Справа № 560/5861/23
Суддя: Драновський Я.В.
Дата ухвалення: 2023-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/5861/23
РІШЕННЯ

іменем України

29 червня 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Драновського Я.В. розглянувши адміністративну справу за позовом акціонерного товариства "Катіон" до Хмельницької міської ради , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ТОВ "Кашмір" , ПФ "ВУД" , ТОВ "ТАПІ" , ПП "НОВІНТЕХ-М" , ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Хмельницької міської ради, в якому просить:

- визнати протиправним і скасувати рішення Хмельницької міської ради від 28.03.2023 №90 "Про розгляд звернення АТ "Катіон";

- зобов`язати Хмельницьку міську раду прийняти рішення про надання акціонерному товариству "Катіон" згоди (дозволу) на встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що знаходиться за адресою: м. Хмельницький, вул. Тернопільська, 19 та перебуває у постійному користуванні акціонерного товариства "Катіон" на підставі державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-ХМ №001317, який зареєстрований у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею ХМ №897 від 13.01.1999.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про те, що зазначене рішення прийняте відповідачем з порушенням статті 55 Закону України "Про землеустрій", Земельному кодексу України, Закону України "Про Державний земельний кадастр" та Закону України "Про місцеве самоврядування". Просить позов задовольнити.

Ухвалою від 11.04.2023 суд відкрив провадження у зазначеній адміністративній справі за правилами спрощеного провадження без виклику сторін.

У відзиві на позов відповідач заперечив щодо задоволення позовних вимог. Зазначає, що оскаржуване рішення Хмельницької міської ради, яке прийняте на виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16.02.2023 у справі №560/4775/22, є обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам чинного законодавства.

Зазначає, що до подання заяви до Хмельницької міської ради про надання згоди на встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) позивач згідно відомостей, що містяться в реєстрі речових прав на нерухоме майно продав ряд об`єктів нерухомого майна, що відповідно до ст. 120 Земельного кодексу України зумовило припинення права користування частинами земельної ділянки, на яких знаходились продані об`єкти нерухомого майна. Відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власниками нерухомого майна по АДРЕСА_1 є цілий перелік осіб, до яких відповідно принципу цілісності об`єкту нерухомого майна та земельної ділянки перейшло право на земельну ділянку, на якій таке майно розташоване. Станом на час розгляду Хмельницькою міською радою 07.02.2022 звернення АТ "Катіон" у постійному користуванні та оренді третіх осіб перебувало декілька земельних ділянок по АДРЕСА_1 , які входили в земельну ділянку площею 22,3539 га. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 17.05.2023 залучено до участі в справі №560/5861/23, в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ТОВ "Кашмір", ПФ "ВУД", ТОВ "ТАПІ", ПП "НОВІНТЕХ-М", ОСОБА_1 .

Від ПФ "ВУД", ТОВ "ТАПІ", ПП "НОВІНТЕХ-М" та ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення на адміністративний позов, в яких вказують на безпідставність позовних вимог та просять відмовити в їх задоволенні.

Від позивача до суду надійшли письмові пояснення, де вказує на те, що розроблення технічної документації надасть можливість відновити актуальні межі земельної ділянки, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив таке.

ПАТ "Катіон" (в подальшому - АТ "Катіон") є правонаступником заводу "Катіон", виробничого об`єднання "Катіон" і ВАТ "Катіон".

Згідно з рішенням виконкому Хмельницької міської ради від 24.12.1998 №763 ВАТ "Катіон" видано державний акт на право постійного користування землею площею 22,3539 га, серії ІІ-ХМ №001317, який зареєстрований у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею ХМ № 897 від 13.01.1999.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 01 липня 2016 року по справі №924/391/16 у позові фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 м. Хмельницький до публічного акціонерного товариства "Катіон" м. Хмельницький, Хмельницької міської ради м. Хмельницький про визнання недійсним державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-ХМ №001317 від 13.01.1999 по вулиці Тернопільській, 19 у місті Хмельницькому, виданого публічному акціонерному товариству "Катіон", відмовлено.

Позивач у грудні 2020 року звернувся до Хмельницької міської ради з листом про надання згоди на відновлення меж земельної ділянки згідно з вищевказаним державним актом на право постійного користування землею.

Листом від 15 січня 2021 року №12-5263-02-20 Управління земельних ресурсів та земельної реформи повідомило позивача, що звернення про надання згоди на відновлення меж земельної ділянки згідно з державним актом на право постійного користування землею серії ІІ-ХМ №001317, який зареєстрований у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за ХМ № 897 від 13.01.1999, буде винесено на розгляд постійної комісії з питань містобудування, земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища.

Згідно з листом від 05 лютого 2021 року №12-5263-02-20 Управління земельних ресурсів та земельної реформи у відповідь на звернення від 16 грудня 2020 року №204 повідомило позивача, що звернення про надання згоди на відновлення меж земельної ділянки згідно з цим державним актом відхилено на засіданні постійної комісії з питань містобудування, земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища, яке відбулося 29.11.2021.

Відповідно до витягу з протоколу №4 від 29 січня 2021 року засідання постійної комісії з питань містобудування, земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища, під час обговорення даного питання надійшла пропозиція відхилити звернення позивача щодо надання згоди на встановлення меж земельної ділянки площею 22,3539 га згідно з державним актом на право постійного користування серія ІІ-ХМ № 001317 №897 від 13.01.1999, в зв`язку із чим рішення не прийнято.

Позивач 12 лютого 2021 року листом №19 звернувся до Хмельницької міської ради з проханням винести на четверту сесію Хмельницької міської ради восьмого скликання, яка відбудеться 17.02.2021, розгляд питання про прийняття рішення про надання йому згоди на відновлення меж земельної ділянки згідно державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-ХМ №001317, який зареєстрований у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею ХМ №897 від 13.01.1999 та прийняти рішення про надання згоди на відновлення меж земельної ділянки.

Хмельницька міська рада не розглянула зазначену заяву про надання згоди на відновлення меж спірної земельної ділянки.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суд від 29.04.2021 у справі №560/2352/21 визнано протиправною бездіяльність Хмельницької міської ради щодо розгляду звернення ПАТ "Катіон" про надання згоди на встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 22,3539 га у м. Хмельницькому по вул. Тернопільській, 19, що перебуває в постійному ПАТ "Катіон" на підставі державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-ХМ №001317, та зобов`язано Хмельницьку міську раду включити в порядок денний та розглянути на черговій сесії Хмельницької міської ради восьмого скликання, питання про надання чи відмову в надані згоди на встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 22,359 га та прийняти відповідне рішення.

На виконання зазначеного рішення суду Хмельницька міська рада розглянула звернення позивача про надання згоди на встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 22,3539 га та прийняла рішення від 07.02.2022 №3 «Про розгляд звернення ПАТ "Катіон", яким відмовила в надані згоди на встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 22,3539 га. Підставою для відмови слугувала відсутність можливості встановлення в натурі меж земельної ділянки площею 22,3539 га у зв`язку з продажем позивачем розташованої на ній частини об`єктів нерухомого майна, що відповідно до статті 120 Земельного кодексу України зумовило припинення права користування частинами земельної ділянки, на яких знаходились продані об`єкти нерухомого майна.

Зокрема, рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 28.12.2000 №1147 вилучено у ВАТ "Катіон" та передано в тимчасове користування приватній фірмі "Новінтех-М" земельну ділянку площею 3273 кв. м.; рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 27.12.2001 року №1107 вилучено у ВАТ "Катіон" та передано в постійне користування українсько-польського ТОВ "Кашмір" земельну ділянку площею 1350 кв.м.; рішенням Хмельницької міської ради №32 від 28.05.2008 року гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_3 передано в короткострокову оренду земельну ділянку площею 16637 кв.м. по АДРЕСА_1 ; рішенням Хмельницької міської ради №65 від 30.04.2014 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано в оренду гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_3 земельну ділянку площею 12312 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 ; рішенням Хмельницької міської ради від 04.03.2015 року №60 припинено право постійного користування частиною земельної ділянки площею 1767 кв.м. ПАТ "Катіон" по АДРЕСА_1 . Тому, відсутні правові підстави для надання згоди ПАТ "Катіон" на встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 22,3539 га по АДРЕСА_1 .

Вважаючи рішення від 07.02.2022 №3 "Про розгляд звернення ПАТ "Катіон" протиправним, позивач звернувся до суду.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16.02.2023 у справі №560/4775/22 визнано протиправним і скасовано рішення №3 Хмельницької міської ради від 07.02.2022 року "Про розгляд звернення ПАТ "Катіон".

Зобов`язано Хмельницьку міську раду повторно розглянути клопотання Акціонерного товариства "Катіон" про надання згоди (дозволу) на встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у м. Хмельницькому по вул.Тернопільській, 19, що перебуває в постійному користуванні АТ "Катіон" на підставі державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-ХМ №001317, який зареєстрований у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за ХМ №897 від 13.01.1999 року, з урахуванням висновків суду.

На виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2023 року в справі №560/4775/22, відповідачем було прийнято рішення від 28.03.2023 №90 "Про розгляд звернення АТ "Катіон", яким втретє відмовлено в надані згоди на встановлення (відновлення) меж земельної/ділянки в натурі (на місцевості) площею 22,3539 га у АДРЕСА_1 , що перебуває в постійному ПАТ "Катіон" на підставі державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-ХМ №001317, який зареєстрований у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за ХМ №897 від 13.01.1999.

Вважаючи оскаржуване рішення протиправним, позивач звернуся до суду із цим адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд звертає увагу на таке.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України,

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про Державний земельний кадастр" №3613-VI від 07.07.2011 визначено, що державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Статтею 15 Закону України "Про Державний земельний кадастр" передбачено, що до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об`єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку.

Відомості про земельну ділянку містять інформацію про її власників (користувачів), зазначену в частині другій статті 30 цього Закону, зареєстровані речові права відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини 1, 2 та 6 статті 16 Закону України "Про Державний земельний кадастр" встановлено, що земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер.

Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі.

Згідно статті 20 Закону України "Про Державний земельний кадастр", відомості Державного земельного кадастру є офіційними.

Внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру є обов`язковим.

Відповідно до п. 2. Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Державний земельний кадастр" земельні ділянки, право власності (користування), на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або комплексного плану просторового розвитку території територіальної громади, генерального плану населеного пункту, детального плану території за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності) або особи, яка подала заяву про визнання спадщини відумерлою, якщо така справа прийнята до провадження судом, або органу місцевого самоврядування, що затвердив комплексний план просторового розвитку території територіальної громади, генеральний план населеного пункту, детальний план території. Заява також може подаватися особою, якій на підставі рішення Кабінету Міністрів України та відповідного договору було передано у господарське відання об`єкт державної власності, що використовується у процесі провадження діяльності з передачі електричної енергії і транспортування та/або зберігання природного газу, і на замовлення якої була розроблена технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з метою передачі земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, у постійне користування зазначеній особі.

Внесення інших змін до відомостей про ці земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок.

З вищезазначеного слідує, що земельна ділянка, яка знаходиться у АДРЕСА_1 постійним користувачем якої є позивач, вважається об`єктом Державного земельного кадастру і за змістом статті 10 Закону України "Про Державний земельний кадастр" відомості про такий об`єкт повинні бути обов`язково внесені до Державного земельного кадастру.

Оскільки земельна ділянка, постійним користувачем якої є позивач, вважається сформованою і відомості про неї не внесені до Державного реєстру земель, державна реєстрація такої земельної ділянки здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності) на підставі рішення власника.

Правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою, регулювання відносин, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпечення сталого розвитку землекористування, визначені Законом України "Про землеустрій" №858-ІV від 22 травня 2003 року.

Згідно зі ст. 55 Закону України "Про землеустрій" встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється відповідно до відомостей Державного земельного кадастру, матеріалів Державного фонду документації із землеустрою та оцінки земель, матеріалів топографо-геодезичних робіт.

Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж: земельної ділянки в натурі (на місцевості) розробляється за рішенням власника (розпорядника) земельної ділянки, землекористувача.

У разі передачі у власність та користування земельної ділянки на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за рішенням Верховної Ради Автономної Республіки Кріт, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування технічна документація розробляється на підставі дозволу, виданого відповідним органом (крім випадків, якщо відповідно до закону розроблення технічної документації здійснюється без надання такого дозволу).

Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає: а) завдання на складання технічної документації із землеустрою; б) пояснювальну записку; в) матеріали топографо - геодезичних робіт; г) кадастровий план земельної ділянки; і) перелік обмежень у використанні земельної ділянки; д) відомості про встановлені межові знаки.

Таким чином, зі змісту статті 55 Закону України "Про землеустрій" вбачається, що підставою для розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) є рішенням власника (розпорядника) земельної ділянки, тобто рішенням відповідача.

Тому, протиправною є бездіяльність відповідача, яка полягає у не прийнятті рішення саме в порядку ст. 55 Закону України "Про землеустрій", на підставі якого позивач міг би розробити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) згідно державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-ХМ №001317.

Суд звертає увагу на те, що відповідач позбавляє можливості позивача внести в новостворені державні реєстри (Державний земельний кадастр і Державний реєстр прав) відомості про земельну ділянку, яка перебуває в його користуванні, чим перешкоджає позивачу на мирне користуватися своїм майном і офіційне, реєстраційне його визнання.

Також при розгляді справи суд враховує, що матеріали справи не містять доказів того, що державний акт на право постійного користування землею площею 22,3539 га, серії ІІ-ХМ №001317, який було видано ВАТ "Катіон" згідно з рішенням виконкому Хмельницької міської ради від 24.12.1998 №763, визнано недійсним чи скасовано у встановленому законом порядку.

Крім того, рішенням Господарського суду Хмельницької області від 01.07.2016 у справі №924/391/16 відмовлено в задоволенні позову ФОП ОСОБА_1 про визнання недійсним державного акта на право постійного користування землею серії ІІ-ХМ №001317 від 13.01.1999р. по вулиці Тернопільській, 19 у місті Хмельницькому, виданого Публічному акціонерному товариству "Катіон".

Верховний Суд у своїй практиці неодноразово покликався на те, що ефективний засіб правового захисту у розумінні статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації - не відповідає зазначеній нормі Конвенції (постанова Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 705/552/15-а, постанови Верховного Суду від 18.04.2018 у справі №826/14016/16, від 11.02.2019 у справі № 2а-204/12, від 04.08.2020 у справі №340/2074/19).

Обраний позивачем спосіб захисту має бути спрямований на відновлення порушених прав, захист законних інтересів і, у випадку задоволення судом його вимог, рішення повинно мати наслідком реальне відновлення тих прав, за захистом яких позивач звернувся до суду.

Враховуючи, що позивач неодноразово звертався до Хмельницької міської ради з проханням про надання згоди на встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі, для повного захисту інтересів позивача, необхідно зобов`язати Хмельницьку міську раду прийняти рішення про надання позивачу згоди (дозволу) на встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у АДРЕСА_1 , що перебуває в постійному користуванні AT "Катіон" на підставі державного акту на право постійного користування землею серії II-ХМ №001317, який зареєстрований у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за ХМ №897 від 13.01.1999.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про задоволення адміністративного позову.

Стосовно вимог позивача про зобов`язання відповідача в місячний строк подати звіт про виконання рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до змісту статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, і має застосовуватися у виключних випадках.

Разом з тим, слід вказати, що позивач зазначаючи про необхідність встановлення судового контролю не зазначає про обставини, які б свідчили, що рішення суду ухвалене у даній справі не буде виконано відповідачем. Враховуючи обставини даної справи, суд не вважає за необхідне зобов`язувати суб`єкта владних повноважень подавати звіт про виконання цього судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 2684,00 грн пропорційно до задоволених позовних вимог.

Відносно стягнення витрат на правничу допомогу суд зазначає таке.

Відповідно до вимог ст. 132 КАС України витрати на професійну правничу допомогу віднесено до складу судових витрат. Такі витрати несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Відповідно до вимог ст. 139 КАС України при задоволенні вимог сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - відповідача по справі.

Позивачем 15.01.2021 укладено договір про надання правової допомоги. За змістом договору сторони досягли згоди, що оплата послуг (робіт) здійснюватиметься шляхом отримання винагороди адвокатським об`єднанням у формі гонорару, розмір якого визначається Додатком 1 на основі погодинної ставки з попереднім авансуванням, розмір якого сторонами погоджується.

Додатковою угодою №06/04/23 до договору про надання професійної правничої допомоги №25/01/21 від 25.01.2021 визначено, що сторони погодили, що незалежно від умов договору та додатків до нього, загальна вартість послуг за надання правової допомоги у судовій справі щодо визнання протиправним і скасування рішення №90 Хмельницької міської ради від 28.03.2023 "Про розгляд звернення АТ "Катіон" становить 10000 грн.

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 28.12.2020 у справі № 640/18402/19 (провадження № К/9901/27657/20) при визначенні гонорару адвоката у твердій сумі детальний опис робіт не потребується, оскільки його подання передбачено для визначення розміру витрат. При визначенні гонорару у твердій сумі кількість витраченого адвокатом часу та обсяг виконаних робіт не впливають на розмір гонорару.

Відповідно до положень статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження понесених позивачем витрат представником позивача надані:

- договір №25/01/21 про надання професійної правничої допомоги від 25.01.2021;

- додаткова угода №06/04/23 до договору про надання професійної правничої допомоги №25/01/21 від 25.01.2021;

- рахунок - фактура №11-25/01/21 від 06.04.2023 щодо здійснення оплати за договором №25/01/21 від 25.01.2021;

- заключна виписка від 06.04.2023 про здійснення оплати в сумі 10000 грн згідно із рахунком №11-25/01/21 від 06.04.2023;

- ордер на надання правничої (правової) допомоги від 06 квітня 2023 року серії ВХ №1043804;

- свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю серії ХМ №000200 від 14.11.2018.

Водночас, суд враховує, що предмет спору відноситься до справ незначної складності та не потребує значних витрат часу на виконання відповідних робіт щодо підготовки позовної заяви. Обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними.

Суд зауважує, що особа має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Так, у постановах Верховного Суду від 11 лютого 2021 року по справі №520/9115/19 та від 03 червня 2022 року по справі №640/18492/18 викладено правову позицію, згідно якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, ціну позову, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо - є неспівмірним.

У постанові Верховного Суду від 04 червня 2021 року по справі №380/887/20 зазначено, що судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Зважаючи на це, суд приходить до висновку, що витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу в сумі 3000,00 грн, є доведеними та співмірними обсягу наданої адвокатом правничої допомоги, відтак підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати рішення Хмельницької міської ради від 28.03.2023 №90 року "Про розгляд звернення АТ "Катіон".

Зобов`язати Хмельницьку міську раду прийняти рішення про надання акціонерному товариству "Катіон" згоди (дозволу) на встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що знаходиться за адресою: м. Хмельницький, вул. Тернопільська, 19 та перебуває у постійному користуванні акціонерного товариства "Катіон" на підставі державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-ХМ №001317, який зареєстрований у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею ХМ №897 від 13.01.1999.

Стягнути на користь акціонерного товариства "Катіон" судовий збір у розмірі 2684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Хмельницької міської ради.

Стягнути на користь акціонерного товариства "Катіон" 3000 (три тисячі) грн 00 коп. судових витрат за надання професійної правничої допомоги з Хмельницької міської ради, за рахунок її бюджетних асигнувань.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:Акціонерне товариство "Катіон" (вул. Тернопільська, 19, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29016 , код ЄДРПОУ - 05470288)
Відповідач:Хмельницька міська рада (вул. Гагаріна, 3, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 33332218)
Треті особи:ТОВ "Кашмір" (31336, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, с. Шаровечка, ); ПФ "ВУД" (29000, Хмельницька область, м. Хмельницький, вул.Тернопільська, буд. 19, ); ТОВ "ТАПІ" (29000, Хмельницька область, м. Хмельницький, вул.Тернопільська, буд. 19, ); ПП "НОВІНТЕХ-М" (29018, м. Хмельницький, вул. Тернопільська, 19, ); ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )

Головуючий суддя Я.В. Драновський