Справа № 160/7173/23
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2023-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 червня 2023 року Справа № 160/7173/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Врони О. В.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому просить:
визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Дніпропетровській області стосовно нездійснення списання безнадійного податкового боргу платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з наступних платежів:
- адміністративні штрафи та інші санкції (код БК 21081103) в сумі 1020 грн.;
- орендна плата з фізичних осіб (код БК 13050500) в сумі 190 432,32 грн.;
- податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податків у вигляді заробітної плати (код БК 11010100) в сумі 510,00 грн.;
- податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (код БК 11010500) в сумі 605,36 грн.;
зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області списати безнадійний податковий борг платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з наступних платежів:
- адміністративні штрафи та інші санкції (код БК 21081103) в сумі 1020 грн.; - орендна плата з фізичних осіб (код БК 13050500) в сумі 190 432,32 грн.;
- податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податків у вигляді заробітної плати (код БК 11010100) в сумі 510,00 грн.;
- податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (код БК 11010500) в сумі 605,36 грн., з відображенням результатів такого списання в інтегрованих картках платника податків.
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що за даними ІКС «Електронний кабінет» в його інтегрованих картках, як платника податку враховується податковий борг, строк давності для стягнення якого сплив. Проте, в порушення п. 101.5 ст. 101 ПК України, п.п. 1,6 розділу ІІІ Порядку списання безнадійного боргу платників податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 28.07.2022 №220, контролюючим органом не було прийнято рішення про списання податкового боргу у встановлений законом строк.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.04.2023 року відкрито провадження у справі №160/7173/23, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1, 2 ст. 257, ч.1 ст. 260 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена справа є справою незначної складності та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження.
За ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
У відзиві на позовну заяву Головне управління ДПС у Дніпропетровській області просить відмовити у задоволенні позову.
За поясненнями відповідача згідно даних інформаційно-комунікаційної системи контролюючого органу в інтегрованих картках платника податків ОСОБА_1 станом на 27.04.2023 обліковується податковий борг на загальну суму 285147, 60 грн. Дата виникнення податкового боргу 23.08.2013.
Відповідно до ст. 89 ПК України описано майно платника податків, яке перебуває у його власності у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, а також інше майно, на яке платник податків набуде право власності у майбутньому (акт опису №12 від 21.05.2021).
У відповідності до п. 37.3 ст. 37 ПК України, підставами для припинення податкового обов`язку, крiм його виконання, є:
37.3.1. ліквідація юридичної особи;
37.3.2. смерть фізичної особи, визнання її недієздатною або безвісно вiдсутньою;
37.3.3. втрата особою ознак платника податку, які визначені цим Кодексом;
37.3.4. скасування податкового обов`язку у передбачений законодавством.
Виходячи з наведених положень під жодну із визначених підстав щодо припинення податкового обов`язку ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) не підпадає. Відповідно до статей 16 та 38 ПК України платник зобов`язаний сплачувати в повному обсязі суми податкових зобов`язань.
Вiдповiдно до п. 101.1 ст. 101 ПК України списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг. Згідно з п. 2 розд. II Порядку, безнадійним податковим боргом є зокрема: податковий борг платника податків, у тому числі податкового агента, стосовно якого минув строк давності, встановлений п. 102.4 ст. 102 глави 9 розд. II ПК України, - станом на дату прийняття рішення керівником (його заступником або уповноваженою особою) територіального органу ДПС.
Щодо прийняття рішення про списання податкового боргу, відповідач звертає увагу на те, що є низка законодавчих норм, які для контролюючих органів зупиняли перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (пункт 522 та підпункт 69,9 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, пункт 102.9 статті 102 ПК України).
Позивач у відповіді на відзив, вважає заперечення відповідача безпідставними і необґрунтованими.
Позивач зазначає, що питання списання безнадійного податкового боргу визначається не п. 37.3 ст. 37 ПКУ, а ст. 101 ПКУ, п. 101.1 якої передбачено, що списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.
Позивач звертає увагу, що строки давності стягнення податкового боргу, про які йдеться у позовній заяві, сплили протягом 2016-2019 років.
В той же час, підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» ПКУ було доповнено пунктом 52-2 згідно із Законом № 533-IX від 17.03.2020, який набрав чинності 17.03.2020. Цим пунктом на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), було зупинено перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.
Також підрозділ 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПКУ було доповнено пунктом 69 згідно із Законом № 2118-IX від 03.03.2022, який набрав чинності 07.03.2022. Підпунктом 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПКУ передбачено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Статтею 102 ПК України було доповнено п. 102.9 згідно із Законом № 2120-IX від 15.03.2022, який набрав чинності 17.03.2022. Цим пунктом передбачено, що на період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану, що вводиться в Україні, зупиняється перебіг строків, визначених цим Кодексом, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Як вбачається з наведеного вище, зупинення строків, запроваджені пунктом 52-2 та підпунктом 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, пунктом 102.9 статті 102 ПК України, були запроваджені вже після спливу строків давності для стягнення податкового боргу, списання якого вимагає позивач, а отже, жодним чином не могли впливати на перебіг таких строків.
Судом встановлено наступні обставини справи.
Згідно даних інформаційно-комунікаційної системи (ІКС) контролюючого органу в інтегрованих картках платника податків ОСОБА_1 (РНОКП НОМЕР_2 ) станом на дату подання позову обліковується податковий борг на суму 202979,51 грн, який виник внаслідок несплати особою у встановлений строк сум узгоджених грошових зобов`язань за наступними платежами (податками, зборами) з наступними строками сплати (погашення):
Станом на 02.03.2015 залишок податкового боргу складав 1302,16 грн., в тому числі пеня 15,48 грн.
- сума несплаченого грошового (податкового) зобов`язання, самостійно визначена платником в уточнюючому розрахунку податкових зобов`язань, за строком платежу 31.08.2015 - 224,00 грн. та сума пені 13,70 грн.;
06.04.2016 податковий борг частково було погашено у сумі 951,68 грн., при цьому, відповідно до ст. 129 Податкового кодексу відбулося автоматичне нарахування пені на суму частково погашеного податкового боргу в розмірі 385,56 грн.
З 06.04.2016 по теперішній час нарахувань/сплат грошових зобов`язань не відбувалося.
2. З адміністративних штрафів та інших санкцій (код БК 21081103) станом на 31.01.2016 1020,00 грн:
З 31.01.2016 по теперішній час нарахувань/сплат грошових зобов`язань не відбувалося.
3. З орендної плати з фізичних осіб (код БК 13050500) станом на 28.08.2016 сума податкового боргу з орендної плати з фізичних осіб склала 190432,32 грн., в тому числі залишок нарахованої і несплаченої пені -223,92 грн.:
- 07.07.2014 відбулося часткове погашення податкового боргу у сумі 2000,00 грн., при цьому, відповідно до ст. 129 Податкового боргу відбулося автоматичне нарахування пені на суму частково погашеного податкового боргу в розмірі 196,14 грн.;
4. З податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податків у вигляді заробітної плати (код БК 11010100) на дату подання позову на суму 510,00 грн.:
З 31.01.2016 по теперішній час нарахувань/сплат грошових зобов`язань не відбувалося.
5. З податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (код БК 11010500) :
станом на 14.08.2014 в інтегрованій картці платника податків у позивача враховувалась сума переплати 328,87 грн.
- сума несплаченого грошового (податкового) зобов`язання, самостійно визначеного позивачем у податковій декларації, за строком платежу 14.11.2014 - 683,32 грн
- сума несплаченого грошового (податкового) зобов`язання, самостійно визначеного позивачем у податковій декларації, за строком платежу 27.04.2015 - 125,55 грн.
- сума несплаченого грошового (податкового) зобов`язання, самостійно визначеного позивачем у податковій декларації, за строком платежу 27.04.2015 - 31,39 грн.
- сума несплаченого грошового (податкового) зобов`язання, самостійно визначеного позивачем у податковій декларації, за строком платежу 14.05.2015 - 31,39 грн.
- сума несплаченого грошового (податкового) зобов`язання, самостійно визначеного позивачем у податковій декларації, за строком платежу 14.08.2015 - 31,39 грн.
- сума несплаченого грошового (податкового) зобов`язання, самостійно визначеного позивачем у податковій декларації, за строком платежу 14.11.2015 - 31,39 грн.
Станом на 14.11.2015 сума податкового боргу податку на доход фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування склала 605,36 грн.
Зазначені вище суми грошових зобов`язань є узгодженими, не були сплачені позивачем, та набули статусу податкового боргу з дати, наступної за днем граничного терміну погашення відповідного грошового зобов`язання. З моменту виникнення вищевказаних сум податкового боргу та по теперішній час контролюючим органом не здійснювалися передбачені законом заходи з його стягнення (погашення), в тому числі в судовому порядку, станом на дату подання позову такі суми податкового боргу є нестягнутими.
Загальна сума податкового боргу позивача, строк даності зі стягнення якого сплив становить 202979,51 грн. Відповідно до п. 101.1 ст. 101 Податкового кодексу України списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.
Як вбачається з матеріалів справи листом від 18.02.2023 позивач звернувся до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області з проханням здійснити списання безнадійного податкового боргу за наведеними вище платежами.
Відповідач дії по списанню безнадійного податкового боргу не здійснив, що стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.
При вирішенні спору суд виходить з наступного.
Згідно п. 16.1.4. ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
У відповідності до підп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Отже, невиконання платником податку обов`язку зі сплати узгодженого податкового зобов`язання призводить до набуття такого зобов`язанням статусу податкового боргу, процедура стягнення якого визначається Законом.
За наявності певних обставин, визначених законодавством, податковий борг може бути визнаний безнадійним та списаний.
Відповідно до п. 101.1 ст. 101 ПК України, списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.
Пунктом 101.2 ст. 101 ПК України визначено, що під терміном безнадійний розуміється, зокрема, податковий борг платника податків, у тому числі податкового агента, стосовно якого минув строк давності, встановлений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу.
Відповідно до п. 101.5 ст. 101 ПК України контролюючі органи щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу. Порядок такого списання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Строки давності та їх застосування визначені у статті 102 ПК України.
Згідно з пунктом 102.1 ст. 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.
Відповідно до п. 102.4 ст. 102 ПК України у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.
Аналізуючи зазначені норми закону, суд дійшов висновків, що за кожним податком та збором у платника податку виникає безумовний податковий обов`язок сплатити суму такого податку чи збору в порядку і строки, визначені Законом. Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. У разі виникнення у платника податку податкового боргу платник зобов`язаний його сплатити, а у разі несплати - податковий обов`язок не є виконаним.
У такому разі контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі (п. 95.1 ст. 95 ПК України).
При цьому стягнення коштів контролюючий орган має право ініціювати тільки в межах 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Податковий борг платника податків, стосовно якого минув цей строк давності, не може бути ініційований контролюючим органом до стягнення, оскільки безумовно вважається безнадійним.
За наведеними вище грошовими зобов`язаннями граничний строк, протягом якого контролюючим органом може бути здійснено заходи щодо стягнення податкового боргу спливає:
1. З податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (код БК 14010100):
- стосовно залишку податкового боргу, що залишався несплаченим станом на 02.03.2015, в сумі 350,48 грн. (1302,16 грн. за вирахуванням часткового погашення в сумі 951,68 грн., що відбулося 06.04.2016), строк давності для стягнення сплив 01.03.2018
- стосовно податкового боргу в сумі 224,00 грн. та суми пені 13,70 грн., що виник 01.09.2015, строк давності для стягнення сплив 31.08.2018;
- стосовно податкового боргу в сумі 9438,09 грн., що виник 08.11.2015, строк давності для стягнення сплив 07.11.2018;
- стосовно податкового боргу в сумі 385,56 грн., що виник 07.04.2016, строк давності для стягнення сплив 07.04.2019.
2. З адміністративних штрафів та інших санкцій (код БК 21081103):
- стосовно податкового боргу в сумі 510,00 грн., що виник 13.09.2014, строк давності для стягнення сплив 12.09.2017.
- стосовно податкового боргу в сумі 510,00 грн., що виник 01.02.2016, строк давності для стягнення сплив 31.01.2019.
3. З орендної плати з фізичних осіб (код БК 13050500):
- стосовно податкового боргу в сумі 400,00 грн., що виник 02.03.2014, строк давності для стягнення сплив 01.03.2017;
- стосовно податкового боргу в сумі 196,14 грн., що виник 08.07.2014, строк давності для стягнення сплив 07.07.2017;
4. З податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податків у вигляді заробітної плати (код БК 11010100):
- стосовно податкового боргу в сумі 510,00 грн., що виник 01.02.2016, строк давності для стягнення сплив 31.01.2019.
5. З податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (код БК 11010500):
стосовно податкового боргу в сумі 354,45 грн. (683,32 грн. за вирахуванням переплати 328,87 грн.), що виник 15.11.2014, строк давності для стягнення сплив 14.11.2017.
- стосовно податкового боргу в сумі 125,55 грн., що виник 28.04.2015, строк давності для стягнення сплив 27.04.2018
- стосовно податкового боргу в сумі 31,39 грн., що виник 28.04.2015, строк давності для стягнення сплив 27.04.2018.
- стосовно податкового боргу в сумі 31,39 грн., що виник 15.05.2015, строк давності для стягнення сплив 14.05.2018.
- стосовно податкового боргу в сумі 31,39 грн., що виник 15.08.2015, строк давності для стягнення сплив 14.08.2018.
- стосовно податкового боргу в сумі 31,39 грн., що виник 15.11.2015, строк давності для стягнення сплив 14.11.2018.
28.07.2022 року за № 220 Міністерством фінансів України затверджений Порядок списання безнадійного податкового боргу платників податків Порядок №220).
Пунктом 3. Розділу ІІ Порядку №220 визначення суми безнадійного податкового боргу, що підлягає списанню, здійснюється територіальними органами ДПС на підставі даних інформаційно-комунікаційних систем ДПС (далі - ІКС) станом на день виникнення безнадійного податкового боргу для кожного з випадків, визначених пунктом 2 цього розділу.
У випадках, передбачених підпунктами 1-5, 7, 8 пункту 2 розділу II цього Порядку, за результатами розгляду документів, необхідних для підтвердження безнадійності податкового боргу, керівник (його заступник або уповноважена особа) територіального органу ДПС за наявності підстав приймає рішення про списання безнадійного податкового боргу, яке оформляється на бланку за формою згідно з додатком до цього Порядку (п. 1 розділу ІІІ Порядку №220).
Відповідно до п. 2,6 Порядку №220 за результатами розгляду документів, наданих платником податків, керівник (його заступник або уповноважена особа) територіального органу ДПС за наявності підстав приймає рішення про списання безнадійного податкового боргу, яке оформляється на бланку за формою згідно з додатком до цього Порядку.
Структурний підрозділ територіального органу ДПС, до функцій якого належить списання безнадійного податкового боргу, здійснює таке списання щокварталу протягом двадцяти календарних днів, наступних за останнім днем кварталу.
Рішення про списання безнадійного податкового боргу вноситься до ІКС не пізніше наступного робочого дня після підписання такого рішення.

За наведеними вище платежами на загальну суму 202979,51 грн. сплили строки давності для стягнення податкового боргу, при цьому такий податковий борг залишився не стягнений контролюючим органом, в тому числі і в судовому порядку.

За приписами ч 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За правовим висновком Верховного Суду у постанові від 15.10.2020 у справі №910/8428/18 відповідно до положень ПК України граничний строк для визначення контролюючим органом розміру податкового боргу, який «починається за наслідком прийняття рішення податкового органу або самостійного декларування боржником податкових зобов`язань, та не може перевищувати 1095 календарних днів з моменту самостійного декларування податкових зобов`язань або прийняття відповідного рішення про нарахування податкового боргу контролюючим органом, по закінченню яких він уже не може вживати заходів до стягнення податкової заборгованості у будь-якому порядку (судовому чи позасудовому), оскільки за наслідком закінчення цього строку податкове зобов`язання визнається безнадійним в силу статті 101 Податкового кодексу України, а борг підлягає списанню в обов`язковому порядку.

Цей строк є спеціальним строком давності для звернення контролюючого органу до платника податків з вимогою про погашення податкового боргу та застосовується імперативно (в силу закону).

Списання безнадійного податкового боргу, яким є податковий борг платника податків, щодо якого минув строк давності у 1095 днів, здійснюється контролюючим органом самостійно на підставі даних автоматизованої інформаційної системи, станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.

У разі спливу 1095 денного строку з дня виникнення податкового боргу, такий борг визнається безнадійним та підлягає списанню, у тому числі пеня та штрафні санкції, а відтак з того часу у контролюючого органу відсутнє право вживати будь-які заходи щодо стягнення такої суми боргу.

Верховний Суд у постанові від 09.03. 2021 року у справі № 300/2353/19 зазначив, що списання безнадійного податкового боргу, в тому числі податкового боргу, стосовно якого минув строк давності у 1095 днів, здійснюється контролюючим органом самостійно на підставі даних автоматизованої інформаційної системи станом на день виникнення безнадійного податкового боргу. При цьому звернення платника податків про списання безнадійного податкового боргу є обов`язковим лише у випадку, якщо такий податковий борг виник внаслідок непереборної сили (форс-мажорних обставин, розгляд питання про списання безнадійного податкового боргу ініціюється контролюючими органами щоквартально та проводиться автоматично, без участі платника податків.

У постановах від 25.02. 2020 року у справі №1340/5767/18, від 01.02.2021 року у справі №2a-3025/11/0970, від 13.07.2022 року у справі № 480/340/20 Верховним Судом сформульовано висновок про те, що положеннями пунктів 95.1-95.3 статті 95 і пункту 102.4 статті 102 КАС України встановлено, що контролюючий орган може звернутися до адміністративного суду з позовом про стягнення податкового боргу з платників податків із дотриманням відповідних умов, встановлених пунктом 95.2 статті 95 ПК України, які надають право на примусове стягнення податкового боргу, а також строку - 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Строк у 1095 днів є присічним для контролюючого органу, протягом і в межах якого ним можуть бути вжиті заходи щодо погашення податкового боргу, в тому числі і шляхом звернення до суду з позовом, проте норми пункту 102.4 статті 102 ПК України не є такими, що обмежують суд у праві ухвалювати судове рішення про стягнення податкового боргу після закінчення 1095-денного строку, з вимогою про стягнення якого контролюючий орган звернувся вчасно.

Аналіз наведеного у ПК України підходу до розуміння суті податкового боргу у взаємозв`язку із пунктами 102.1 і 102.4 статті 102 ПК України дає підстави для висновку, що податковий борг, який виник внаслідок несплати платником податків самостійно визначених у податковій декларації грошових зобов`язань, може бути стягнутий контролюючим органом протягом і в межах строку давності, який становить 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Відповідно, після спливу строку давності для стягнення такого боргу останній набуває ознак безнадійного податкового боргу у розумінні підпункту 101.2.3 пункту 101.2 статті 101 ПК України.

Щодо посилання відповідача на підстави припинення податкового обов"язку, визначені п. 77.3 ст. 37 ПК України, суд зазначає, що питання списання безнадійного податкового боргу визначається не п. 37.3 ст. 37 ПКУ, а п. 101.1 ст. 101 ПК України, якою передбачено, що списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

Згідно п.п. 101.2.3 п. 101.2 ст. 101 ПКУ під терміном "безнадійний" розуміється податковий борг платника податків, у тому числі податкового агента, стосовно якого минув строк давності, встановлений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу.

Таким чином, питання списання безнадійного податкового боргу чітко врегульовано відповідними нормами ст. 101 ПКУ, які є спеціальними відносно норм п. 37.3 ст. 37 ПК України, а отже, підлягають переважному застосуванню.

Крім того, відповідно п. 37.3 ст. 37 ПК України підставами для припинення податкового обов`язку, крім його виконання, є підп. 37.3.1. ліквідація юридичної особи; підп.37.3.2. смерть фізичної особи, визнання її недієздатною або безвісно вiдсутньою; підп. 37.3.3. втрата особою ознак платника податку, які визначені цим Кодексом; підп. 37.3.4. скасування податкового обов`язку у передбачений законодавством спосіб.

До того ж за п.п. 37.3.4 п. 37.3 ст. 37 ПК України, перелік підстав для припинення податкового обов`язку, крім його виконання, є відкритим (невичерпним), оскільки передбачає таку підставу як його скасування у передбачений законом спосіб.

Таким передбаченим законом способом є списання безнадійного податкового боргу в порядку, визначеному ст. 101 ПК України. В постановах від 04.09.2018 у справі №813/4430/16, від 09.03.2021 у справі № 300/2353/19 Верховний суд дійшов висновків, що у випадку відповідності податкового боргу критеріям визнання безнадійним, в тому числі внаслідок спливу строків давності стягнення такого податкового боргу, він підлягає безумовному списанню контролюючим органом самостійно на підставі даних автоматизованої інформаційної системи станом на день виникнення безнадійного податкового боргу. Нездійснення такого списання є протиправною бездіяльністю з боку контролюючого органу

Відповідач вважає, що нормами п. 52-2 і підп. 69.9 п. 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, п. 102.9 ст. 102 ПК України перебіг строків, визначених податковим законодавством був зупинений.

Проте такі доводи не можуть бути взяті до уваги зважаючи на те, що підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України було доповнено п. 52-2 згідно із Законом №533-IX від 17.03.2020, який набрав чинності 17.03.2020, відповідно до якого на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), було зупинено перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.

Підрозділ 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України було доповнено п.69 згідно із Законом № 2118-IX від 03.03.2022, який набрав чинності 07.03.2022.

Підпунктом 69.9 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України передбачено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п. 102.9 ст. 102 ПК України , який внесено з Законом № 2120-IX від 15.03.2022 і який набрав чинності 17.03.2022, на період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану, що вводиться в Україні, зупиняється перебіг строків, визначених цим Кодексом, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Вищенаведені норми були запроваджені вже після спливу строків давності для стягнення спірного податкового боргу, а тому не підлягають застосуванню оскільки, жодним чином не могли впливати на перебіг таких строків.

Таким чином, посилання відповідача на зупинення строків, передбачених п. 102.4 ст. 102 ПКУ, є безпідставними.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач посилається на постанову Верховного Суду від 01.02.2021 у справі №2a-3025/11/0970, в якій суд касаційцної інстанції дійшов висновку, що ПК України встановлено строк давності, протягом i в межах якого за податковим органом зберігається право на стягнення податкового боргу, в тому числі і шляхом звернення до суду з відповідним позовом, а не протягом і в межах якого відповідний позов може бути задоволений судом. Таке тлумачення відповідає легітимній меті законодавця уникнути внаслідок тривалості судових процедур нівелювання права особи, яка своєчасно звернулася до суду з позовом, на розгляд і вирішення її позовних вимог.

Такі правила є однаково застосовними як для платників податків, так і для суб`єктів владних повноважень, чим дотримується принцип рівності сторін. Колегією суддів у цій справі встановлено, що словосполучення «минув строк позовної давності» означає, що протягом і в межах цього строку контролюючим органом не було вжито заходів, направлених на його стягнення, або вжиті заходи не призвели до його погашення.

Натомість посилання відповідача на зазначену постанову є безпідставним, оскільки з моменту виникнення податкового боргу та по теперішній час (в тому числі в межах строків, встановлених пунктом 102.4 статті 102 ПК України) контролюючим органом не здійснювалися передбачені законом заходи з його стягнення (погашення), в тому числі в судовому порядку, станом на дату подання позову такі суми податкового боргу є нестягнутими.

Пунктом 95.1 ст. 95 ПК України передбачено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Чинним законодавством визначені наступні заходи стягнення податкового боргу:

стягнення коштів, які перебувають у власності платника податків, з його рахунків в установах банків (абз. 1 п. 95.3 ст. 95 ПКУ), а також готівки (п. 95.4 ст. 95 ПКУ), що здійснюється на підставі рішення суду;

продаж майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі (абз. 2 п 95.3, п.п. 95.7-95.24 ст. 95 ПКУ), що здійснюється на підставі рішення суду;

звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу (рішення суду виконується в загальному порядку органами державної виконавчої служби) (п. 87.11 ст. 87 ПК України). Протягом строків, встановлених п. 102.4 ст. 102 ПК України відповідачем не було здійснено жодного з вищевказаних заходів стягнення податкового боргу, що свідчить про їх сплив.

Надсилання відповідачем позивачу податкової вимоги № 436-24 від 13.09.2013 на суму 26262,02 грн., яку було вручено 19.09.2013, на що посилається відповідач, не може вважатися заходом стягнення податкового боргу.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (п. 95.2 ст. 95 ПК України) .

Тобто, закон пов`язує зі спливом 30-денного строку з дня надсилання платнику податків податкової вимоги, виникнення у контролюючого органу права на здійснення заходів стягнення податкового боргу, передбачених п. 95.1 ст. 95 ПК України, проте сам факт надсилання платнику податків податкової вимоги не може вважатися заходом стягнення податкового боргу.

Щодо опису майна позивача у податкову заставу згідно акту опису № 12 від 21.05.2021, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 88.1 ст. 88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Таким чином, податкова застава є заходом забезпечення виконання платником податків його податкових зобов`язань, а не заходом стягнення податкового боргу. Натомість заходом стягнення податкового боргу є звернення стягнення на майно, що є предметом податкової застави шляхом його продажу в порядку, встановленому абз. 2 п 95.3, п.п. 95.7-95.24 ст. 95 ПК України.

Відповідач зазначених дій протягом строку, визначеного п. 102.4 ст. 102 ПК України не здійснив.

Суд також звертає увагу на те, що сплив строків давності, встановлених п. 102.4 ст. 102 ПК України, щодо сум податкового боргу, що є предметом позовних вимог, мав місто протягом 2016-2019 років, в той час як опис майна платника податків у податкову заставу мав місце 21.05.2021, тобто вже після набуття таким податковим боргом статусу безнадійного. Наведене вище свідчить про сплив строку для стягнення податкового боргу, встановленого п. 102.4 ст. 102 ПК України, що відповідає критеріям визнання податкового боргу безнадійним та наявності підстав для його списання.

Не можуть бути враховані судом і посилання відповідача на справу Дніпропетровського окружного адміністративного суду №160/1540/23 про стягнення податкового боргу по орендній платі за землю на суму 82 168,09 грн. та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ГУ ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 17996- 0000 від 15.05.2017 на суму 82 168,09 грн. з терміном сплати 29.08.2017.

Предметом розгляду у справі № 160/1540/23 є стягнення податкового боргу з орендної плати за землю за 2017 рік, нарахованої відповідно до податкового повідомлення-рішення № 17996-0000 від 15.05.2017. В той же час, у межах даної справи розглядаються вимоги стосовно безнадійного боргу з орендної плати за землю за 2013-2016 р.р. на суму 190 432,32 грн. Вимоги щодо зобов`язання відповідача здійснити списання безнадійного податкового боргу з орендної плати за землю за 2017 рік (податкове повідомлення-рішення № 17996-0000 від 15.05.2017) в сумі 82 168,09 грн. позивачем не заявлялись та вони не є предметом розгляду в цій справі. Натомість, питання податкового боргу з орендної плати за землю за 2017 рік є предметом розгляду у справі № 160/1540/23 та вирішується у її межах.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.04.2023 у справі № 160/1540/23, яке не набрало законної сили, у задоволенні позову ГУ ДПС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу з орендної плати за землю за 2017 рік відмовлено, зустрічний позов ОСОБА_1 до ГУ ДПС у Дніпропетровській області задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № 17996-0000 від 15.05.2017 на суму 82 168,09 грн.

Предмет розгляду у справі № 160/1540/23 не збігається з предметом розгляду у данній справі.

В той же час позовні вимоги визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Дніпропетровській області не можуть бути задоволені.

Дії суб`єкта владних повноважень - активна поведінка, яка може мати вплив на права, свободи та інтереси фізичних та юридичних осіб. Відмінна риса даного виду юридичних фактів полягають у тому, що норми права пов`язують з ними юридичні наслідки саме в силу вольового характеру юридичних дій.

Бездіяльність - пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод та інтересів фізичної та юридичної особи. Сама по собі бездіяльність - це триваюча пасивна поведінка суб`єкта, яка виражається у формі невчинення дії (дій), яку він зобов`язаний був і міг вчинити.

В даному випадку, відмовляючи позивачу у списанні безнадійного податкового боргу, відповідач вчинив активні дії.

Саме діями відповідача, а не бездіяльністю порушуються права позивача, оскільки рішення про відмову у списанні безнадійного податкового боргу позивачу повідомлено через оформлення листом №17718/б/04-36-13-11-16 від 20.03.2023.

За приписами ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За наведених обставин, враховуючи вищенаведені норми, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області стосовно нездійснення списання безнадійного податкового боргу платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з наступних платежів:

-податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (код БК 14010100) в сумі 10411,83 грн., в тому числі нарахована та несплачена пеня 404,34 грн.;

- адміністративні штрафи та інші санкції (код БК 21081103) в сумі 1020 грн.;

- орендна плата з фізичних осіб (код БК 13050500) в сумі 190 432,32 грн.;

- податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податків у вигляді заробітної плати (код БК 11010100) в сумі 510,00 грн.;

- податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (код БК 11010500) в сумі 605,36 грн.

Згідно частин 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів, які б спростували доводи позивача, відповідачем до суду не надано. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому, суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в сумі 1623,84 грн., що підтверджується квитанцією про сплату №72564 від 07.04.2023 на суму 858,88 грн. і квитанцією про сплату №16260 від 13.04.2023 на суму 764,96 грн.

Враховуючи, часткове задоволення позовної заяви, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в сумі 811,92 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.139, 242-246, 250, 255, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, буд. 17-а, м.Дніпро, 49005, ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області стосовно нездійснення списання безнадійного податкового боргу платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з наступних платежів:

-податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (код БК 14010100) в сумі 10411,83 грн., в тому числі нарахована та несплачена пеня 404,34 грн.;

- адміністративні штрафи та інші санкції (код БК 21081103) в сумі 1020 грн.;

- орендна плата з фізичних осіб (код БК 13050500) в сумі 190 432,32 грн.;

- податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податків у вигляді заробітної плати (код БК 11010100) в сумі 510,00 грн.;

- податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (код БК 11010500) в сумі 605,36 грн.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, буд. 17-а, м. Дніпро, 49005, ) списати безнадійний податковий борг платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) з наступних платежів:

- податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (код БК 14010100) в сумі 10411,83 грн., в тому числі нарахована та несплачена пеня 404,34 грн.;

- адміністративні штрафи та інші санкції (код БК 21081103) в сумі 1020 грн.; - орендна плата з фізичних осіб (код БК 13050500) в сумі 190 432,32 грн.;

- податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податків у вигляді заробітної плати (код БК 11010100) в сумі 510,00 грн.;

- податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (код БК 11010500) в сумі 605,36 грн., з відображенням результатів такого списання в інтегрованих картках платника податків.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, буд. 17-а, м. Дніпро, 49005, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати по сплаті судового збору в сумі 811,92 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона