Справа № 420/19255/22
Суддя: Білостоцький О.В.
Дата ухвалення: 2023-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

30 червня 2023 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Білостоцького О.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача подати звіт та вчинити інші дії, -
До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.
- визнати протиправною відмову Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , згідно грошового забезпечення діючих військовослужбовців за аналогічними посадами, передбаченими відповідними відомчими нормативно-правовими актами МО України, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом, станом на 01.01.2020 року, відповідно до вимог статтей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 року №2011-ХII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», з урахуванням положень Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії для перерахунку із 01.01.2020 року основного розміру пенсії позивача;
- зобов`язати Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку пенсії станом на 01.01.2020 року із зазначенням у довідці посадового окладу і окладу за військовим званням, шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та із зазначенням відомостей про розміри інших щомісячних видів грошового забезпечення, з урахуванням розмірів встановлених окладів, для здійснення перерахунку пенсії з 01.02.2020 року.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31.03.2023 року по справі №420/19255/22 адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено частково.

Визнано протиправними дії Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо відмови у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 29.01.2020 року у відповідності до вимог статтей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2020 року основного розміру пенсії позивача.

Зобов`язати Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 29.01.2020 року у відповідності до вимог статтей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» із врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2020 року основного розміру пенсії позивача.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

21.06.2023 року від представника позивача до суду надійшла заява, в якій позивач просить суд:

- розглянути питання невиконання, ігнорування та неповаги до рішень суду Одеським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки по судовим справам №420/19255/22, №420/2409/23, №420/2408/23 та у встановленому порядку повторно винести рішення (завдання) для відповідача на відпрацювання нових довідок та надати їх в 10 денний термін до пенсійного фонду та другий примірник позивачу;

- в нових довідках врахувати надбавки за особливі умови служби та премію у розмірах відсотків що діяли на той час 2020, 2021 та 2022 роки;

- зобов`язати Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки в 15 денний термін надати звіт про виконання рішення по 3-м судовим справам №420/19255/22, №420/2409/23, №420/2408/23 до Одеського окружного адміністративного суду;

- зобов`язати Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки виплати позивачу моральну шкоду в розмірі 50 тисяч гривень.

В обґрунтування вказаної заяви позивач зазначив, що відповідач протиправно у всіх трьох довідках змінив розмір надбавки за особливості проходження служби з 65% на 1 %, та премії з 35% на 10%. Крім того у довідках виданих станом на 2021 рік та на 2022 рік відповідачем було протиправно використано прожитковий мінімум станом на 2020 рік, а не станом на 2021 та 2022 рік.

Розглянувши дану заяву, суд зазначає, що передбачивши у статтях 382 - 383 КАС України різні (відмінні один від іншого) способи судового контролю за виконанням судового рішення, законодавець встановив й відмінну процесуальну форму реалізації прав зацікавленої особи на подання заяв (клопотань) про їх здійснення, а також встановив різний порядок прийняття та розгляду таких заяв.

Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Встановлення цього способу судового контролю за виконанням рішення суду може мати місце за ініціативою суду або за клопотанням позивача, поданим як до ухвалення рішення у справі так і після ухвалення на стадії його виконання.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.

Спеціальних вимог до змісту заяви, поданої в порядку ст. 382 КАС України, процесуальний закон не містить, що обумовлює застосування загальних вимог до форми та змісту письмової заяви (клопотання), що передбачені ст. 167 КАС України.

Строків для подання заяви на підставі ст. 382 КАС України не встановлено, а тому виходячи із мети здійснення судового контролю, така заява може бути подана на стадії виконання рішення суду.

Натомість ч. 2 ст. 383 КАС України передбачає чіткі вимоги до змісту заяви про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача на виконання рішення суду.

Так відповідно до ч.1 статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

У такій заяві зазначаються:

1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява;

2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

5) номер адміністративної справи;

6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження;

7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання;

8) інформація про хід виконавчого провадження;

9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви;

10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

До заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи.

Заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду (ч. 4 ст. 383 КАС України).

При цьому, процесуальним наслідком недотримання встановленого процесуальним законом строку для подання заяви є її повернення заявнику (ч. 5 ст. 383 КАС України).

Крім того і судові рішення, які приймаються за результатом розгляду питань, передбачених ст. 382 та 383 КАС України, є різними. Зокрема, розглядаючи заяву в порядку ст. 382 КАС України, суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду та за наслідком оцінки звіту ухвалити рішення про прийняття звіту, накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень або встановлення нового строку для подання звіту.

За результатом розгляду заяви в порядку ст. 383 КАС України суд приймає рішення про залишення її без задоволення, або постановляє окрему ухвалу на підставі ст. 249 КАС України.

Узагальнюючи вказане, суд доходить висновку, що встановлення статтями 382 - 383 КАС України різних способів судового контролю за виконанням рішень судів зумовлює і різні процесуальні форми реалізації позивачем права на ініціювання того чи іншого способу судового контролю. Як зазначалося, законодавцем встановлено не лише відмінні правила подання та розгляду заяв в порядку ст.ст. 382-383 КАС України, але й розмежовано повноваження суду щодо прийняття до розгляду цих процесуальних питань, тому їх об`єднання в одній заяві є недопустимим.

Аналогічна правова позиція відповідає висновкам Верховного Суду, що викладені в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 16 жовтня 2018 року по справі №556/2081/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так позивачем було подано до суду одну заяву щодо судового контролю за виконанням рішення суду, яка частково відноситься до статті 382, а частково до статті 383 КАС України.

Крім того позивачем не було дотримано положень статті 383 КАС України в частині оформлення заяви, направлення її іншим учасникам справи, а також обрання способу захисту свої прав.

Так, стаття 383 КАС України передбачає можливість для позивача подати до суду заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду. Водночас стаття 383 КАС України не передбачає можливість прийняття судом рішення про зобов`язання відповідача вчиняти певні дії, які не були предметом розгляду адміністративної справи (а саме визначення відсотків розміру надбавки за особливості проходження служби та премії, а також виплати моральної шкоди). Також для суду в порядку 383 КАС України не передбачено можливості повторно виносити судові рішення, якими зобов`язувати відповідача по справі вчиняти дії.

Суд також зауважує, що заява позивача взагалі стосується одразу трьох окремих адміністративних справ (що були роз`єднані в різні провадження), що призводить до неможливості її розгляду у повному обсязі в межах адміністративної справи №420/19255/22.

Згідно ч. 2 ст. 167 КАС України, якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Беручи до уваги вищевикладене, з огляду на об`єктивну наявність підстав для неможливості розгляду в одному провадженні заяви, що подана одночасно в порядку, передбаченому ст. 382 КАС України та ст. 383 КАС України, а також що така заява не відповідає вимогам КАС України, встановленим до таких заяв, суд дійшов висновку про необхідність повернення даної заяви без розгляду заявнику.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5-11, 166, 167, 241, 243, 248, 256, 295, 370, 382, 383 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення та вчинити інші дії повернути заявнику без розгляду.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви без розгляду не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями 293, 295 та пп. 15.5 п.15 ч.1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Суддя О.В. Білостоцький