Справа № 620/8926/22
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2023-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/8926/22 Суддя (судді) першої інстанції: Клопот С.Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Губської Л.В., Файдюка В.В., розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2023 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління пенсійного фонду в Черкаській області про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області з відмови в призначенні йому пенсії за вислугу років та про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначити та виплачувати йому пенсію за вислугу років з моменту звернення, а саме з 16.06.2022.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що дії Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області з відмови в призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 та з моменту звернення, а саме з 16.06.2022 є протиправними та порушують його права і соціальні гарантії.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.02.2023 р. позовні вимоги задоволено у повному обсязі: визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області з відмови в призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 ; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з моменту звернення, а саме з 16.06.2022.

Приймаючи таке рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено правомірність спірного рішення.

Відповідач не погодився з таким рішенням суду, подав апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що спірним рішення №59 ГУ ПФУ в Черкаській області від 24.06.2022 відмовлено позивачу у призначенні пенсії через відсутність необхідного стажу, оскільки страховий стаж заявника становить: 34 роки 2 місяці, спеціальний стаж за вислугу років становить - 11 років 9 місяців 8 днів, отже відповідач прийняв правомірне рішення, посилаючись на пункт 2-1 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статтю 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому наголошено на правильності висновків суду першої інстанції та залишення апеляційної скарги без задоволення.

Справу розглянуто у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Обставини справи.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся 16.06.2022 до Головного управління Пенсійного фонду України Чернігівській області із заявою про призначення пенсії за вислугою років відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У відповіді на заяву від 27.06.2022 ГУ ПФУ в Чернігівській області повідомили, що ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за вислугою років відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», додаючи до повідомлення відповідне рішення про відмову у призначенні пенсії.

Вказане рішення №59 видало ГУ ПФУ в Черкаській області від 24.06.2022 мотивоване наступним.

Відповідно до пункту 2-1 розділу XV Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій (станом на 11.10.2017), мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсія за вислугу років призначається .за їхнім зверненням за дотриманням умов, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Пунктом «в» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено призначення за вислугу років робітникам, майстрам (у тому числі старші майстри), безпосередньо зайняті на лісозаготівлях і лісосплаві, включаючи зайнятих на обслуговуванні механізмів і обладнання- за списком професій, посад і виробництв, що затверджується у порядку визначеному Кабінетом Міністрів України, після досягнення 55 років і при стажі роботи для чоловіків- не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.

У рішенні зазначено, що страховий стаж заявника становить: 34 роки 2 місяці, спеціальний стаж за вислугу років становить - 11 років 9 місяців 8 днів.

Відмовляючи у призначенні пенсії за вислугу років відповідач посилається на пункт 2-1 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статтю 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» у зв`язку з відсутністю необхідного стажу за вислугою років.

Вказані обставини підтверджені належним, достатніми та допустимими доказами, і не є спірними.

Нормативно-правове обґрунтування.

Відповідно до положень ч.1-4 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб визначений Законом.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Зміст та обсяг права громадян на пенсійне забезпечення полягає у їх матеріальному забезпеченні шляхом надання трудових і соціальних пенсій, тобто щомісячних пенсійних виплат відповідного розміру в разі досягнення особою передбаченого законом віку чи визнання її інвалідом або отримання членами її сім`ї цих виплат у визначених законом випадках. Встановивши в законі правові підстави призначення пенсій, їх розміри, порядок обчислення і виплати, законодавець може визначати як загальні умови їх призначення, так і особливості набуття права на пенсію, включаючи для окремих категорій громадян пільгові умови призначення пенсії залежно від ряду об`єктивно значущих обставин, що характеризують трудову діяльність (особливості умов праці, професія, виконувані функції, кваліфікаційні вимоги, обмеження, ступінь відповідальності тощо).

Закон України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 9, частини першої статті 10 вказаного Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника. Особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсійне забезпечення відповідно до цього Закону здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Органи Пенсійного фонду України, як державний орган, що реалізує право громадян на пенсійне забезпечення, їх посадові та службові особи, зобов`язані неухильно дотримуватись прав громадян при призначенні і виплаті пенсій, вживати заходи щодо попередження їх порушення, надавати допомогу громадянам у витребуванні та оформленні необхідних для призначення пенсії документів.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 52 Закону № 1788-ХІІ право на пенсію за вислугу років мають: окремі категорії працівників авіації та льотно-випробного складу; робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітені; водії вантажних автомобілів, безпосередньо зайнятих в технологічному процесі на шахтах, у рудниках, розрізах і рудних кар`єрах на вивезенні вугілля, сланцю, руди, породи; механізатори (докери-механізатори) комплексних бригад на вантажно-розвантажувальних роботах у портах, а також плавсклад морського, річкового флоту і флоту рибної промисловості (крім суден портових, що постійно працюють на акваторії порту, службово-допоміжних, роз`їзних, приміського і внутріміського сполучення); працівники експедицій, партій, загонів, дільниць і бригад, безпосередньо зайняті на польових геологорозвідувальних, пошукових, топографо-геодезичних, геофізичних, гідрографічних, гідрологічних, лісовпорядних і розвідувальних роботах; робітники і майстри (у тому числі старші майстри), безпосередньо зайняті на лісозаготівлях і лісосплаві, включаючи зайнятих на обслуговуванні механізмів і обладнання; деякі категорії артистів театрів та інших театрально-видовищних підприємств і колективів відповідно до пункту "ж" статті 55; працівники освіти, охорони здоров`я, а також соціального забезпечення, які в будинках-інтернатах для престарілих та інвалідів і спеціальних службах безпосередньо зайняті обслуговуванням пенсіонерів та інвалідів, відповідно до пункту "е" статті 55; спортсмени відповідно до пункту "є" статті 55.

Пунктом «в» статті 55 Закону №1788-XII передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають робітники, майстри (у тому числі старші майстри), безпосередньо зайняті на лісозаготівлях і лісосплаві, включаючи зайнятих на обслуговуванні механізмів і обладнання, - за списком професій, посад і виробництв, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 55 років і при стажі роботи для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацами другим і третім цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року право на пенсію за вислугу років надається за наявності стажу роботи, встановленого абзацами п`ятнадцятим - двадцять третім пункту «б» частини першої статті 13 цього Закону.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №583 «Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення» затверджений Список професій і посад працівників підприємств лісової промисловості та лісового господарства, постійно діючих лісопунктів, лісництв, лісозаготівельних дільниць, зайнятих на заготівлі лісу, лісогосподарських роботах, підсочці лісу та лісосплаві, робота на яких дає право па пенсію за вислугу років, в якому зазначена посада звальщика лісу.

Згідно з ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документові, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджено порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Пунктом 1 цього Порядку №637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій (пункт 20 Порядку №637).

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Висновки суду.

Матеріалами справи підтверджено, що згідно записів у трудовій книжці та архівних довідок з 17.03.1997 по 10.06.2022 позивач працював на посадах зі шкідливими умовами праці, а саме:

- з 17.03.1997 року по 23.12.2008 року в Добрянському держлісгоспі трактористом на трельовані лісу 6 розряду Комарівського лісництва;

- з 20.04.2021 року по 18.01.2022 року водієм автотранспортних засобів І класу па вивезенні деревини транспортного цеху;

- з 18.01.2022 року по 10.06.2022 року водієм автотранспортних засобів І класу на вивезенні деревини транспортного цеху ДП «Городнянського лісгоспу».

Отже, з 17.03.1997 року по 23.12.2008 року позивач працював в Добрянському держлісгоспі трактористом на трельовані лісу 6 розряду Комарівського лісництва, проте 23 грудня 2008 року позивач був звільнений з роботи згідно наказу №263-к п.1 ст.36 КЗпП України, а саме за угодою сторін. Тобто позивач не з власної волі звільнився з роботи.

У рішенні про відмову у призначенні пенсії позивачу за вислугою років ГУ ПФУ в Чернігівській області вказує на те, що в позивача не вистачає необхідного стажу за вислугою років, та встановлює стаж за вислугу років 11 років 9 місяців 8 днів, тобто період роботи позивачем з 18.01.2022 року по 10.06.2022 року відповідачем не було враховано.

При цьому відповідно довідки виданої директором ДП «Городнянського лісгоспу» від 14.06.2022 року ОСОБА_1 має пільгового стажу для призначення пенсії за вислугу років: 12 років 10 місяців 26 днів, тобто достатній для призначення пенсії за вислугу років.

Вказане підтверджується записами в трудовій книжці.

Разом з тим позивачем, при зверненні із заявою до ГУ ПФУ в Чернігівській області, було надано ряд документів, підтверджуючих його трудову діяльність.

Крім того, відповідно до записів в трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 та архівних довідок він працював на посадах зі шкідливими умовами праці, а саме на посаді «тракториста на трельовані лісу 6 розряду» та «водія автотранспортних засобі І класу на вивезенні деревини транспортного цеху».

Позивачем до ПФУ було надано довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за вислугу років.

Посада, яку займав позивач, міститься в Списку професій і посад працівників підприємств лісової промисловості та лісового господарства, постійно діючих лісопунктів, лісництв, лісозаготівельних дільниць, зайнятих на заготівлі лісу, лісогосподарських роботах, підсочці лісу та лісосплаві, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої існтанції, що надані позивачем документи підтверджують його право на зарахування періоду роботи з 17.03.1997 по 10.06.2022 до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років.

Доводи позивача щодо необґрунтованості рішення відповідача від 24.06.2022 р. про відмову йому у призначенні пенсії заслуговують на увагу, оскільки підставою не зарахування стажу позивача для призначення пенсії стало відсутність необхідного стажу за вислугою років, а також не врахуванням відповідачем періоду роботи позивача з 18.01.2022 року по 10.06.2022 року водієм автотранспортних засобів І класу на вивезенні деревини транспортного цеху ДП «Городнянського лісгоспу», а це простовується наданими позивачем документами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що відповідачем не було доведено належними та допустимими доказами дотримання вищевказаного законодавства та правомірність спірного рішення.

Отже, враховуючи вищевикладене, та надані відповідачем документи в суд першої інстанції, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обгрунтованість позовних вимог, оскільки відповідач не надав необхідних та достатніх доказів спростування позиції позивача.

Відповідно до ч.1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Колегія суддів вважає, що всі доводи апелянта не заслуговують уваги, оскільки не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Додаткові докази які не були подані в суді першої інстанції не приймаються не приймаються судом апеляційної інстанції як то передбачено ст.308 КАС України.

Надаючи оцінку всім іншим доводам сторін, судова колегія наголошує що приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Отже, судом першої інстанції повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог ст. 242 КАС України.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 139, 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2023 р. - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2023 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та подальшому оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.1 ст.263, п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

Л.В. Губська

В.В. Файдюк