Справа № 500/2216/23
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Справа № 500/2216/23

29 червня 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Дерех Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Тернопільського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 24.05.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіряючи позовну заяву на відповідність вимогам дотримання правил підсудності, суд зазначає наступне.

Так, згідно з частиною першою статті 25 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, КАС України), адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

За правилами статті 26 КАС України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

З аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що Кодекс адміністративного судочинства України встановлює декілька видів територіальної підсудності, в тому числі: загальну (залежно від місця проживання чи місцезнаходження відповідача) та альтернативну (за вибором позивача).

Тобто, такий спір може бути розглянуто адміністративним судом за вибором позивача: за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) позивача або за місцезнаходженням відповідача.

Отже, стаття 25 КАС України пов`язує підсудність справи за вибором позивача з зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача.

Однак, суд зауважує, що частина перша статті 25 КАС України передбачає можливість вибору позивачем суду лише за зареєстрованим місцем проживання (перебування) фізичної особи-позивача, а не за фактичним.

Іншими словами, фактичне місце проживання позивача без реєстрації не може вважатися місцем проживання позивача зареєстрованим у встановленому законом порядку для цілей застосування статті 25 КАС України при визначені підсудності такої справи.

До позовної заяви позивачем долучено довідку від 11.05.2022 за №6120- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, з якої вбачається, що зареєстрованим місцем проживання позивача є: АДРЕСА_1 , фактичним місцем проживання/перебування позивача є: АДРЕСА_2 .

Так, за змістом ч. 1 ст. 4 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Форма довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затверджена постановою Кабінету Міністрів України Про облік внутрішньо переміщених осіб від 01.10.2014 №509 (далі - Постанова № 509).

Відповідно до п.1 Постанови № 509, довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, а не її реєстрації.

Крім цього, відповідно до Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 № 265, особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою.

У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором.

Крім цього, суд звертає увагу, що наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасового окупованих територій України №309 від 22.12.2022, зокрема, затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією.

Відповідно до зазначеного Переліку місто Київ з 27.12.2022 входив до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії. Однак, в подальшому, наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасового окупованих територій України №14 від 13 січня 2023 року внесено зміни до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією. Згідно з наказом місто Київ виключено із переліку територій можливих бойових дій. Цей наказ Мінреінтеграції був зареєстрований Міністерством юстиції України 16 січня 2023 року.

Отже, починаючи з 16 січня 2023 року, місто Київ виключено із переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії.

Окрім того, як зазначалось вище, позивач на час звернення до суду (13.05.2023), згідно відтиску поштового штемпеля) так і на час видачі довідки (11.05.2022), має постійне місце проживання зареєстроване у встановленому законом порядку у м. Київ.

Зокрема, у позовній заяві позивач зазначає зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

То ж, суд вважає, що наданий позивачем документ - довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, не є документом, який підтверджує зареєстроване місце проживання/перебування позивача за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки може, зокрема, свідчити лише про внутрішнє переміщення особи та взяття її на облік за вказаною адресою.

Суд звертає увагу на тому, що для застосування положень частини першої статті 25 КАС України, яка і визначає підсудність справи за вибором позивача, необхідною умовою є саме наявність зареєстрованого місця проживання чи перебування позивача. При цьому місце проживання чи перебування фізичної особи має бути зареєстрованим у встановленому законом порядку.

Таким чином, враховуючи факт реєстрації місця проживання позивача м. Києві та відповідача у м. Києві, суд дійшов висновку, що дана адміністративна справа підсудна окружному адміністративному суду територіальна юрисдикція якого поширюється або на місто Київ, а саме Київському міському окружному адміністративному суду.

Відповідно до частин шостої та восьмої статті 29 КАС України питання про передачу адміністративної справи, крім випадку, визначеного пунктами 4-6 частини першої цієї статті, суд вирішує ухвалою. Ухвалу про передачу адміністративної справи з одного адміністративного суду до іншого може бути оскаржено.

Передача адміністративної справи з одного суду до іншого на підставі відповідної ухвали, яка підлягає оскарженню, здійснюється не пізніше наступного дня після закінчення строку на оскарження такої ухвали, а в разі подання апеляційної скарги - після залишення її без задоволення.

Таким чином суд вважає за необхідне передати адміністративну справу за підсудністю до Київському міському окружному адміністративному суду (за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання позивача та місцезнаходженням відповідача).

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до частини першої статті 318 КАС України, рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених статтями 20, 22, 25-28 цього Кодексу.

Таким чином порушення окружним адміністративним судом правил як предметної, так і територіальної підсудності є підставою для скасування судового рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Наведене дає підстави стверджувати, що процесуальний закон забороняє адміністративним судам розглядати справи, які йому територіально не підсудні, і зобов`язує суд направити таку справу на розгляд за встановленою законом підсудністю.

За приписами частин першої, другої статті 30 КАС України, спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються.

Керуючись статтями 25, 26, 29, 30, 171, 241, 248, 256, 294, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Передати адміністративну справу №500/2216/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - на розгляд до Київського міського окружного адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Головуюча суддя Дерех Н.В.