Справа № 620/6051/23
Суддя: Тихоненко О.М.
Дата ухвалення: 2023-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2023 року м. Чернігів Справа № 620/6051/23

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Тихоненко О.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому просить:

визнати неправомірними дії відповідача щодо зменшення розміру пенсії та нарахування переплати в розмірі 22143,56 грн з 01.03.2021 за рахунок:

зменшення вже встановленого (збільшеного) розміру середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який враховувався для обчислення пенсії з 8037,51 грн, який був встановлений попереднім рішенням суду від 01 жовтня 2020 року у справі №620/2930/20 (6188,89 грнх1,17x1,11=8037,51 грн) до розміру 7625,33 грн (6188,89 грн х1,11x1,11=7625,33 грн) за рахунок виключення (неврахування) коефіцієнта збільшення в розмірі 1,17;

зменшення розміру індивідуального коефіцієнта заробітної плати, який був встановлений попереднім рішенням суду від 01 жовтня 2020 року у справі №620/2930/20 в розмірі 2,79607, до 2,69030 за рахунок: а) виключення з кількості місяців врахованої зарплати за період з 01.07.1995 по 28.02.2003 2 законних місяців роботи: січня та лютого 2003 року із заробітком, відповідно, в розмірах: січень 2003 року - 1851,75 грн, лютий 2003 року - 1103,80 грн та розрахованими місячними коефіцієнтами заробітної плати: за січень 2003 року - 5,57571 та лютий 2003 року - 3,37595; б) включення (добавлення) до періоду врахованої заробітної плати за періоди роботи з 01.07.1995 по 28.02.2003 при підрахунку коефіцієнтів заробітної плати 2 неіснуючих повних місяців роботи : березня та липня 2003 року з заробітком: березень 2003 року - 116,63 грн, липень 2003 року - 25,31 грн та розрахованими місячними коефіцієнтами заробітної плати: березень 2003 року - 0,33691, липень 2003 року - 0,06637;

при проведенні оптимізації коефіцієнтів заробітної плати без мого вибору із періоду врахованої заробітної плати за періоди роботи з 01.07.1995 по 28.02 2003 виключення безпідставно 26 місяців роботи підряд за період з 01.07.1995 по 31.12.1997 замість 18 місяців, які враховувались раніше;

зменшення доплати за понаднормовий стаж з 17 років до 7 років і розмір доплати, відповідно, з 355,81 грн до 146,51 грн;

зобов`язати відповідача провести з 01.03.2021 донарахування суми пенсії і виплатити недоплачену суму пенсії з урахуванням раніше виплачених сум та при донарахуванні врахувати до її складу:

на підставі пункту 7 Порядку проведення перерахунку пенсій, який розроблений на виконання частини другої статті 42 Закону України від 09.07.2003 №1058 Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124, врахувати середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, яка враховується при обчисленні пенсії, в розмірі 8921,65 грн, яка визначається шляхом збільшення вже встановленого на підставі рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2020 року у справі №620/2930/20, розміру середньої заробітної плати (доходу) в Україні 8037,51 грн на коефіцієнт збільшення в розмірі 1,11 з 01.03.2021 (8037,51 грн х 1,11);

відновлений індивідуальний коефіцієнт заробітної плати в розмірі 2,79607 за рахунок включення 2 зниклих законних місяців роботи: січня та лютого 2003 року із заробітком, відповідно, в розмірах: січень 2003 року - 1851,75 грн, лютий - 2003 року - 1103,80 грн та розрахованими місячними коефіцієнтами заробітної плати: за січень 2003 року - 5,57571 та лютий 2003 року - 3,37595;

виключення із підрахунку коефіцієнтів заробітної плати 2 неіснуючих повних місяців роботи: березня та липня 2003 року;

при проведенні оптимізації коефіцієнтів заробітної плати за моїм вибором із періоду врахованої заробітної плати за періоди роботи з 01.07.1995 по 28.02 2003 виключити 18 місяців роботи підряд період з 01.07.1995 по 31.12.1996;

середньомісячний заробіток для обчислення пенсії в розмірі 24945,56 грн (8921,65 грнх2,79607=24945,56 грн);

відновлену доплату за понаднормовий стаж 17 років в розмірі 355,81 грн;

скасувати переплату в розмірі 22143,56 грн за період з 01.03.2021 по 28.02.2023.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду надано термін для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень.

Разом з тим, судом встановлено таке.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 01.10.2020 по справі № 620/2930/20, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.01.2021, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 05.08.2020 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті пенсії на підставі заяви від 27.07.2020; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести ОСОБА_1 з 01.03.2019 перерахунок та виплату пенсії віком, призначеної відповідно до Закону України від 9 липня 2003 року №1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування: із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016-2018 роки та коефіцієнта збільшення показника в розмірі 1,17 (а з 01.05.2020 коефіцієнта збільшення показника в розмірі 1,11); із включенням до заробітку для обчислення пенсії матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань в розмірі 3388 грн 90 коп., премії до державних, професійних свят та ювілейних дат (1/12) - 178,62 грн.; із виключенням з розрахунку індивідуального коефіцієнта заробітної плати березня 2003 року, з урахуванням раніше виплачених сум; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області виплатити ОСОБА_1 різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії, що виникне внаслідок проведеного перерахунку. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В подальшому, рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 13.06.2022 по справі №620/11540/21 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо не проведення ОСОБА_1 перерахунку пенсії з 01.03.2021 відповідно до частини 2 статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 22.02.2021 №127 Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році із застосуванням коефіцієнту збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,11; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01.03.2021 відповідно до частини 2 статті 42 Закону України від 09.07.2003 №1058 Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із урахуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та які враховуються для обчислення пенсії, із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016-2018 роки, а саме: із 01.05.2020 в розмірі 1,11 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 №251 Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році, із 01.03.2021 в розмірі 1,11 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.02.2021 №127 Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році, із врахуванням раніше виплачених сум. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.01.2023 по справі №620/11540/21 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 червня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

З матеріалів позовної заяви встановлено, що на виконання рішення суду у справі №620/2930/20 позивачу проведено з 01.03.2019 перерахунок пенсії, який становить 9318,17 грн, проте в зв`язку з тим, що відповідач з 01.03.2021 не провів перерахунок пенсії відповідно до частини 2 статті 42 Закону України №1058 та пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 22.02.2021 №127 «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році» із застосуванням коефіцієнту збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який враховується для обчислення пенсії в розмірі 1,11 позивач вимушена була повторно звернутись за захистом своїх прав до Чернігівського окружного адміністративного суду. Однак, в результаті проведеного відповідачем перерахунку пенсії на виконання рішення суду від 13.06.2022 по справі №620/11540/21 з 01.03.2021 її розмір зменшився з 9318,17 грн до 8479,13 грн та нарахована необґрунтована переплата в розмірі 22143,56 грн, шляхом допущення ряду незаконних, неправомірних порушень Конституції України та законодавства України при здійсненні вказаного перерахунку пенсії на виконання вищезазначених судових рішень.

Вважаючи вказані дії відповідача неправомірними, позивач знову звернулася до суду з даною позовною заявою.

За змістом статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно частин другої, третьої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частини першої статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно положень частин першої, другої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу (частина восьма статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України).

Крім того, приписами частини першої статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Системний аналіз зазначених вище норм дає підстави для висновку, що приписами статтей 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Вказані правові норми Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність спеціальних правових норм Кодексу адміністративного судочинства України (статті 382, 383), направлених на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Відтак, у разі неналежного виконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, у відповідності до Кодексу адміністративного судочинства України. Неналежне виконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 806/2143/15, від 21.12.2020 у справі № 440/1810/19, від 18.05.2022 у справі № 480/2378/2, яка згідно положень частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, має враховуватись судом під час прийняття рішення.

Проаналізувавши предмет позову у справі, яка розглядається, суд дійшов висновку, що фактичною підставою для звернення до суду із даними позовними вимогами стала незгода позивача із діями відповідача під час виконання рішень суду у справах №620/2930/20 та №620/11540/21 щодо перерахунку пенсії.

Суд зазначає, що заявлені позовні вимоги стосуються саме порядку виконання судових рішень, а тому позивач, у випадку незгоди із рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача, має встановлене законом право в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, в даному випадку відсутні підстави стверджувати про виникнення між позивачем та відповідачем нового спору. Наразі має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для закриття провадження у даній справі.

Згідно з частиною 2 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. ст. 238, 241, 242, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії закрити.

Роз`яснити позивачу, що, відповідно до частини 2 статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Копію ухвали про закриття провадження у справі надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили та може бути оскаржена безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду у порядку та строки, передбачені статтями 256, 294, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складено 30.06.2023.

Суддя О.М. Тихоненко