Справа № 580/3110/23
Суддя: Анжеліка БАБИЧ
Дата ухвалення: 2023-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 року справа № 580/3110/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючого судді Бабич А.М., розглянувши в залі суду в порядку спрощеного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Черкаській області до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

УСТАНОВИВ:

26.04.2023 Головне управління ДПС у Черкаській області (18002, м.Черкаси, вул.Хрещатик, буд.235; ) (далі позивач) подало у Черкаський окружний адміністративний суд позов про стягнення з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі відповідач) податкового боргу в сумі 14215,78грн.

Обґрунтовуючи зазначено, що відповідач у добровільному порядку не сплачує узгоджену суму податкового зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб. Боржнику сформовано податкову вимогу від 15.01.2018 №1069-17, яку направлено листом з повідомленням. Станом на дату звернення до суду заборгованість непогашена. Позовну заяву просив розглянути без його участі.

На виконання запиту суду про місцезнаходження відповідача фізичної особи від Управління Державної міграційної служби в Черкаській області на адресу суду надійшла 01.05.2023 відповідь щодо місця його реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , що відповідає відомостям зазначеним позивачем у позовній заяві.

Ухвалою суду від 01.05.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати на виконання ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) за правилами спрощеного позовного провадження. Також встановлено відповідачу строк, тривалістю п`ятнадцять днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі, для надання відзиву на позовну заяву та доказів, повідомлено про строки для надання клопотань про розгляд справи з викликом у судове засідання. Також задовольнив клопотання позивача про розгляд справи за відсутності його представника.

15.05.2023 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому серед іншого просив врахувати його позицію та заперечення на заявлені позовні вимоги, відмовити у задоволенні позовної заяви про стягнення податкового боргу в сумі 14215,78грн. Стверджує, що відповідно до запису від 20.06.2017 №6001384 на підставі власного рішення припинив підприємницьку діяльність. Договір оренди земельної ділянки, на підставі якого сплачувалася плата за землю, розірваний. До податкового органу подав уточнюючі декларації про коригування на вказаній підставі сум податкового зобов`язання. Строк у 1095 календарних днів є присічним для контролюючого органу, протягом якого і в межах якого він може вживати заходи щодо погашення податкового боргу, у т.ч. шляхом звернення до суду з позовом. Вважає, що позивач пропустив строк звернення до адміністративного суду зі вказаним позовом.

Оскільки обґрунтованих клопотань від учасників спору про розгляд справи у судовому засіданні з їх викликом суду не надходили, зважаючи на відсутність необхідності призначити у справі експертизу або викликати та допитати свідків, суд дійшов висновку розглянути справу без виклику сторін у судове засідання за наявними письмовими доказами (у письмовому провадженні).

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Суд встановив, що згідно з даними витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі ЄДРПОУ) відповідач (РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрований як фізична особа-підприємець з 09.06.2006. Основний вид діяльності - « 16.10. Лісопильне та стругальне виробництво». 20.06.2017 відповідач припинив підприємницьку діяльність, що підтверджується записом №6001384, на підставі власного рішення.

Даними облікової картки позивача підтверджується, що відповідач має недоїмку з орендної плати з фізичних осіб у сумі 14215,78грн, що виникла на підставі таких документів:

податкових декларацій з плати за землю: від 14.02.2017 № терміном сплати 30.01.2018 у сумі 703,00 грн; від 19.02.2018 №3899 терміном сплати 02.03.2018-30.12.2018 із щомісячним платежем у розмірі 702,92грн, терміном сплати 30.01.2019 з щомісячним платежем 702,86грн., на загальну суму 8434,98грн; від 04.03.2019 №3728 терміном сплати 04.09.2019 (за 5 місяців) з щомісячним платежем 702,92грн та з платежем 702,86грн, на загальну суму 4217,46грн;

залишок несплаченої пені складає 860,34грн.

15.01.2018 позивач сформував відповідачу податкову вимогу форми «Ф» №1069-17 на загальну суму 4670,62грн. Позивач вказану вимогу надсилав рекомендованим повідомленням відповідачу за його зареєстрованою адресою, однак вона повернулася з довідкою поштового відділення із зазначенням причини невручення за закінченням терміну зберігання.

Оскільки вказані суми коштів не сплачені, позивач звернувся в суд з позовом.

Щодо дотримання позивачем строків звернення до суду з позовом суд урахував.

Статтею 122 КАС України визначено загальні і деякі спеціальні строки звернення до суду. Так, відповідно до ч.1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з абз. 2 ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Підпунктом 16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України (далі ПК України) встановлено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 14.1.39 п. 14.1 ст.14 ПК України визначено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Підпунктом 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.

Відповідно до підп.14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом

Строки давності та їх застосування для податкових правовідносин урегульовані статтею 102 ПК України. Зазначена норма визначає строк для визначення контролюючим органом грошових зобов`язань, а також наслідки їх невизначення (п. 102.1 ПК України), підстави для не застосування строку давності та підстави зупинення відліку такого строку (п.п. 102.2, 102.3 ПК України), строк стягнення податкового боргу, а також терміни його стягнення (п. 102.4 ПК України), строк подання заяв про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або про їх відшкодування (п.102.5 ПК України), підстави для продовження граничних строків для подання податкової декларації, заяв про перегляд рішень контролюючих органів, заяв про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань (п. 102.6 ПК України) та перелік осіб, на яких розповсюджується дія пункту 102.6 (п. 102.7 ПК України). Також п. 102.8 ст. 102 ПК України визначено, що порядок застосування пунктів 102.6-102.7 цієї статті встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Тобто, п.п. 102.1 і 102.4 ст. 102 ПК України встановлені граничні строки для вчинення контролюючим органом дій, пов`язаних із нарахуванням грошових зобов`язань та/або стягнення податкового боргу.

За змістом підп. 14.1.137 п. 14.1 ст. 14, підп. 19-1.1.22, 19-1.1.34 п. 19-1.1 ст. 19, підп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20, п. 41.2 ст. 41, п. 95.1 ст. 95 ПК України контролюючий орган є органом стягнення, який наділений повноваженнями здійснювати заходи з погашення податкового боргу платників податків, незалежно від підстав його виникнення, в тому числі шляхом звернення до суду з позовом про його стягнення, зокрема, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини, або за рахунок інших джерел погашення податкового боргу, визначених у статті 87 ПК України, з урахування передбачених законом підстав їх використання.

Відповідно до п. 102.1 ст. 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної п. 133.4 ст. 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

Згідно з п. 102.4 ст. 102 ПК України у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у п. 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абз. 3 п. 59.1 ст. 59 цього Кодексу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Отже, строк звернення до суду із позовом про стягнення податкового боргу, з урахуванням строків, визначених ст. 102 ПК України складає 1095 днів з дня його виникнення.

Водночас абз. 10 п. 52-2 підрозділу 10 Розділу ХХ Перехідних положень ПК України (зі змінами, внесеними згідно Законом №591-ІХ) передбачено, що на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2023 року № 383 «Про внесення змін до розпорядження Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 року № 338 і постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 року № 1236» внесено зміни до вказаних нормативно правових актів та продовжено дію карантину до 30 червня 2023 року.

Суд не врахував доводи відзиву про припинення підприємницької діяльності, подання уточнюючих декларацій та розірвання договору, оскільки податковий борг з орендної плати з фізичних осіб у сумі 14215,78грн, який позивач просить стягнути з відповідача, що виникла на підставі податкових декларацій з плати за землю від 14.02.2017 №, від 19.02.2018 №3899 та від 04.03.2019 №3728, якими передбачені строки сплати 30.01.2018, 02.03.2018-30.12.2018, 30.01.2019, 04.09.2019, а вказані відповідачем докази щодо договору та уточнень відсутні. Крім того 15.01.2018 позивач сформував відповідачу податкову вимогу форми «Ф» №1069-17 на загальну суму 4670,62грн. Граничний строк звернення до суду зі вказаним позовом із урахуванням 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу припадає на 15.01.2021.

Водночас урахувавши вимоги абз. 10 п. 52-2 підрозділу 10 Розділу ХХ Перехідних положень ПК України, яким на період з 18 березня 2020 року до 30 червня 2023 року (останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину) зупинено перебіг строків давності, суд дійшов висновку що позивач не пропустив строк звернення до суду зі вказаним позовом. Тому доводи відповідача щодо спливу строку стягненя боргу не обґрунтовані.

Пунктом 54.1. ст.54 ПК України визначено, що сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою, у разі якщо платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Грошове зобов`язання, яке самостійно визначене платником податків, оскарженню не підлягає (п.56.11 ст.56 ПК України).

Отже, самостійно задекларовані суми грошового забезпечення відповідачем не підлягають оскарженню.

Абзацом 1 п.57.1 ст.57 розділу II ПК України встановлено обов`язок платника податків самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За вимогами підп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання визнається податковим боргом.

Підпунктом 54.3.3 ст.53 ПК України визначено, що згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Пунктом 57.3. ст.57 ПК України передбачено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Платники податку зобов`язані своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов`язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих контролюючим органом, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку (ст. 176 ПК України).

Відповідно до п.59.1 ст.59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання за змістом підп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України визнається податковим боргом.

Суд врахував відсутність доказів оскарження відповідачем вказаної вище податкової вимоги або її оплати. Факт її надсилання відповідачу підтверджені повідомленням про вручення поштової кореспонденції від позивача (повернулись із довідкою поштового відділення за закінченням встановленого строку зберігання). Факт її несплати підтверджені даними інтегрованих карток позивача в матеріалах справи. Отже, спірна сума коштів є податковим боргом відповідача.

На підставі п.58.3 ст.58 ПК України у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Отже, зазначена податкова вимога вважається врученою відповідачу та є його податковим боргом.

Відповідно до п.59.5 ст.59 ПК України у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

З даних зворотного боку облікової картки суд також встановив, що недоїмка відповідача з часу прийняття податкової вимоги та до часу судового розгляду справи не переривався. Отже, погашенню підлягає вся сума податкового боргу відповідача, у т.ч. яка виникла після прийняття податкової вимоги.

На підставі п.87.11 ст.87 ПК України орган стягнення може звернутися до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. При цьому, за рішенням суду він стягується державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Отже, позовні вимоги про стягнення податкового боргу відповідача в сумі 14215,78грн обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Суд також врахував, що орендна плата з фізичних осіб відповідно до підп.265.1.3. п.265.1. ст.265 ПК України входить до складу податку на майно, який згідно з підп.10.1.1. п.10.1. ст.10 ПК України належить до місцевих податків. На підставі п.10.5. ст.10 ПК України місцеві податки та збори зараховуються до відповідних місцевих бюджетів відповідно до Бюджетного кодексу України.

Відповідно до ч.2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Зважаючи на статус позивача, як органу державної влади, та відсутність доказів понесення ним вказаного виду судових витрат, останні розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст.2-20, 72-78, 132-139, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Головного управління ДПС у Черкаській області (18002, м.Черкаси, вул.Хрещатик, буд.235; ) задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь місцевого бюджету податковий борг з орендної плати з фізичних осіб у розмірі 14215,78грн (чотирнадцять тисяч двісті п`ятнадцять гривень сімдесят вісм копійок).

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Анжеліка БАБИЧ

Рішення ухвалене, складене у повному обсязі та підписане 29.06.2023.