Справа № 183/6556/23
Суддя: Парфьонов Д. О.
Дата ухвалення: 2023-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 183/6556/23
№ 2-а/183/69/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2023 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Парфьонова Д. О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про:

- поновлення ОСОБА_1 , строку на оскарження постанови серії АА № 00005195 від 16 лютого 2023 року про накладення адміністративного стягнення;

- визнання протиправною та скасування постанови серії АА № 00005195 від 16 лютого 2023 року, винесеної старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на транспорті Савченко В. О. у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34 000,00 гривень;

- закриття справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

25 травня 2023 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Ухвалою судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2023 року справу прийнято до провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що 15 травня 2023 року він отримав повідомлення щодо накладення обмежень на його рахунки Новомосковським відділом державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Ознайомившись 16 травня 2023 року з матеріалами виконавчого провадження позивачеві стало відомо, що відносно нього винесена постанова про адміністративне правопорушення, яку він не отримував та про існування якої йому взагалі не було відомо. Ним установлено, що за заявою Державної служби України з безпеки на транспорті від 20 квітня 2023 року, яка надійшла до виконавчої служби 03 травня 2023 року відкрито виконавче провадження № 71719177 з виконання постанови № 00005195 від 16 лютого 2023 року про стягнення зі ОСОБА_1 , на користь держави штрафу у розмірі 68 000 гривень. В межах виконавчого провадження державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника від 03 травня 2023 року, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення цієї постанови та постанову про розшук майна боржника від 04 травня 2023 року, відповідно до якої оголошено у розшук майно позивача, а саме два транспортних засоби.

Позивач указує, що з оскаржуваною постановою № 00005195 від 16 лютого 2023 року його також було ознайомлено 16 травня 2023 року, про що є відмітка на супровідному листі. Таким чином, копію постанови ним отримано 16 травня 2023 року, а тому термін на оскарження пропущено з поважних причин.

Позивач зазначає, що зі змісту оскаржуваної постанови, 16 лютого 2023 року уповноваженою особою Державної служби України з безпеки на транспорті, старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на транспорті Савченко В. О. винесена постанова серії АА № 00005159 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП у виді штрафу у розмірі 34 000 гривень, згідно з ч. 2 ст. 300-2 КУпАП у порядку примусового виконання цієї постанови органи державної виконавчої служби з правопорушника стягують штраф у подвійному розмірі 68 000,00 гривень, згідно з якою позивач 09 січня 2023 року о 16 годині 26 хвилин, за адресою: М-30, км 996+491, Дніпропетровська область, допустив рух транспортного засобу MAN 26.403, державний номерний знак НОМЕР_1 з перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України, а саме: перевищення загальної маси транспортного засобу на 21,95% (8,78 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон.

Вказує, що постанова винесена із порушенням вимог чинного законодавства, не відповідає дійсним обставинам справи, а дії уповноваженої особи Укртрансбезпека при винесенні постанови були незаконними та такими, що грубо порушили його права з огляду на те, що викладені в ній обставини не відповідають дійсності, а постанова складена з порушенням вимог встановлених КУпАП, Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої Наказом інфраструктури України від 27 вересня 2021 року № 512 (надалі Інструкція № 512) та Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі.

Зокрема, копію оскаржуваної постанови позивачеві не вручено, а про її існування він дізнався після накладення обмежень на рахунки державним виконавцем. Постанова направлена на примусове виконання із порушенням норм КУпАП, оскільки її копію позивачеві, чи члену його сім`ї, в тому числі дружині, яка проживає за адресою його місця реєстрації не вручено. Таким чином - оскаржувана постанова не набрала законної сили. Технічний засіб WIM 60, WAGA-WIM32, зав.№9, на підставі вимірювань якого позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, не відповідає вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність, оскільки результати таких вимірювань є суперечливими і арифметично неправильними. Усупереч пунктів Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 року № 1174 затверджено (далі - Порядок № 1174), у постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності міститься лише посилання на пункт 22.5 ПДР, а конкретна інформація про нормативні габаритно-вагові параметри транспортного засобу на відповідній ділянці автомобільної дороги відсутня. Постанова серії АА № 00005159 не в повній мірі відповідає вимогам Інструкції № 512, оскільки не містить смуги руху, напрямку руху, ширини, висоти, довжини, розподілу навантаження за вісями транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), категорія транспортного засобу, тип транспортного засобу.

Також, звертає увагу, що подія, відповідно до оскаржуваної постанови, відбулась 09 січня 2023 року, постанова винесена 16 лютого 2023 року, строк повірки технічного засобу зважування, згідно вищевказаної постанови закінчився 28 грудня 2022 року, що може ставити під сумнів коректність роботи засобу автоматичного зважування. Постановою КМУ від 05 квітня 2022 року № 412 продовжено дію Свідоцтв про повірку технічних засобів, який закінчився у період дії воєнного стану, але таке продовження строку не гарантує правильність роботи технічного засобу. Окрім того, відповідно до Фотозвіту, наявного в Сервісі перевірки адміністративних правопорушень, посилання на яке міститься в оскаржуваній постанові, також неможливо встановити габарити автомобіля, категорії транспортного засобу, типу транспортного засобу, повної маси транспортного засобу, ширини, висоти, довжини, розподілу навантаження за вісями транспортного засобу, фактичного навантажения на вісь, сумарного фактичного навантаження на осі, сукупність осей), фактичної міжосьової відстані, фактичної шинності (кількості коліс) на вісі. Наявне фото не свідчить про вчинення позивачем правопорушення, а містить лише фотофіксацію автомобіля з його номерним знаком та не дозволяє встановити вид та параметри вантажу, який перевозиться.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування відзиву вказав, що відповідачем 16 лютого 2022 року складено постанову серії АА № 00005195, згідно з якою встановлено, що 09 січня 2023 року о 16 год 26 хв., за адресою М-30, км 996+491, Дніпропетровська область, автоматичним пунктом фіксації адміністративних порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб MAN 26.403, ДНЗ НОМЕР_2 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України): перевищення загальної маси транспортного засобу на 21.95% (8.78 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон. За вказаних обставин постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34 000,00 грн. здійснюючи перевезення вантажу із певними відхиленнями від встановлених нормативів, користувач транспортним засобом завідомо погоджується на перевищення встановлених вагових та габаритних параметрів транспортного засобу. Таке рішення призводить до негативної ситуації з автодорогами, оскільки перевезення вантажів із перевищення нормативних вагових та/або габаритних параметрів передусім пошкоджує дорожнє покриття, порушуючи його міцність та цілісність, що в подальшому спричиняє руйнування дорожнього полотна. Тобто, встановлення відповідних нормативів та притягнення до відповідальності за їх перевищення слугує превентивним та компенсаційним заходом, що в свою чергу підвищує безпеку руху на автодорогах та слугує збереженню українських автошляхів. Як наслідок, саме від обачності водіїв при дотриманні встановлених параметрів транспортних засобів під час здійснення перевезення вантажу та збереження стану доріг залежить якість та своєчасність забезпечення потреб економіки, соціальної сфери громадян.

Позовна заява подана позивачем до суду 24 травня 2023 року, при тому, що оскаржувана постанова винесена 16 лютого 2023 року та невідкладно скерована на адресу позивача у відповідності до вимог діючого законодавства України. Оскаржувана постанова скерована рекомендованим листом з повідомленням про вручення на поштову адресу ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , яка внесена до державних реєстрів. не отримання позивачем постанови не може бути поважною причиною для поновлення процесуальних строків виходячи з положень статті 279-5 КУпАП. Укртрансбезпекою виконано всі законодавчо встановлені дії щодо направлення на адресу ОСОБА_1 , внесену до державних реєстрів, оскаржуваної постанови. Позивачем ініційовано звернення до суду після спливу 3,5 місяців з моменту винесення оскаржуваної постанови, що свідчить про ухилення від дотримання процесуального обов`язку. Положеннями пункту 8 частини першої статті 240 КАС України врегульовано наслідки недотримання позивачем процесуального строку.

Положеннями чинного законодавства визначені повноваження Укртрансбезпеки щодо контролю за рухом транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, а також порядок здійснення такого контролю. Як наслідок, відповідач виконує функції габаритно-вагового контролю транспортних засобів та може накладати адміністративні стягнення.

Перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України встановлено із врахуванням вимірів із урахуванням похибки вагових та габаритних параметрів зазначеного вище транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортного засобу на ділянці автомобільної дороги. В постанові вказані всі дані, передбачені пунктом 17 Порядку № 1174. Посилання позивача на відсутність факту вчинення адміністративного правопорушення, відсутність інформації у постанові та доказів на підтвердження цього, є необґрунтованими та обрахунок загальної маси транспортного засобу здійснено з урахуванням всіх параметрів та у відповідності до норм чинного законодавства. Закріплений в законодавстві та реалізований на практиці механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі унеможливлює механічне втручання в роботу системи. прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WAGA-WIM35, зав.№3 яким здійснювалась фіксація правопорушення в автоматичному режимі, є справним та придатним до експлуатації, що підтверджується сертифікатом відповідності UA.TR.113-0619/08F-21; сертифікатом перевірки типу UA.TR.113-0619-21. Автоматичний пункт габаритно-вагового контролю у русі станом на час фіксації адміністративних правопорушень, вчинених позивачем, обладнаний приладом автоматичним для зважування дорожніх транспортних засобів у русі, який станом на момент фіксації вчинення позивачем адміністративних правопорушень був справним та готовим до експлуатації, а отже, показники вимірювань навантажень на осі та загальної маси транспортного засобу, визначені ним, є об`єктивними та достовірними відомостями, згідно з Порядком № 1174. Уповноваженими посадовими особами Укртрансбезпеки належним чином виявлено та зафіксовано факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 132-1 КУпАП та розглянуто справу про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті. Натомість, позивачем не наведено жодних належних та допустимих, достатніх доказів на спростування позиції відповідача, якою він керувався при притягненні особи до адміністративної відповідальності.

Дослідивши доводи позову та відзиву у співставленні з доказами, долученими сторонами до заяв по суті справи, суд приходить до такого висновку.

Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 транспортний засіб марки «MAN», модель 26.403, тип загальний вантажний бортовий тентований, 1998 року випуску, колір зелений, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з 09 серпня 2017 року належить на праві приватної власності ОСОБА_1 /а.с.19-20/, адресою якого вказано: АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , транспортний засіб марки KRONE, модель AZW 18, тип загальний причіп пр-бортовий-Е, колір синій, реєстраційний номер НОМЕР_5 , з 02 грудня 2017 року належить на праві власності ОСОБА_1 /а.с.19-20/, адресою якого вказано: АДРЕСА_1 .

Постановою старшого державного інспектора відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, ОСОБА_2 , по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованою в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії НОМЕР_6 від 16 лютого 2023 року /а.с.13-14/, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34 000,00 грн. Зі змісту постанови вбачається, що службова особа відповідача, розглянувши відомості з матеріалів інформаційного файлу, створеного системою за допомогою технічних засобів WIM 60, WAGA-WIM35, зав. № 9, установила, що 09 січня 2023 року о 16 год 26 хв, за адресою М-30, км 996+491, Дніпропетровська область, автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб MAN 26.403, державний номерний знак НОМЕР_2 НОМЕР_7 , відповідальна особа, ОСОБА_1 , допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 21,95% (8,78 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. При винесенні постанови службова особа відповідача керувалась положеннями статтями 14-3, 229, 279-5 - 279-8 і 284 КУпАП. Постанова містить інформацію про технічний засіб, яким в автоматичному режимі зафіксовано правопорушення: WIM 60, WAGA-WIM35, зав№9. Серія, номер свідоцтва про повірку технічного засобу та строк його дії: UA.TR.113-0619/08F-21 до 28 грудня 2022 року (строк дії свідоцтва про повірку технічного засобу, який закінчився у період дії воєнного стану, відповідно до постанови Уряду від 05.04.2022 №412 є чинним на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях). Також, в постанові зазначено результати автоматичної фіксації транспортного засобу в момент учинення адміністративного правопорушення: виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу: кількість вісей - 6 шт.; спарені колеса - 2 вісь; відстань між вісями 1-2: 4510 мм, 2-3: 1330 мм, 3-4: 4580 мм, 4-5: 4260 мм; 5-6: 1270 мм; навантаження на вісь 1 - 7600 кг, 2 - 11950 кг, 3 - 7950 кг, 4 - 9150 кг, 5 - 8950 кг; 6 - 8600 кг; загальна маса - 54200 кг. Вказано посилання в Інтернеті на вебсайт, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом (за наявності) транспортного засобу в момент учинення правопорушення та постановою в електронній формі: https://wim.dsbt.gov.Ua/r/a/AA00005195/ та відповідний Ідентифікатор доступу. В постанові наведена формула розрахунку % перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами з урахуванням похибки пристрою. Постанова містить відомості про її направлення на адресу ОСОБА_1 АДРЕСА_1 листом за № 856.

Судом досліджено посилання на докази, вказані в постанові та за яким міститься, окрім іншого, п`ять знімків: фронтальне фото з номером транспортного засобу НОМЕР_2 та фарами, збільшене фото переднього номерного знаку автотранспортного засобу НОМЕР_2 , збільшене фото заднього номерного знаку автотранспортного засобу НОМЕР_5 , фото тильної сторони транспортного засобу з номером НОМЕР_5 та загальне фото з фронтально-правого ракурсу, на якому видно транспортний засіб загалом, з якого вбачається, що транспортний засіб рухається у складі автопоїзду разом з тентованим загальним причепом пр-бортовим. Також мається інформація про транспортний засіб, тип порушення та зафіксоване порушення, які співпадають з вказаними в постанові.

Також досліджено судом і сертифікат відповідності, виданий ТОВ «ТЕЛЕКОМ УКРАИНА» на прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі, WAGA-WIM35, зав. № 9, номер сертифікату перевірки типу UA.TR.113-0619-21 від 13 квітня 2021 року, дата видачі 29 грудня 2021 року, чинного до 28 грудня 2022 року, який за результатами проведених досліджень та випробувань відповідають затвердженому типу та застосовним вимогам Технічного регламенту; сертифікат перевірки типу UA.TR.113-0619-21, виданий ТОВ «ТЕЛЕКОМ УКРАИНА» 13 квітня 2021 року, чинний до 12 квітня 2031 року на прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі, WAGA-WIM35, зав. № 9.

03 травня 2023 року відповідачем подано до Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) заяву про примусове виконання постанови /а.с.12/.

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 03 травня 2023 року ВП № 7179177 відкрито виконавче провадження з виконання постанови № 00005195 від 16 лютого 2023 року про стягнення з ОСОБА_1 , на користь держави штрафу в розмірі 68 000,00 грн /а.с.15/, постановами від 03 травня 2023 року ВП № 7179177 накладено арешт на грошові кошти ОСОБА_1 /а.с.16/, оголошено розшук майна боржника ОСОБА_1 /а.с.17/. Постанову про відкриття виконавчого провадження направлено супровідним листом 03 травня 2023 року за № 40419/12 /а.с.18/. Також, згідно з відміткою на супровідному листі № 40419/12 про направлення постанови про відкриття виконавчого провадження, позивач ознайомився зі матеріалами виконавчого провадження 16 травня 2023 року.

Вирішуючи позов суд виходить з таких норм законодавства.

Позивач просить поновити строк звернення з адміністративним позовом, указуючи, що про існування постанови він дізнався 16 травня 2023 року. На підтвердження моменту, з якого він дізнався про її наявність та зміст надає відмітку про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження з примусового виконання постанови, вчинену 16 травня 2023 року. Відповідач, указуючи на пропуск позивачем строку звернення до суду, в якості підстав для залишення позову без розгляду наголошує на тому, що позивач отримав постанову у порядку, встановленому законом та позов подано з пропуском 3,5 місяців, з моменту винесення постанови.

Відповідач указує, що оскаржувану постанову 16 лютого 2023 року невідкладно направлено відповідачем на адресу позивача ( АДРЕСА_1 ) в порядку ст. 279-5 КУпАП листом рекомендованим з повідомленням. На підтвердження цього відповідачем надано список № 522 поштових відправлень, сформований 28 березня 2023 року, який містить відмітку про його прийняття поштовим відділенням 31 березня 2023 року, рекомендоване поштове повідомлення про вручення поштового відправлення № 856, копію поштового конверту з відміткою поштового відділення про причину повернення, відбиток печатки поштового відділення з датою 24 березня 2023 року. Так, убачається, що поштовий конверт повернуто відправнику з відміткою пошти про причини повернення адресат відсутній за вказаною адресою. Судом здійснено перевірку трекінгу поштових відправлень Інтернет сайту «Укрпошта», з якого вбачається, що за номером 856 відправлення направлене 17 лютого 2023 року, 25 березня 2023 року повернуто за зворотною адресою за заявою відправника, вручене відправнику 28 березня 2023 року.

Згідно з частиною 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду встановленого цим Кодексом або іншими Законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 3 ст. 122 КАС України).

Частиною першою статті 118 КАС України передбачено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Під строком звернення до адміністративного суду розуміється строк, протягом якого особа має право звернутися з адміністративним позовом і розраховувати на одержання судового захисту. Дотримання цього строку є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин, запобігає зловживанням, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності та неостаточності у відносинах.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.

Так, відповідно до частини другої вказаної статті позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів із дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

За правилами частини першої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно частини третьої вказаної статті якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, дотримання строків на подання позовної заяви є однією з умов дисциплінування учасників судового процесу. У випадку ж пропуску строку, підставами для його поновлення є лише наявність поважних причин.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду з позовом визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Згідно правової позиції Верховного Суду у постановах від 26 червня 2018 у справі №473/653/17, від 18 січня 2019 року в справі № 576/1434/17, при вирішенні питання щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду, суд повинен звертати увагу на усі доводи позивача; на тривалість строку, який пропущено; на поведінку позивача протягом цього строку; на дії, які він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду та оцінювати їх в сукупності. Суди повинні гарантувати доступ до правосуддя особам, які вважають, що їх право порушене, і діяли добросовісно, але пропустили строк звернення до суду з поважних причин.

Строки на оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності також визначені статтею 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до указаної статті скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів із дня винесення постанови, а щодо постанов у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів із дня набрання постановою законної сили. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Дійсно, частиною другою статті 291 КУпАП передбачено, що постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

За абз. 4-7 ст. 279-5 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Постанова про накладення адміністративного стягнення надсилається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом трьох днів з дня її винесення рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця реєстрації (проживання) фізичної особи (місцезнаходження юридичної особи). Днем отримання постанови є дата, зазначена в поштовому повідомленні про вручення її особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, або повнолітньому члену сім`ї такої особи. У разі якщо особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відмовляється від отримання постанови, днем отримання постанови є день проставлення в поштовому повідомленні відмітки про відмову від її отримання. У разі невручення постанови адресату за зазначеною в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань або Єдиному державному демографічному реєстрі адресою днем отримання постанови вважається день повернення поштового відправлення з позначкою про невручення до органу (підрозділу), уповноважена посадова особа якого винесла відповідну постанову.

За ч. 3 ст. 291 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Суд ураховує, що відповідачем надано докази повернення поштового конверту, яким здійснювалося відправлення документів на адресу позивача 28 березня 2023 року та подання позову позивачем 25 травня 2023 року. Відомості в оскаржуваній постанові співпадають з номером поштового відправлення направленого позивачу 17 лютого 2023 року. Однак, суд ураховує і те, що оскаржувана постанова винесена 16 лютого 2023 року, поштове повідомлення повернуто з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою 25 березня 2023 року, що не вказує на належне вручення постанови в розумінні вимог ст. 286 КАС України, яка є спеціальною для суду, що розглядає справу з приводу оскарження відповідного рішення суб`єкта владних повноважень. Поняття «день отримання постанови», передбачене положеннями ст. 297-5 КУпАП, яке впливає на набрання постановою законної сили, не вказує на вручення такої постанови особі, щодо якої вона винесена. Інших доказів обізнаності позивача про наявність постанови, її зміст, окрім наданих позивачем, суду не надано.

При цьому, суд ураховує правовий висновок, викладений в Постанові Верховного Суду від 29 вересня 2022 року у справі № 500/1912/22, згідно з яким застосовуючи процесуальні норми, потрібно уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, установлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства є неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Доказів того, що позивач, проявляючи розумну обачність міг би дізнатися про існування вказаної постанови раніше, за вказану ним дату з інших джерел суду також не надано.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Визначені процесуальним законом строки, про які зазначено вище, це той орієнтовний період часу, протягом якого позивач мав би проявити інтерес стосовно свого позову, якщо він дійсно зацікавлений у тому, щоб провадження у справі було відкрито, а його спір вирішено. Строк звернення до суду для такої категорії спорів доволі стислий десять днів, і якщо зважити на характер спірних правовідносин, встановлений строк з одного боку має на меті дисциплінувати позивача, який, якщо він справді зацікавлений у відновленні своїх порушених прав, повинен якомога швидше реалізувати своє право на захист, з іншого боку - є своєрідним бар`єром, який повинен запобігати зловживанню правами і сприяти правовій визначеності правовідносин, які виникають у зв`язку з проходженням публічної служби.

Підсумовуючи зазначене, реалізувати своє право на захист в порядку адміністративного судочинства, потрібно вчасно, а поновити пропущений строк суд може, якщо для цього є поважні і об`єктивні причини.

Ураховуючи, що про оскаржувану постанову від позивач дізнався 16 травня 2023 року, тому ним не було пропущено строк звернення до суду і підстав для його поновлення, або залишення позову без розгляду з цих підстав суд не вбачає.

Щодо правомірності прийняття постанови суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законом України Про дорожній рух, Правилами дорожнього руху України, Законом України Про автомобільних транспорт.

Відповідно до Закону України «Про автомобільний транспорт», постанови Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2014 року № 442 Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади, положення про Державну службу України з безпеки на транспорті саме на Державну службу України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеку) покладені повноваження щодо реалізації державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, зокрема з метою забезпечення виконання покладених на неї законодавством завдань щодо здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Положеннями п. 1.10 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР) визначено, що габаритно-ваговий контроль - це перевірка габаритних і вагових параметрів транспортного засобу (в тому числі механічного транспортного засобу), причепу і вантажу на предмет відповідності встановленим нормам щодо габаритів (ширина, висота від поверхні дороги, довжина транспортного засобу) та щодо навантаження (фактична маса, осьове навантаження), яка проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю.

Відповідно до ч. 2 ст. 132-1 КУпАП відповідальність настає за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Також за пунктами 1.10 ПДР України:

- дозволена максимальна маса - маса спорядженого транспортного засобу з вантажем, водієм і пасажирами, що встановлена технічною характеристикою транспортного засобу як максимально допустима;

- дозволена максимальна маса автопоїзда - це сума дозволеної максимально допустимої маси кожного транспортного засобу, що входить до складу автопоїзда. При цьому, дозволене максимальне навантаження на вісь - максимальне навантаження на вісь транспортного засобу, зазначене у підпункті в пункту 22.5 цих Правил; дозволені максимальні розміри - максимальні розміри транспортного засобу, зазначені у підпункті а пункту 22.5 цих Правил (вказані абзаци пункту 1.10 діють до 31 грудня 2023 року).

Зі змісту підпунктів б) та в) пункту 22.5 ПДР України вбачається, що допускається рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли їх параметри не перевищують, окрім іншого, для доріг державного значення: б) фактичну масу (тонн): вантажні автомобілі: двовісний автомобіль 18; трьохвісний автомобіль 25 (2Для трьохвісних автомобілів, якщо ведуча вісь обладнана здвоєними колесами та максимальне навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тонни - 26); чотирьохвісний автомобіль 32; чотирьохвісний автомобіль з двома рульовими вісями та ведучими вісями, оснащеними спареними колесами 38; Комбіновані транспортні засоби: двовісний автомобіль (тягач) з двовісним напівпричепом 36; двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом 40; трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом 40; двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 42; трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 44; Автопоїзди: двовісний або трьохвісний автомобіль з двовісним або трьохвісним причепом 40; в) навантаження на вісь (тонн): на одинарну вісь 11,5; на здвоєні осі, якщо відстань між осями: менш як 1 метр 11,5; від 1 до 1,3 метра 16; від 1,3 до 1,8 метра при неспарених колесах 18; від 1,3 до 1,8 метра при спарених колесах, за умови, що навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тонни 19; від 1,3 до 1,8 метра чотирьохвісних автомобілів, ведучі вісі яких оснащені спареними колесами, за умови, що навантаження на кожну ведучу вісь не перевищує 11,5 тонни 23; від 1,8 до 2,5 метра для причепів та напівпричепів 20; на строєні осі, в тому числі транспортних засобів спеціалізованого призначення (контейнеровозів), що здійснюють перевезення одного або більше контейнерів, якщо відстань між осями: 1,3 метра або менше 21; понад 1,3 до 1,4 метра 24.

Також, п. 22.5 ПДР України встановлює, що рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. № 30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами». У період воєнного стану в Україні та протягом трьох місяців з дня його припинення або скасування вимоги абзаців першого та другого цього пункту не поширюються на транспортні засоби, які здійснюють перевезення вантажів з метою їх використання для забезпечення обороноздатності держави за рішенням військового командування, в інтересах якого здійснюється таке перевезення.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами», транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (п.2). Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Дозвіл оформлюється уповноваженим підрозділом Національної поліції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, електромереж, електрифікації, електрозв`язку, в яких визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів. (п.4).

Частиною 1 ст. 132-1 КУпАП передбачено відповідальність, зокрема, за порушення правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Згідно з п. 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Дійсно, згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Водночас, за ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Так позивач, звертаючись до суду основними аргументами неправомірності постанови зазначає, що постанова складена з порушенням вимог встановлених КУпАП, Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої Наказом інфраструктури України від 27 вересня 2021 року № 512 (надалі Інструкція № 512) та Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі. Копію оскаржуваної постанови позивачу не вручено, відтак не набрала законної сили, технічний засіб WIM 60, WAGA-WIM32, зав. № 9, на підставі вимірювань якого позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, не відповідає вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність, оскільки результати таких вимірювань є суперечливими і арифметично неправильними, може допускати похибки в силу закінчення строку свідоцтва про повірку. У постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності міститься лише посилання на пункт 22.5 ПДР, а конкретна інформація про нормативні габаритно-вагові параметри транспортного засобу на відповідній ділянці автомобільної дороги відсутня. Постанова не містить смуги руху, напрямку руху, ширини, висоти, довжини, розподілу навантаження за вісями транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), категорія транспортного засобу, тип транспортного засобу.

Оцінюючи доводи позивача суд ураховує таке.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 року № 1174 «Деякі питання фіксації порушень законодавства про автомобільний транспорт» (надалі - Порядок № 1174).

Так, згідно з пунктом 2 Порядку № 1174:

автоматичний пункт фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті (далі - автоматичний пункт) - комплекс технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу в русі, визначених пунктом 12 цього Порядку, з одночасною його фотозйомкою, відеозаписом (за наявністю) та ідентифікацією за державним реєстраційним номером;

метадані - структуровані дані, які містять відомості про подію, зафіксовану за допомогою автоматичного пункту, характеристики зафіксованого транспортного засобу, необхідні для його ідентифікації, параметри функціонування технічних засобів автоматичного пункту, а також інші дані, необхідні для обліку, пошуку, оцінки та управління такими відомостями;

інформаційно-телекомунікаційна система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі - інформаційно-телекомунікаційна система) - система комплексних взаємопов`язаних методів і засобів збирання, збереження, обробки та надання даних про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті та підсистем взаємодії з Єдиним державним реєстром транспортних засобів, Реєстром адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху та іншими інформаційними та інформаційно-телекомунікаційними системами МВС, Агентства відновлення, відповідних державних органів, національного оператора поштового зв`язку, а також з телекомунікаційними мережами операторів, провайдерів телекомунікацій;

система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (надалі - система) - взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційно-телекомунікаційної системи.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 1174 фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку.

Згідно з п. 8, 9 Порядку № 1174, автоматичні пункти встановлюються в місцях (на ділянках) руху вантажних транспортних засобів на: автомобільних дорогах загального користування державного значення - за рішенням органу управління таких доріг; автомобільних дорогах загального користування місцевого значення - за рішенням облдержадміністрацій; вулицях і дорогах у містах та інших населених пунктах - за рішенням органу місцевого самоврядування. Місця встановлення автоматичних пунктів погоджуються з Укртрансбезпекою. Вимоги до технічних засобів автоматичних пунктів визначаються Технічним регламентом засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2016 р. № 163. Інформування учасників дорожнього руху про фіксацію автоматичними пунктами (фотозйомку та/або відеозапис) фактів правопорушень здійснюється не пізніше початку роботи таких пунктів на визначених ділянках автомобільних доріг шляхом встановлення відповідних дорожніх знаків в установленому порядку, а також розміщення відповідних оголошень на офіційному веб-сайті Мінінфраструктури.

Положеннями пункту 12 Порядку № 1174 врегульовано, що автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу;фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/ або заднього державного номерного знаку транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.

Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих (пункт 14 Порядку № 1174).

Згідно з пунктом 15 Порядку № 1174, метадані повинні містити дані про: засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки); місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати); найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/ або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 «Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку», повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за осями транспортного засобу (номер осі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на осі); фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знаку транспортного засобу, фотографія державного номерного знаку причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знаку; відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності). Під час передачі інформаційних файлів та метаданих проводиться їх автоматизована перевірка в інформаційно-телекомунікаційної системі на цілісність та походження даних (пункт 10 Порядку №1174). Посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли (п. 16 Порядку №1174).

Відтак, здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному транспорті здійснюється за допомогою встановлених на автомобільних дорогах автоматичних пунктів - комплексів технічних засобів, що здатні в автоматичному режимі, вимірювати загальну масу транспортного засобу; визначати кількості осей транспортного засобу; вимірювати навантаження, що припадають на кожну вісь транспортного засобу тощо. У подальшому така інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих, які містять інформацію про засоби вимірювальної техніки, місце фіксації, найменування автомобільної дороги, дату і час фіксації здійснення вимірювання тощо, фотографії транспортного засобу, відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт. При цьому, система забезпечує автоматизоване формування проекту постанови про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою автоматичних пунктів, відповідно до законодавства.

Тобто, суть процесу автофіксації правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті полягає у забезпеченні прозорості фіксації порушень, зменшення участі посадових осіб у вказаному процесі, що спрямовано на об`єктивну оцінку обставин та фактів вчинення правопорушення.

Посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли. Рішення посадової особи Укртрансбезпеки, прийняті під час розгляду справ про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, підтверджуються шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки із використанням засобів кваліфікованого електронного підпису, що мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання (пункт 16 Порядку №1174).

Як свідчить надана постанова, перевищення нормативних вагових параметрів транспортного засобу, визначених пунктом 22.5 ПДР України, встановлено із врахуванням допустимої похибки вагового комплексу, як передбачено ДСТУ OIML R 134-1:2010 (OIML R 134-1:2006, IDT).

Відсоткове та натуральне значення перевищення максимально допустимої маси транспортних засобів отримується з врахуванням допустимої похибки вимірювання вагового комплексу, яка складає до 10 % щодо визначення загальної маси транспортного засобу та 16 % щодо навантаження на осі.

Так, відповідно до оскаржуваних постанов формула розрахунку % перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами наступна: Формула розрахунку % перевищення встановлених законодавством габаритно- вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами: *% перевищення = (Xфакт - Xнорм - похибка пристрою)/Xнорм)*100%, де Xфакт - фактично зафіксований параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр); Хнорм - нормативно дозволений параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр) зазначений відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху.

Похибка пристрою - регламентовано-допустима похибка вимірювального пристрою параметрів габариту або ваги у відсотках відповідно до ДСТУ OIML R 134-1:2010, помножена на Хфакт при розрахунку використовується у натуральних одиницях (тонна або міліметр), та становить: для параметру довжини ТЗ - 600 мм, для параметру ширини ТЗ - 100 мм, для параметру висоти ТЗ - 60 мм, для параметру загальної маси ТЗ - 10% від фактичної маси ТЗ, для параметру навантаження на одиночну вісь ТЗ - 16% від фактичного навантаження на вісь, для параметру навантаження на здвоєні осі ТЗ - 16% від фактичного навантаження на осі, для параметру навантаження на строєні осі ТЗ - 16% від фактичного навантаження на осі.

Судом установлено, що наведений в оскаржуваній постанові розрахунок загальної маси проведено з урахуванням даних, встановлених автоматичним засобом фіксації WAGA-WIM35, зав. № 9, похибки, відтак підстав для висновку про невірність розрахунку суд не вбачає. При цьому, посилання позивача на можливе існування помилки, допущеної технічним засобом, його несправність та неточність спростовується наданими позивачем доказами у виді сертифікату відповідності та сертифікату перевірки, з яких вбачається дата протоколу випробування, чинність сертифікату на момент вимірювання.

Неможливість встановлення з фотозвіту, долученого в якості додатку до постанови, параметрів транспортного засобу не вказує на недійсність постанови, оскільки такі параметри встановлюються не фотозвітом, а відповідним засобом автоматичної фіксації правопорушення та метаданими, встановленими ним.

При цьому, посилання позивача на наказ Міністерства інфраструктури України № 255 від 28 липня 2016 року «Про затвердження Вимог до облаштування та технічного оснащення зон габаритно-вагового контролю» суд не приймає до уваги, оскільки ці Вимоги встановлюють комплектність, ознаки облаштування та технічного оснащення зон габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування (п.1), а не автоматичного пункту фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті.

Також не можуть бути прийняті до уваги і посилання позивача на положення Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879, оскільки цей Порядок визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах. Дія цього Порядку не застосовується під час габаритно-вагового контролю на автоматичних пунктах (п.1).

Згідно з п. 3 Розділу ІІ Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої Наказ Міністерства інфраструктури України від 27 вересня 2021 року № 512, під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу та встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Державної служби України з безпеки на транспорті, уповноважена посадова особа виносить сформовану системою в автоматичному режимі постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому, Додаток № 1, вказаний в абз.2 п. 3 Розділу ІІ Інструкції № 512, в редакції Наказу Міністерства інфраструктури № 324 від 14.05.2022 не містить вимог про обов`язкове зазначення смуги руху, напрямку руху, інших даних, на які вказує позивач та які не відображені в оскаржуваній постанові.

Обставини щодо не набрання постановою законної сили не можуть бути підставою для скасування постанови, а також досліджені судом під час вирішення питання про пропуск строку звернення до суду.

За таких обставин, суд приходить до висновку що матеріалами справи доведено суду, правомірність встановлення відповідачем факту вчинення адміністративного правопорушення позивачем та прийняття відповідної постанови, якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності у виді штрафу. З наданих відповідачем доказів та даних, наведених у постанові в цілому підтверджується факт вчинення відповідного адміністративного правопорушення позивачем. Також, досліджені судом докази не викликають у суду сумнівів у винуватості позивача, чи невірному обрахунку відповідачем параметрів, які вказують на факт вчинення адміністративного правопорушення - перевищення встановлених законодавством (п.22.5 ПДР України) габаритно-вагових норм понад 20%.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідкам розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

З урахуванням зазначених вище обставин та досліджених доказів, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Судові витрати по справі, з урахуванням ст. 139 КАС України, покладаються на позивача, якому відмовлено в позові.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 5-9, 72-77, 90, 242-246, 250, 251, 262, 286 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

позовну заяву ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті залишити без задоволення, а постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА № 00005195, винесену 16 лютого 2023 року старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, ОСОБА_2 без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 29 червня 2023 року.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_8 ; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач Державна служба України з безпеки на транспорті, Ідентифікаційний код юридичної особи в ; місцезнаходження за адресою: м. Київ, просп. Перемоги, буд. 14.

Суддя Д. О. Парфьонов