Справа № 156/82/23
Суддя: Бєлоусов А. Є.
Дата ухвалення: 2023-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 156/82/23
Провадження № 2-а/156/3/23
Рядок статзвіту № 140
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

26 червня 2023 року смт Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області

у складі: головуючого судді Бєлоусова А.Є.,

з секретарями судових засідань Кирилюк Л.М., Кицею Л.Ф., Степанець Т.В.,

за участі:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Шостака В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 в смт. Іваничі Волинської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Шостак Віктор Васильович, до Головного управління Національної поліції у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - дільничний офіцер поліції ВПД №1 (смт. Іваничі) Володимирського РВП старший лейтенант поліції Ципа Олександр Ігорович, про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

1. Стислий виклад позиції позивача

1.1. Адвокат Шостак В.В., який діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 , звернувся 17.01.2023 до Іваничівського районного суду Волинської області (як місцевого адміністративного суду) з позовом до Головного управління Національної поліції у Волинській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Позовна заява надійшла до суду 18.01.2023 (вх. № 216/2023).

1.2. Представник позивача зазначає, що поліцейським Відділу поліцейської діяльності № 1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області Ципою О.І., складена постанова від 14.12.2022 серії БАД № 729918, котрою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн. за скоєння правопорушень, передбачених ч.2 ст. 122, ст. 125 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП). Згідно з вказаною постановою поліцейського позивач 14.12.2022 о 18 год. 21 хв. на автодорозі «Іваничі- Старосілля» керував транспортним засобом марки «Skoda Octavia» (реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 ), перед здійсненням зупинки з правого боку проїзної частини не увімкнув правий покажчик повороту, крім того, транспортний засіб позивача не був укомплектований медичною аптечкою. На думку поліцейського, тим самим ОСОБА_1 порушив вимоги п. 9.2. а), п. 31.4.7. є) Правил дорожнього руху, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами).

1.3. Як вважає представник позивача, вказана постанова в справі про адміністративні правопорушення не відповідає фактичним обставинам справи та вимогам закону, при розгляді справи на місці поліцейським не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження порушень ОСОБА_1 зазначених приписів Правил дорожнього руху. Позивач дійсно 14.12.2022 після 18 год. 00 хв. на автодорозі «Іваничі- Старосілля» керував транспортним засобом марки «Skoda Octavia», їхав у напрямку с. Павлівка, проте Правил дорожнього руху не порушував, був зупинений поліцейським, який не надав позивачу жодних доказів його протиправної поведінки і притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, склав постанову про накладення на нього штрафу в розмірі 510,00 грн. (начебто за сукупністю кількох правопорушень). Адвокат вказує, що після зупинення автомобіля ОСОБА_1 відеозйомка з бодікамери поліцейського здійснювалась небезперервно, поліцейський вмикав запис лише за власним бажанням, поліцейський зупинив транспортний засіб позивача безпідставно (начебто за «анонімним» повідомленням, згідно з яким водій автомобіля «Skoda» їхав в напрямку с. Павлівка в стані алкогольного сп`яніння), співробітник поліції запросив на місце події двох понятих (свідків) за телефонним дзвінком, це (на думку авдоката) свідчить про упередженість цих осіб при участі в процесуальних діях, оскільки вони знайомі з поліцейським особисто; в подальшому поліцейський безпідставно затримав автомобіль позивача, в акті огляду автомобіля від 14.12.2022 поліцейським не вказано про те, що в салоні відсутня медична аптечка, при розгляді матеріалів у справі про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 не надана можливість користуватись послугами захисника.

1.4. Представник позивача просить суд скасувати постанову поліцейського Відділу поліцейської діяльності № 1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області Ципи О.І. від 14.12.2022 серії БАД № 729918 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч.2 ст. 122, ст. 125 КУпАП, та закрити провадження у справі про адміністративні правопорушення.

2. Стислий виклад позиції відповідача

2.1. Відповідача Головне управління Національної поліції у Волинській області- було повідомлено належним чином про дату, час та місце розгляду справи судом.

2.2. Уповноважені представники відповідача Крикавський Н.В. (діє на підставі довіреності від 03.01.2023 № 40/01/26-2023), Атлас І.Б. (діє на підставі довіреності від 03.01.2023 № 41/01/26-2023) були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи судом, не прибули для участі в судовому засіданні, призначеному на 26.06.2023 на 13 год. 00 хв., в якому було завершено розгляд адміністративної справи постановленням рішення.

2.3. Представниками відповідача 08.02.2023, 03.04.2023 надані до суду носії інформації (оптичні диски типу «DVD+R») із відеозаписами події фіксування співробітниками поліції фактичних обставин правопорушень, вчинених ОСОБА_1 14.12.2022, та складання поліцейським відповідної постанови; відзиву на позов ОСОБА_1 представники відповідача до суду не надали.

3. Позиція третьої особи

3.1.Третю особу, котра не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - поліцейського Відділу поліцейської діяльності № 1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області Ципу О.І. було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи судом, останній для участі в судовому засіданні, призначеному на 26.06.2023 на 13 год. 00 хв., не прибув, письмових пояснень щодо суті справи не надав.

3.2. За повідомленням т.в.о. начальника Відділу поліцейської діяльності № 1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області С. Головенка від 01.05.2023 № 1143/52/2/01-2023 старший лейтенант поліції ОСОБА_3 переведений із займаної посади до іншого підрозділу Національної поліції та проходить службу за межами Волинської області (а. с. 39-40).

4. Заяви (клопотання) учасників справи; інші процесуальні дії в справі

4.1. Ухвалою судді Іваничівського районного суду Волинської області Бахаєва І.М. від 19.01.2023 позовна заява ОСОБА_1 прийнята до розгляду, відкрито провадження в справі, прийнято рішення щодо здійснення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, поновлено позивачу встановлений законом строк для звернення до суду з відповідним адміністративним позовом, призначено справу до розгляду по суті на 08.02.2023 на 13 год. 00 хв..

4.2. Судове засідання, призначене на 08.02.2023, було відкладено з причини відсутності електропостачання в приміщенні суду на 01.03.2023 на 10 год. 00 хв..

4.3. Ухвалою суду від 01.03.2023 прийнято рішення про перехід до здійснення розгляду адміністративної справи № 156/82/23 в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 01.03.2023 закрито підготовче провадження в справі, призначено справу до розгляду по суті на 20.03.2023 на 10 год. 00 хв..

4.4. Подальші засідання щодо розгляду справи по суті судом були призначені на 03.04.2023 на 10 год. 00 хв., на 24.04.2023 на 11 год. 00 хв., на 01.05.2023 на 10 год. 30 хв., засідання не відбулись з причини неприбуття третьої особи.

4.5. Представником позивача адвокатом Шостаком В.В. подана до суду 24.04.2023 заява про відвід від розгляду справи № 156/82/23 головуючого судді Бахаєва І.М.. Ухвалою суду від 01.05.2023 задоволено заяву сторони позивача щодо відводу головуючого у справі судді.

4.6. Після задоволення відводу попередньому складу суду автоматизованою системою документообігу суду головуючим у справі № 156/82/23 було визначено суддю Іваничівського районного суду Волинської області Бєлоусова А.Є. (протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.05.2023, справа № 156/82/23, провадження № 2-а/156/3/23).

4.7. Після зміни складу суду, котрий відбувся внаслідок відводу судді Бахаєва І.М. від участі в розгляді справи № 156/82/23, новий склад суду не ухвалював рішення про повторне здійснення підготовчого провадження, судове засідання щодо розгляду справи було призначено на 16.05.2023 на 13 год. 15 хв.. Позивач, представник позивача, представник відповідача, третя особа були належним чином повідомлені про дату, час та місце здійснення судового засідання, призначеного на 16.05.2023 на 13 год. 15 хв., однак для участі в засіданні не прибули, про наявність поважних причин для цього суд не повідомили. У зв`язку ухвалою суду від 16.05.2023 відкладено розгляд справи в судовому засіданні, визначивши дату наступного судового засідання для розгляду справи по суті 02.06.2023 о 13 год. 30 хв., про що повідомлені учасники справи.

4.8. Представником позивача адвокатом Шостаком В.В. подана до суду 01.06.2023 заява про відкладення розгляду справи № 156/82/23 у зв`язку із зайнятістю адвоката в іншому судовому процесі. Ухвалою суду від 02.06.2023 у зв`язку з неявкою для участі в засіданні всіх учасників справи розгляд справи відкладено на 15.06.2023 на 13 год. 00 хв..

4.9. Ухвалою суду від 15.06.2026 у зв`язку з неявкою до суду представників відповідача розгляд справи відкладено на 26.06.2023 на 13 год. 00 хв..

4.10. В судовому засіданні 26.06.2023 представник позивача Шостак В.В., позивач ОСОБА_1 підтримала вимоги, заявлені в позові, просили скасувати постанову поліцейського про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч.2 ст. 122, ст. 125 КУпАП, та закрити провадження у справі про адміністративні правопорушення. Представник позивача додатково пояснив, що ОСОБА_1 14.12.2022 керував власним автомобілем, їхав темної пори доби автодорогою в напрямку с. Павлівка, погодні умови на той час були складні, зустрічний транспортний засіб раптово під час руху засліпив позивача дальнім світлом увімкнених фар, ОСОБА_1 після цього увімкнув аварійну світлову сигналізацію і продовжив рух дорогою з мінімальною швидкістю, а коли зміг відновити здатність бачити дорогу перед собою, повернув до правого краю проїзної частини й зупинився з дотриманням Правил дорожнього руху, при цьому на автомобілі позивача з технічної точки зору не могли бути одночасно ввімкнені аварійна світлова сигналізація та покажчик повороту праворуч. Також, за твердженнями позивача, в транспортному засобі ОСОБА_1 була наявна медична аптечка, однак поліцейський її не побачив за запасним колесом в багажнику. Відтак, сторона позивача в розглядуваному випадку вбачала відсутність будь-яких порушень Правил дорожнього руху зі сторони водія.

4.11.Представники відповідача, третя особа поліцейський Ципа О.І. були повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи судом, для участі в судовому засіданні, призначеному на 26.06.2023 на 13 год. 00 хв., не прибули, заяви (клопотання) щодо необхідності відкладення розгляду справи від них не надходили.

4.12. За загальним правилом (ч.1 ст. 205 КАС України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відтак, за згодою позивача та його представника, суд ухвалив рішення про здійснення розгляду справи без участі представників відповідача та третьої особи.

5. Фактичні обставини, встановлені судом; докази, надані сторонами у справі

5.1. Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

5.2. Згідно з ч.1 ст. 77 КАС України, за загальним правилом, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

5.3. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (ч.2 ст. 77 КАС України).

5.4. Позивач ОСОБА_1 є громадянином України, внесений до Державного реєстру фізичних осіб платників податків, народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Переславичі Іваничівського району Волинської області, має зареєстроване місце проживання по АДРЕСА_1 (а.с.5-7).

5.5. Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 14.12.2022 серії БАД № 729918 позивача визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч.2 ст. 122, ст. 125 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн.(за сукупністю правопорушень). Згадана постанова складена поліцейським Відділу поліцейської діяльності № 1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області Ципою О.І. (а. с. 8).

5.6. Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, поліцейським було встановлено, що позивач 14.12.2022 о 18 год. 21 хв. на автодорозі «Іваничі- Старосілля» керував транспортним засобом марки «Skoda Octavia» (реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 ), перед здійсненням зупинки з правого боку проїзної частини не увімкнув правий покажчик повороту, крім того, транспортний засіб позивача не був укомплектований медичною аптечкою. На думку поліцейського, тим самим ОСОБА_1 порушив вимоги п. 9.2. а), п. 31.4.7. є) Правил дорожнього руху, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами); такі діяння водія поліцейський кваліфікував за ч.2 ст. 122, ст. 125 КУпАП.

5.7. В судовому засіданні 26.06.2023 судом здійснено огляд наданих представниками відповідача відеозаписів події фіксування співробітниками поліції фактичних обставин правопорушень, вчинених ОСОБА_1 14.12.2022, та складання поліцейським відповідної постанови (а. с. 19,33). Зі змісту вказаних відеозаписів убачається, що ОСОБА_1 дійсно 14.12.2022 темної пори доби керував автомобілем марки «Skoda Octavia» на автодорозі поза межами населеного пункту, зупинив транспортний засіб біля правого краю проїзної частини, на автомобілі перед незадовго до зупинки і безпосередньо під час здійснення маневру зупинки була увімкнена аварійна світлова сигналізація. Поліцейський підійшов до автомобіля позивача, здійснював бесіду з водієм, попросив останнього надати для огляду посвідчення водія, технічні документи на автомобіль, ОСОБА_1 виконав цю вимогу поліцейського. В подальшому поліцейський зауважив, що, на його думку, у водія вбачаються ознаки наркотичного сп`яніння, пропонував ОСОБА_1 пройти медичний огляд для визначення такого стану. Поліцейський здійснював огляд транспортного засобу позивача, ставив ОСОБА_1 питання щодо укомплектованості автомобіля медичною аптечкою, однак конкретної відповіді на це питання водій не зміг дати, не вказав поліцейському на те місце, де зберігалась аптечка.

5.8. Позивач та його представник під час перегляду відеозаписів в судовому засіданні не заперечувала, що на відео зображений саме ОСОБА_4 та належний йому транспортний засіб.

5.9. Будь-яких інших доказів на підтвердження своїх позицій до суду учасниками справи надано не було.

6. Оцінка суду

6.1. Вирішуючи заявлені позивачем ОСОБА_1 вимоги по суті, суд виходить з такого.

6.2. Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Органи державної влади, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Основного Закону). Вказані положення кореспондуються зі ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII.

6.3. Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом рішення та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

6.4. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

6.5. Відповідно до ч.1 ст. 286 КАС України адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішуються місцевими загальними судами як адміністративними судами.

6.6. Згідно зі ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

6.7. Конституційний Суд України у своєму рішенні від 22.12.2010 № 23-рп/2010 (справа № 1-34/2010) дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

6.8. Одним із найважливіших принципів, що істотно впливає на правове становище громадянина в демократичному суспільстві є дотримання презумпції невинуватості - правового принципу, за яким щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину або правопорушення, припускається невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством, і встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили.

6.9. Принцип презумпції невинуватості в адміністративному процесі має чимало характерних ознак, одними з найбільш істотними з яких є, зокрема, віднесення права визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення до компетенції тільки уповноважених законом суб`єктів, а також фіксація офіційного визнання вини особи у відповідному процесуальному документі - постанові у справі про адміністративне правопорушення, яка набула чинності. Особа вважається невинуватою у вчиненні адміністративного або дисциплінарного проступку, доки її вина не буде доведена у передбаченому законом порядку і зафіксована постановою, що набула чинності, чи рішенням у справі.

6.10. За правилами ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, зокрема, передбачені частинами першою, другою, третьою, п`ятою, шостою ст. 122 КУпАП, ст. 125 КУпАП.

6.11. Норми ч.2 ст. 122 КУпАП встановлюють адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку. Санкція ч.2 ст. 122 КУпАП передбачає застосування до винної особи адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (в грошовому вираженні 510,00 грн.).

6.12. Згідно з п. 9.2. а) Правил дорожнього руху, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами): «…Водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку…перед початком руху і зупинкою…».

6.13. Зі змісту наданих стороною відповідача відеозаписів убачається, що ОСОБА_1 14.12.2022 темної пори доби керував автомобілем марки «Skoda Octavia» на автодорозі поза межами населеного пункту, зупинив транспортний засіб біля правого краю проїзної частини, на автомобілі перед незадовго до зупинки і безпосередньо під час здійснення маневру зупинки була увімкнена аварійна світлова сигналізація. При цьому суд погоджується з твердженнями сторони позивача про те, що технічно неможливим є одночасне ввімкнення в автомобілі аварійної світлової сигналізації та покажчика повороту праворуч (оскільки за своєю сутністю увімкнення аварійної світлової сигналізації передбачає ввімкнення одночасно усіх покажчиків повороту на транспортному засобі). Відповідачем за допомогою належних і допустимих доказів не було спростовано твердження ОСОБА_1 про те, що його 14.12.2022 темної пори доби на автодорозі раптово засліпив зустрічний транспортний засіб дальнім світлом увімкнених фар, водій після цього увімкнув аварійну світлову сигналізацію і продовжив рух дорогою з мінімальною швидкістю, такі дії водія відповідали п. 19.3. Правил дорожнього руху. Допущених водієм порушень правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами зі змісту відеозаписів суд не вбачає, а отже, відповідачем не доведено факту скоєння водієм правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

6.14. Норми ст. 125 КУпАП встановлюють адміністративну відповідальність за порушення інших правил дорожнього руху (крім передбачених ст. 121-128, ч. 1 і 2 ст. 129, ст. 139 і 140 КУпАП), санкція статті передбачає застосування до винної особи адміністративного стягнення у виді попередження.

6.15. Згідно з п. 31.4.7. є) Правил дорожнього руху: «…Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам… відсутня…медична аптечка з нанесеними на неї відомостями про тип транспортного засобу, для якого вона призначена, - на мотоциклі з боковим причепом, легковому, вантажному автомобілі…».

6.16. На відеозаписі, наданому до суду територіальним органом поліції, відображено, як поліцейський здійснював огляд транспортного засобу позивача, ставив ОСОБА_1 питання щодо укомплектованості автомобіля медичною аптечкою, однак конкретної відповіді на це питання водій не зміг дати, не вказав поліцейському на те місце, де зберігалась аптечка, наявної в транспортному засобі медичної аптечки позивача на відео не відображено. Відповідачем доведено, що позивач скоїв правопорушення, передбачене ст. 125 КУпАП.

6.17. Суд вбачає, що за обставинами справи копія постанови про притягнення до адміністративної відповідальності не може бути визнана належним доказом у цій справі в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою вона не є самостійним беззаперечним доказом, являє собою рішення про притягнення до адміністративної відповідальності і обставини ,викладені в ній, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, котра притягується до адміністративної відповідальності і не викликали б сумнівів у суду.

6.18. Згідно зі ст. 245 КУпАП України завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень.

6.19. Відповідно до ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи.

6.20. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

6.21. Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

6.22. Отже, вчинення правопорушення, за яке особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, має бути підтверджено доказами. Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення. Невипадково на можливість застосування принципу презумпції невинуватості у справах про адміністративні правопорушення звернув увагу Конституційний Суд України в рішенні від 22.12.2010 № 23-рп/2010 (п. 4). З огляду на дію вказаного конституційного принципу всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

6.23. Відтак, суд вбачає у діянні ОСОБА_1 порушення вимог п. 31.4.7 є) Правил дорожнього руху (таке діяння може бути кваліфіковане за ст. 125 КУпАП). Водночас порушення водієм п. 9.2. а) Правил дорожнього руху, на які містяться посилання в тексті оскаржуваної постанови, відповідачем не доведено. Названі вище обставини у справі не дають змоги суду однозначно оцінити дії ОСОБА_1 як ті, що містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

6.24. Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

6.25. В розглядуваній справі поліцейським здійснено накладення адміністративних стягнень на ОСОБА_1 за вчинення двох правопорушень за правилами ст. 36 КУпАП в одній постанові від 14.12.2022 серії БАД № 729918, наявність у діянні позивача складу правопорушення, кваліфікованого за ч.2 ст. 122 КУпАП, відповідачем не доведена, натомість у діянні позивача вбачаються ознаки правопорушення, кваліфікованого за ст. 125 КУпАП. Санкція ст. 125 КУпАП, за якою здійснена кваліфікація допущеного позивачем порушення, є абсолютно визначеною, передбачає застосування до винної особи лише одного виду адміністративного стягнення - попередження.

6.26. З огляду на це, суд вважає за можливе частково задовольнити вимоги позивача та у постанові від 14.12.2022 серії БАД № 729918, складеній поліцейським ВПД №1 (смт. Іваничі) Володимирського РВП Ципою О.І., щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, зі штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень 00 копійок на попередження, виключивши з постанови посилання на порушення ОСОБА_1 п. 9.2. а) Правил дорожнього руху, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами), та кваліфікацію діяння ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

7. Розподіл судових витрат між сторонами

7.1. Позивач заявив про наявність понесених судових витрат, котрі складаються зі сплаченої суми судового збору (за подання позовної заяви з вимогою немайнового характеру) в розмірі 536,80 грн. (квитанція ТВБВ № 10002/0108 АТ «ОЩАДБАНК» від 12.01.2023 № 19; а.с.1). Про наявність інших судових витрат сторона позивача не заявляла, доказів на підтвердження таких витрат до суду не надавала.

7.2. Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

7.3. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ч.3 ст. 139 КАС України).

7.4. Оскільки вимоги позивача судом задоволено частково, з урахуванням немайнового характеру заявленого позову, вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо, тому судові витрати розподіляються між сторонами порівну. Суд стягує за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, на користь ОСОБА_1 понесені позивачем витрати щодо сплати судового збору в розмірі 268,40 грн..

Керуючись ст. 8,19,62,64,68 Конституції України, ст. 2,5,6,7,19,132,139,241,242,243,244,245,286 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

У постанові від 14.12.2022 серії БАД № 729918, складеній дільничним офіцером поліції ВПД №1 (смт. Іваничі) Володимирського РВП старшим лейтенантом поліції Ципою Олександром Ігоровичем, щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, зі штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень 00 копійок на попередження, виключивши з постанови посилання на порушення ОСОБА_1 п. 9.2. а) Правил дорожнього руху, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами), та кваліфікацію діяння ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі (Головного управління Національної поліції у Волинській області) на користь ОСОБА_1 понесені позивачем витрати щодо сплати судового збору в розмірі 268 (двісті шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно із п.3 розд. VI «Прикінцеві положення» КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повний текст цього рішення суду виготовлений 30.06.2023

Учасники справи:

1) позивач ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ; зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 );

2) відповідач Головне управління Національної поліції у Волинській області (ідентифікаційний код за Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 40108604; юридична адреса: вул. Винниченка, буд. 11, м. Луцьк, поштовий індекс 43000);

3) третя особа - дільничний офіцер поліції ВПД №1 (смт. Іваничі) Володимирського РВП старший лейтенант поліції Ципа Олександр Ігорович (службова адреса: вул. Грушевського, буд. 35, смт. Іваничі, Володимирський район, Волинська область, поштовий індекс 45300; відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків та зареєстроване місце проживання в справі відсутні).

Суддя А. Є. Бєлоусов