Справа № 620/3183/23
Суддя: Тихоненко О.М.
Дата ухвалення: 2023-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2023 року м. Чернігів Справа № 620/3183/23

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Тихоненко О.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі відповідач 2) про визнання протиправним та скасування рішення відповідача 1 від 15.02.2023 за №336 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах позивачу; зобов`язання відповідача 2 зарахувати позивачу до загального страхового стажу період роботи з 09.08.1993 по 04.04.1996 в приватному підприємстві Корд, до пільгового стажу період навчання з 01.09.1983 по 16.07.1986, період служби в армії 15.10.1986 по 01.11.1988, період роботи з 06.08.1986 по 09.10.1986, з 02.12.1988 по 06.05.1989, з 16.05.1989 по 05.03.1991, з 12.03.1991 по 27.07.1992, з 09.08.1993 по 04.04.1996, з 15.03.2005 по 27.03.2006, з 03.04.2006 по 30.10.2006, з 22.01.2019 по 30.04.2021 до пільгового стажу за Списком №2, з 08.06.2021 по 11.11.2022 до пільгового страхового стажу за Списком №1 та призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 07.02.2023.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач 1 спірним рішенням відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за відсутності необхідного пільгового та страхового стажу, однак згідно записів у трудовій книжці позивач має необхідний страховий стаж та стаж роботи за Списком № 1 та Списком № 2 більш ніж 12 років 6 місяців, що надає останньому право на пенсію за статтею 114 Закону України Про загальнообов`язкове пенсійне страхування.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.03.2023 звільнено позивача від сплати судового збору, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду надано термін для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень.

Вказану ухвалу суду відповідач 1 отримав 28.03.2023, що підтверджується довідкою в матеріалах справи, однак правом для подання відзиву чи заяви про продовження процесуального строку для подання відзиву у встановлений судом 15-денний строк не скористався. При цьому, від відповідача надійшов відзив на позов 21.04.2023, однак наведені в ньому доводи судом не можуть бути прийняті до уваги, з огляду на те, що він поданий поза межами строку, встановленого в ухвалі від 28.03.2023. При цьому, суд вважає необґрунтованими викладені у відзиві доводи відповідача про наявність підстав для поновлення процесуального строку для подання відзиву у справі, з огляду на те, що лише факт введення воєнного стану на території України не може слугувати безумовною та достатньою підставою для визнання поважними причин пропуску процесуального строку для органу державної влади за відсутності відповідних обґрунтувань та доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на роботу цього державного органу.

Верховний Суд в постановах від 26.09.2022 по справі №560/403/22 та від 03.11.2022 по справі №560/15534/21 зазначив, що неналежна організація процесу із оскарження судового рішення з боку відповідальних осіб, виникнення організаційних складнощів у суб`єкта владних повноважень для своєчасного подання апеляційної скарги є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною, є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Відповідач, що діє від імені держави, як суб`єкт владних повноважень, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від організаційних складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Крім того, відповідно до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 25 квітня 2022 року, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 №75, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.04.2022 за №453/37789, Житомирська область виключена із вказаного Переліку.

Тобто, з квітня 2022 року м. Житомир не перебуває в районі проведення воєнних (бойових) дій або в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.05.2023 залучено до участі у справі № 620/3183/23 другого відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області та встановлено останньому 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву, або заяви про визнання позову.

Вказану ухвалу суду відповідач 2 отримав 16.05.2023, що підтверджується довідкою в матеріалах справи, однак правом для подання відзиву чи заяви про продовження процесуального строку для подання відзиву у встановлений судом 15-денний строк не скористався. При цьому, суд зазначає, що ГУ ПФУ в Чернігівській області згідно штампу на конверті подано відзив на позов 08.06.2023 без клопотання про поновлення процесуального строку на його прийняття, як наслідок поданий понад строк відзив не може бути прийнятий судом до уваги.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 ,

виповнилося 55 років, в зв`язку з чим останній 09 лютого 2023 року звернулася до відділу

обслуговування громадян № 5 (сервісний центр) управління обслуговування

громадян ГУ ПФУ в Чернігівській області із заявою про призначення пенсії

за віком на пільгових умовах, що підтверджується заявою та розпискою-

повідомленням від 09.02.2023.

За принципом екстериторіальності заяву позивача було розглянуто ГУ ПФУ в Житомирській області та прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії від 15.02.2023 № 36 (а.с.42).

У вказаному рішенні зазначено, що до стажу роботи не зараховано період роботи з 09.08.1993 по 04.04.1996 оскільки в трудовій книжці відсутня посада посадової особи про проведення запису про звільнення, що не відповідає вимогам «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» № 58 від 29.07.1993 року. Зазначено, що пільговий стаж становить 0 років 0 місяців 0 днів, тобто жодний період моєї роботи електрогазозварником відповідачем 2 не зараховано до пільгового стажу, оскільки не надані пільгові довідки.

Листом від 17.02.2023 № 2500-0208-8/10835 ГУ ПФУ в Чернігівській області повідомило позивача про прийняте рішення (а.с.41).

Позивач вважаючи, що має право на пенсію за віком на пільгових умовах, звернувся до суду з відповідним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Так, у відповідності до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права, Конституція України має найвищу юридичну силу, її норми є нормами прямої дії, а тому органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 8, частина друга статті 19 Основного Закону України).

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058) розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального

пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

За змістом ч. 1 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Частиною 2 ст. 24 Закону № 1058 визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно з ч.4 ст.24 Закону № 1058 періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

В силу пунктів 1, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Таким чином, основним документом, який підтверджує наявність у особи трудового стажу є трудова книжка.

Отже, та обставина, що позивач дійсно працював з 09.08.1993 по 04.04.1996 в приватному підприємстві «Корд» підтверджується записами в трудовій книжці серії НОМЕР_1 , в якій відображені факти пов`язані з прийняттям на роботу та звільненням, зазначено номери наказів на підставі яких внесено відповідні записи.

Щодо аргументів пенсійного органу щодо відсутності посади посадової особи при проведенні запису звільнення, то варто вказати, що працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці.

В свою чергу, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення мене мого конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питання надання пенсії за віком.

Верховний Суд у постанові № 687/975/17 від 21.02.2018 вказав, що на особу не може перекладались тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Щодо не зарахування періодів навчання, служби в армії та роботи позивача електрогазозварником до пільгового стажу, суд зазначає наступне.

Так, позивач згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 :

з 01.09.1983 по 16.07.1986 навчався в училищі № 43 м. Адіївка Донецької області за спеціальністю «електрогазозварник»;

з 06.08.1986 по 09.10.1986 працював електозварником в спеціалізованому будівельно-монтажному поїзді № 408 Донецького ордена Леніна залізниці;

з 15.10.1986 по 01.11.1988 проходив службу в армії;

з 02.12.1988 по 06.05.1989 працював на прорабському пункті № 1 ССМП -408 електрогазозварником 4 розряду;

з 16.05.1989 по 05.03.1991 працював в головному матеріальному складі електрогазозварником 4 розряду;

з 12.03.1991 по 27.07.1992 працював ПМК-267 електрозварником 5 розряду;

з 09.08.1993 по 04.04.1996 працював ЧП «Корд» електрогазозварником 5 розряду;

з 15.03.2005 по 27.03.2006 працював МП ТОВ «Мастера технологій сталефибробетона» електрозварником 5 розряду;

з 03.04.2006 по 30.10.2006 працював ЧН «Гасик» електрогазозварником 5 розряду;

з 22.01.2019 по 30.04.2021 працював ТОВ «Українська будівнича компанія - Лідер» газоелектрозварником.

Таким чином, пільговий стаж позивача за списком № 2 складає 15 років 3 місяці 4 дні.

Крім того, з 08.06.2021 по 11.11.2022 позивач працював в ПАТ «Авдіївський коксохімічний завод» електромонтером з ремонту та обслуговування електроустаткування 4 розряду, що також входить пільгового стажу за Списком № 1 (частина 3 розділу IV Виробництво коксокпродуктів - працівники, зайняті ремонтом устаткування в умовах діючого виробництва) та підтверджується даними з Реєстру застрахованих осіб державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до частини другої статті 114 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше ЗО років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 01 грудня 2005 року № 1451/11731, встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

У всіх діючих у відповідний час моєї роботи Списках № 2 у розділі XXXIII. Загальні професії (у всіх галузях господарства) передбачені професії газозварники; електрогазозварники, зайняті різанням та ручним зварюванням, на напівавтоматичних машинах, а також автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче З класу небезпеки; електрозварники на автоматичних та напівавтоматичних машинах, зайняті зварюванням у середовищі вуглекислого газу, на роботах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, а також на напівавтоматичних машинах; електрозварники ручного зварювання.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-ХІІ час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Статтею 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Таким чином, час проходження строкової військової служби зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 5 грудня 2019 року у справі №513/1195/16-а.

Із записів трудової книжки НОМЕР_1 вбачається, що позивач працював електрозварником 4 розряду та звільнений з цієї посади 09.10.1986 у зв`язку з призовом на військову службу.

Таким чином, на момент призову на строкову військову службу позивач працював на посаді, яка дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Враховуючи викладені обставини, період проходження позивачем строкової військової служби підлягає зарахуванню до стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

Крім того, відповідно до ст. 38 Закону України «Про професійно- технічну освіту» від 10 лютого 1998 року № 103/98-ВР час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Як вбачається з диплому № НОМЕР_2 позивач 16.07.1986 закінчив СПТУ № 43 м. Авдіївка Донецької області за спеціальністю електрогазозварник, а з 06.08.1986 прийнятий в спеціалізований будівельно-монтажний поїзд № 408 Донецької ордена Леніна залізниці електрозварником 4 розряду, що підтверджується записами в трудовій книжці.

Оскільки перерва між днем закінчення навчання в СПТУ і днем зарахування на роботу за професією не перевищує 3 місяців, то період навчання в СПТУ має бути зарахований до пільгового трудового стажу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12 грудня 2019 року у справі №683/1774/16-а.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року - основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними документами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 18 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

У такому ж порядку підтверджується стаж роботи за відсутності документів у разі, коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються (розміщувалися) на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, в районі проведення антитерористичної операції або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, а також на територіях територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають/перебували в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), а також у разі, коли майно (документи) підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (незалежно від місця їх реєстрації на території України) розташоване на території України та/або пошкоджене чи знищене внаслідок воєнних (бойових) дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації проти України, за умови документального підтвердження пошкодження чи знищення майна (документів).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку №637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на територіях, зазначених в абзаці другому пункту 18 цього Порядку, стаж роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У разі відсутності правонаступника, а також у разі знищення архівів у зв`язку з воєнними (бойовими) діями підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи, а також до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням із Мінсоцполітики та Мінфіном.

Таким чином, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 03.02.2021 у справі № 750/4692/17, від 10.12.2020 у справі № 185/5276/16-а, від 12.02.2019 у справі №337/1297/17, від 21.03.2019 у справі №227/4564/16-а, від 20.02.2018 у справі №234/13910/17, від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17.

З трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 вбачається, що всі записи містять назви посад, номери та дати наказів, скріплені печаткою підприємства та підписом уповноваженої особи.

Також форма ОК 5 містить дані щодо сплачених за позивача за 1999 - 2022 роки страхових внесків.

Крім того, суд враховує, що наразі позивач повністю обмежений у праві звернутися до установ в яких працював або архіву, щоб отримати додаткові довідки, оскільки підприємства на яких працював останній знаходяться на окупованій території (м. Донецьк, Ясинувата) та території, де ведуться активні бойові дії, зокрема м. Авдіївка.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач 1 неправомірно відмовив позивачу в зарахуванні до спеціального стажу час роботи електогазозварником, час навчання та служби в армії, отже, незаконно прийняв рішення про відмову в призначенні пільгової пенсії у зв`язку з повною відсутністю необхідного стажу роботи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до ч. 3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.І Європейської Соціальної хартії кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 №3-рп/2003).

Згідно статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Також, у своєму рішенні від 16.09.2015 у справі №21-1465а15 Верховний Суд України вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

У відповідності до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

В зв`язку зі звільненням позивача від сплати судового збору (ухвала суду від 28.03.2023) необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн з кожного.

Керуючись статтями 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 15.02.2023 за №336 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати ОСОБА_1 до загального страхового стажу період роботи з 09.08.1993 по 04.04.1996 в приватному підприємстві Корд, до пільгового стажу період навчання з 01.09.1983 по 16.07.1986, період служби в армії 15.10.1986 по 01.11.1988, період роботи з 06.08.1986 по 09.10.1986, з 02.12.1988 по 06.05.1989, з 16.05.1989 по 05.03.1991, з 12.03.1991 по 27.07.1992, з 09.08.1993 по 04.04.1996, з 15.03.2005 по 27.03.2006, з 03.04.2006 по 30.10.2006, з 22.01.2019 по 30.04.2021 до пільгового стажу за Списком №2, з 08.06.2021 по 11.11.2022 до пільгового страхового стажу за Списком №1 та призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 07.02.2023.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн. отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач 1: Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, буд.7, м. Житомир, 10003, ).

Відповідач 2: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (, вул. П`ятницька, 83-а, м. Чернігів, 14000).

Повний текст рішення складений 30.06.2023.

Суддя О.М. Тихоненко