження у справі, при цьому, сторона відповідача під час розгляду даного спору в суді першої інстанції відзив не подавала, про наведені в апеляційній скарзі обставини не повідомляла.

Застосування наслідків, визначених у п. 5 ч. 4 ст. 169 КАС України (повернення позовної заяви) наразі неможливе, оскільки згідно ст. 319 КАС України, не передбачено, як підстава для скасування рішення суду першої інстанції.

Отже, доводи апеляційної скарги в частині порушення судом першої інстанції при розгляді спору норм процесуального права, не знайшли свого підтвердження, а провадження у даній справі не підлягає закриттю. У разі встановлення певних обставин по справі № 640/21450/18, які наразі суду не були відомі, відповідні процесуальні наслідки можуть за клопотанням осіб бути застосовані судом в межах розгляду справи № 640/21450/18, оскільки у даній справі вже наявне рішення суду по суті.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Матеріали справи не містять доказів оскарження відповідачем податкового повідомлення-рішення від 15.04.2019 № 86344-1305-2615 в адміністративному або судовому порядку, тому, нараховане на підставі зазначеного ППР грошове зобов`язання, є узгодженим, тож, враховуючи підтвердження матеріалами справи наявності податкового боргу відповідача та дотримання контролюючим органом законодавчо встановленої процедури стягнення податкового боргу, суд першої інстанції дійшов висновку щодо правомірності вимог позивача. Щодо висновків суду першої інстанції в цій частині, апеляційна скарга відповідних доводів та обґрунтувань не містить.

Доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог та не є підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції із закриттям провадження у даній справі.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та прийнято судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, з огляду на що, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Підстави для розподілу судових витрат, в даному випадку, відсутні.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2022 р. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді В.В. Кузьменко

Я.М. Василенко

Повний текст постанови складено 28.06.2023.