Справа № 160/10068/23
Суддя: Кучугурна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2023-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

29 червня 2023 року Справа № 160/10068/23
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Кучугурна Н.В. (м. Дніпро, вул. Академіка Чекмарьова, 5), перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

11.05.2023 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не зарахування періоди роботи ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,а саме:

- 21.09.1978 - продавець магазин №3 від Пр. Дніпропетровський перший міськпромторг (не переглядається печатка);.

- з 04.05.1979 по 01.04.1981 - Дніпропетровська обласна оптово-роздрібна контора фірми «Взуття» (в даті наказу про прийняття на роботу є виправлення відсутній запис про звільнення);

- з 03.04.1981 по 13.07.1982 - виправлена дата прийняття на роботу, не читається печатка, якою засвідчений запис про звільнення) запис № 6,7;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не зарахування роки ведення підприємницької діяльності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме:

- з 07.10.2003 по 31.12.2003 - ведення підприємницької діяльності;

- з 01.01.2004 по 31.12.2004 - ведення підприємницької діяльності;

- з 01.11.2007 по 01.11.2009 - ведення підприємницької діяльності;

- з 01.07.2010 по 31.11.2013 - ведення підприємницької діяльності;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, призначити пенсію за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з дня подання заяви про призначення пенсії, а саме: з 23.06.2021;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до страхового стажу періоди роботи, а саме:

- 21.09.1978 - продавець магазин №3 від Пр. Дніпропетровський перший

міськпромторг (не переглядається печатка);

- з 04.05.1979 по 01.04.1981 - Дніпропетровська обласна оптово-роздрібна контора фірми «Взуття» (в даті наказу про прийняття на роботу є виправлення відсутній запис про звільнення);

- з 03.04.1981 по 13.07.1982 виправлена дата прийняття на роботу, не читається печатка, якою засвідчений запис про звільнення) запис № 6,7;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до страхового стажу роки ведення підприємницьку діяльність за періоди:

- з 07.10.2003 по 31.12.2003 - ведення підприємницької діяльності;

- з 01.01.2004 по 31.12.2004 - ведення підприємницької діяльності;

- з 01.11.2007 по 01.11.2009 - ведення підприємницької діяльності;

- з 01.07.2010 по 31.11.2016 - ведення підприємницької діяльності.

Справі за цією позовною заявою присвоєно №160/10068/23 та за результатами автоматизованого розподілу справу передано для розгляду судді Кучугурній Н.В.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.05.2023 позовну заяву було залишено без руху з наданням позивачу десятиденного строку для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання:

- документу про оплату судового збору (квитанції установи банку або відділення зв`язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення) позивач має надати до суду. Також позивач має право надати документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону;

- позовної заяви, оформленої відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України (примірник для суду та її копії відповідно до кількості учасників справи), у тому числі, із визначенням учасників справи (відповідачів) та зазначенням змісту позовних вимог щодо предмету спору, викладення обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги з урахуванням визначених позивачем учасників справи (відповідачів);

- доказів звернення до суду в межах строків, встановлених ст.122 КАС України, або подати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду з доказами на підтвердження поважності причин його пропуску;

- належним чином засвідченої копії рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 10.08.2021 №24 (для суду та відповідно до кількості учасників справи), у разі наміру оскаржити це рішення в судовому порядку, згідно з цією позовною заявою.

26.06.2023 до суду позивачем засобами поштового зв`язку було подано уточнену адміністративну позовну заяву, в якій позивач як відповідачів визначив Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області з відповідними вимогами до кожного з них.

Також на виконання вимог ухвали суду від 16.05.2023 позивачем надано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 1073,60 грн та копію рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 10.08.2021 №24.

Крім того, позивачем в уточненій позовній заяві заявлено клопотання про поновлення строку звернення до суду.

В обгрунтування цього клопотання позивач зазначає, що 25.11.2021 зверталася з позовом до Дніпропетровського окружного адміністративного суду (справа №160/23489/21). Як згодом позивачу стало відомо, позовну заяву було залишено без руху та в січні 2022 року повернуто. Таким чином, позивач зазначає про те, що першочергово звернулась до суду вчасно та в межах строку. Крім того, позивач посилається на розпочату збройну агресію РФ, у зв`язку з якою, позивач не змогла вчасно повторно подати адміністративний позов, адже тривалий час перебувала за межами України та м. Дніпро. З посиланням на практику Європейського суду з прав людини та рішення Конституційного Суду України, просить суд поновити пропущений строк звернення до суду на подачу цього адміністративного позову.

Розглянувши клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду, суд зазначає про таке.

Відповідно до вимог статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, законодавством регламентовано шестимісячний строк звернення особи до суду за захистом її прав, свобод та законних інтересів, що обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на суд.

Строк звернення до суду обчислюється за загальним правилом з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргами обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічні правові висновки були висловлені Верховним Судом у постановах від 28.03.2018 у справі № 809/1087/17 та від 22.11.2018 у справі №815/91/18.

Оскільки початок шестимісячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права, при визначенні початку цього строку суд має з`ясувати момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Так, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 10.08.2021 №24 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії.

У зв`язку з цим, позивач мала звернутись до суду з цим позовом у строк до 10.02.2022, тобто, протягом шести місяців, починаючи з 10.08.2021 (з наступного дня, який іде за датою рішення від 10.08.2021, яким позивачу стало відомо про відмову у призначенні її пенсії).

Суд зазначає, що позивачем було пропущено строк на звернення до суду і відповідно до листа відповідача від 12.10.2021 №36100-28979/Я-01/8-0400/21. Позивач мала звернутись до суду з цим позовом у строк до 12.04.2022, тобто, протягом шести місяців, починаючи з 13.10.2021 (з наступного дня, який іде за датою отримання листа від 12.10.2021, з якого позивачу також було відомо про відмову органів пенсійного фонду у призначенні її пенсії).

Доказів фактичного отримання рішення про відмову у призначенні пенсії за віком від 30.06.2021 №24 та листа від 12.10.2021 №36100-28979/Я-01/8-0400/21 позивач не надає.

Суд зазначає, що позивачем пропущено шестимісячний строк на звернення до суду з підстав оскарження рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 10.08.2021 №24 про відмову у призначенні пенсії, прийнятого за наслідками розгляду заяви позивача про призначення пенсії за віком від 03.08.2021.

Водночас з позовною заявою позивач звернулась до суду лише 11.05.2023, тобто, поза межами строків, установлених ст.122 КАС України.

Позивач, обґрунтовуючи причини пропуску строку звернення до суду, посилається на те, що у зв`язку з розпочатою збройною агресією РФ, вона не змогла вчасно повторно подати адміністративний позов (у справі №160/23489/21 позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та в січні 2022 року повернуто позивачу), адже тривалий час перебувала за межами України та м. Дніпро.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до якої, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. У разі неподання особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Водночас для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Суд зазначає, що причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. У свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від сторони унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.

Так, дійсно, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

У подальшому дія воєнного стану неодноразово продовжувалась.

Останнім Указом Президента України від 01.05.2023 №254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України №3057-IX від 02.05.2023, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Суд зазначає, що сам факт запровадження воєнного стану в Україні, без обґрунтування неможливості звернення до суду саме позивачем у встановлені строки, у зв`язку із запровадження такого, не може безумовно вважатись поважною причиною для безумовного поновлення цих строків.

Поряд з цим, при застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Такі висновки викладені у постанові Верховного Суду від 29.09.2022 у справі №500/1912/22.

Враховуючи наведені вище норми і правові позиції суд зазначає, що м. Дніпро, на території якого позивач проживав, як станом на початок введення воєнного стану в Україні, так і протягом всього часу його дії, не було включено до переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

Водночас, відповідно до положень статей 12-2 та 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Дніпропетровський окружний адміністративний суд не припиняв, не призупиняв своєї діяльності та продовжував здійснювати правосуддя.

Суд зазначає, що позивач, посилаючись на введення в Україні воєнного стану, не надала до суду жодних доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 дійсно не перебувала у місті Дніпрі у цей період.

Таким чином, ОСОБА_1 не надала жодних належних доказів наявності об`єктивних перешкод для звернення до адміністративного суду та не навела поважних обставин, які не залежали від її волевиявлення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами, що перешкоджали звернутись до суду в межах встановленого строку.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивач не довела належними та допустимими доказами поважності причин пропуску строку звернення до суду з позовом у цій справі.

При цьому, суд наголошує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій.

Відповідно до п.9 ч.4 ст.169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Таким чином, позовна заява ОСОБА_1 підлягає поверненню.

Керуючись статтями 14, 123, 160, 161, 169, 171, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку на подачу адміністративного позову.

Повернути позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Копію ухвали про повернення позовної заяви, разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами, направити особі, яка її подала.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.8 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 цього Кодексу.

Суддя Н.В. Кучугурна