Справа № 555/92/23
Суддя: Мельничук Н. В.
Дата ухвалення: 2023-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 555/92/23
Номер провадження 2-а/555/18/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 року м. Березне

Березнівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Мельничук Н. В.

при секретарі Кравчук С. Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Березне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області, третьої особи на стороні відповідача - ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції позивача.

ОСОБА_1 звернувся із позовною заявою про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. В огрунтування позовних вимог вказує, що 09 січня 2023 року інспектором СРПП відділення поліції № 4 (м. Березне) Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області Походзіло Олександром Олексанровичем було прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 6385081. Згідно вказаної постанови він «09.01.2023 о 01:12:55 по вул. Шкільна в с. Хотин керував ТЗ «OPEL ZAFIRA» д.н.з. НОМЕР_1 та не мав поліса обов`язкового страхування власників наземних ТЗ, чим порушив п 2.1.ґ ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП». Цією ж постановою до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. З оскаржуваною постановою не згідний, оскільки транспортним засобом не керував і поліцейські його не зупиняли, а тому вважає її протиправною.

ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

03 лютого 2023 року було відкрито провадження у справі, справа була призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з"явився- подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позов підтримав.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився - повідомлений належним чином.

Третя особа- інспектор СРПП відділення поліції № 4 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області Походзіло О.О. в судове засідання не з"явився , подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позов не визнає .

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Дослідивши письмові докази, які знаходяться в матеріалах справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно постанови ЕАР № 6385081 від 09 січня 2023 року ОСОБА_1 09.01.2023 о 01:12:55 по вул. Шкільна в с. Хотин керував ТЗ «OPEL ZAFIRA» д.н.з. НОМЕР_1 та не мав поліса обов`язкового страхування власників наземних ТЗ, чим порушив п 2.1.ґ ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. Цією ж постановою до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень .

Згідно з приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За приписами статті 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно пункту 2.1 Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, внутрішніх військ МВС, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон);

в) у разі встановлення на транспортних засобах проблискових маячків і (або) спеціальних звукових сигнальних пристроїв - дозвіл, виданий Державтоінспекцією МВС;

г) на маршрутних транспортних засобах - схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, - документацію відповідно до вимог спеціальних правил;

ґ) поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Приписами підпункту «а» пункту 2.4 Правил дорожнього руху встановлено, що на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Статтею 21 Закону України «Про обов`язкове страхування власників наземних транспортних засобів» з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті визначено, що на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Стосовно транспортних засобів, які не беруть участі в дорожньому русі, укладення договору страхування є необов`язковим.

Відповідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту керування мною транспортним засобом та відповідно вчинення мною правопорушення передбаченого ч. 1 ст.126 КУпАП.

Так, з постанови серії ЕАР № 6385081 від 09.01.2023 року вбачається, що в п. 7 «До постанови додаються» взагалі нічого не зазначено, тобто цей факт свідчить про те, що інспектором поліції на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення самої постанови, не долучено до матеріалів справи будь-яких доказів моєї винуватості. Тобто, інспектор поліції виніс оскаржувану постанову ґрунтуючись виключно на власному переконанні та аж ніяк не спираючись на докази по справі.

Жодних інших фото чи відеоматеріалів, пояснень свідків, рапортів, особистих пояснень правопорушника, які вказували б на наявність в моїх діях вини у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке я притягнутий до відповідальності, інспектором поліції до постанови не долучено.

За даних обставин відомості, що зазначені в оскаржуваній постанові, наведені відповідачем без їх доказового підтвердження, спростовуються моєю обґрунтованою позицією, котра в сукупності з наявними доказами, рядом сумнівів щодо доведеності моєї вини, які в силу ст. 62 Конституції України тлумачаться на мою користь, є свідченням недоведеності наявності в моїх діях інкримінованих мені адміністративних правопорушень.

Сама ж постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не може бути доказом вчинення особою правопорушення. Вона є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому має передувати фіксування цього правопорушення. Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку (постанова ВС від 26.04.2018 у справі № 338/1/17).

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Згідно до ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що в діях позивача ОСОБА_1 як водія автомобіля, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, відсутній, оскільки факт порушення водієм Правил дорожнього руху України не доведений і не встановлений.

Згідно з ч. 2 ст. 283 КпАП України постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Однак, всупереч наведеним вимогам закону оскаржувана постанова про притягнення позивача до відповідальності не містить відомостей про технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, а тому такий відеозапис не може вважатися належним доказом.

У постанові, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, у графі «До постанови додаються» вказується: «не додаються», тобто відомості про здійснення поліцейським відеозапису взагалі відсутні.

Наданий відповідачем із власного мобільного телефону відеозапис не може бути належними доказами у справі. При цьому, відповідач не був позбавлений можливості зафіксувати адміністративне правопорушення за допомогою нагрудної камери, однак такою не скористався.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що наданий представником відповідача відеозапис є неналежним, недопустимим доказом, у зв`язку з чим не доведено факту порушення позивачем Правил дорожнього руху, складу адміністративного правопорушення та правомірності притягнення останнього до адміністративної відповідальності, а тому оскаржувану постанову належить скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю події і складу адмінправопорушення закрити.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року (справа №524/5536/17, адміністративне провадження №К/9901/1403/17) наведено правовий висновок, згідно з яким відеозапис на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у випадку, якщо оскаржувана постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не містить посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис, а у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 30 травня 2018 року (справа №337/3389/16-а(2-а/337/154/2016), адміністративне провадження №К/9901/29775/18) зазначається, якщо у постанові про накладення стягнення за адмінправопорушення не вказано технічний засіб, яким здійснений фото або відеозапис, то провадження підлягає закриттю на підставі ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адмінправопорушення.

Керуючись ст.ст.6-10,77,242-246, 286 КАС України, ст.ст.122 ч.1,245,251,268,280 КУпАП, суд, -

В И Р І Ш И В :

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 6385081 від 09 січня 2023 року винесену відносно мене інспектором СРПП відділення поліції № 4 (м. Березне) Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області Походзіло Олександром Олексанровичем.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду (вул.Саксаганського, 13м.Львів,79005) через Березнівський районний суд Рівненської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Н. В. Мельничук