Справа № 120/5387/23
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2023-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/5387/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Дончик Віталій Володимирович

Суддя-доповідач - Капустинський М.М.

29 червня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сапальової Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25 травня 2023 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

у квітні 2023 року Головне управління ПФУ у Вінницькій області звернулось до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 18.04.2023 року відповідачем винесено постанову, якою накладено на Головне управління ПФУ у Вінницькій області штраф в розмірі 5100 грн. за невиконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду у справі №120/11477/21-а без поважних причин.

На переконання позивача, постанова державного виконавця від 18.04.2023 року є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки рішення суду виконано фактично та у повному обсязі, у зв`язку із чим, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 25 травня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

26 червня 2023 року на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив від Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у якому представник відповідача заперечує проти задоволення вимог апеляційної скарги та просить залишити її без задоволення.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 06.12.2021 року в адміністративній справі №120/11477/21-а, крім іншого, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 без обмеження максимальним розміром пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум.

Окремою ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 06.12.2021 року в адміністративній справі №120/11477/21-а, крім іншого, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, що полягають в обмеженні розміру пенсії ОСОБА_1 до виплати розміром, визначеним станом на 01.04.2019 - 27165,39 грн., під час проведення перерахунку пенсії з 01.04.2019 на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 06.12.2021 у справі № 120/11477/21-а.

06.02.2023 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження №70945213 з примусового виконання виконавчого листа по справі №120/11477/21-а, виданого 25.05.2022 року Вінницьким окружним адміністративним судом про "Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 року без обмеження максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум".

Листом №0200-0902-5/14512 від 15.02.2023 року Головним управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повідомлено про виконання рішення суду, відповідно до якого боржником проведено розрахунок розміру пенсії ОСОБА_1 , який станом на 01.04.2019 року склав 27165,39 грн. та донараховано стягувачу кошти в сумі 352507,72 грн. за період з 01.04.2019 року по 28.02.2022 року.

Крім цього повідомили, що донараховані кошти будуть виплачені після виділення коштів на фінансування з державного бюджету України, оскільки нормами статті 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" встановлено, що виплата пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом забезпечується за рахунок коштів державного бюджету України. Власні кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України, що передбачено статтею 72 Закону №1058. Статтею 73 Закону №1058 встановлено вичерпний перелік використання коштів Пенсійного фонду та заборону їх спрямування на цілі, не передбачені цим законом. Тобто, в Головного управління відсутні правові підстави для виплати пенсій колишнім працівникам силових структур за рахунок власних коштів.

06.03.2023 року державним виконавцем винесено вимогу №3205/4.1-22/9, якою вимагається виконати рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 06.12.2021 року, з урахуванням окремої ухвали суду від 25.01.2023 року та надати обґрунтовану відповідь щодо виконання до 20.03.2023 року.

Листом №0200-0902-5/26639 від 20.03.2023 року Головним управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повідомлено щодо виконання вимоги державного виконавця, відповідно до якого, на виконання Постанови Кабінету Міністрів №118, з березня 2022 року боржником проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 та нараховано 3434,98 грн. сум індексації.

Враховуючи вимоги статті 43 Закону №2262 та Закону №3368, виплата пенсії ОСОБА_1 проводиться без обмеження максимальним розміром та становить 27921, 40 грн.

Крім цього, донараховані кошти в сумі 21868,93 грн. та 352507, 72 грн. включено до реєстру судових рішень та будуть виплачені після виділення коштів на фінансування з Державного бюджету України.

18.04.2023 року державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на Головне управління ПФУ у Вінницькій області в сумі 5100 грн. за невиконання рішення суду без поважних причин, що зобов`язує боржника вчинити певні дії.

Головне управління ПФУ у Вінницькій області вважає постанову державного виконавця від 18.04.2023 року про накладення штрафу за невиконання рішення суду без поважних причин протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки рішення суду виконано фактично та у повному обсязі, у зв`язку із чим, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Плахотнюк Н.Ю. правомірно та з дотриманням норм Закону України "Про виконавче провадження", прийнято постанову від 18.04.2023 року ВП №70945213 про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області в розмірі 5100 грн. за невиконання рішення суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з частинами 2-3 статті 63 Закону №1404-VIII, у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Приписами частини 2 статті 75 Закону №1404-VIII визначено, що у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Проведений системний аналіз вищезазначених положень дозволяє дійти висновку, що на момент прийняття державним виконавцем постанови про накладення штрафу має бути встановлений факт невиконання боржником рішення суду у встановлений законодавством строк, з приводу якого здійснюються заходи на його виконання. При цьому, обов`язковою умовою накладення державним виконавцем штрафу є невиконання судового рішення боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати судове рішення, проте не зробив цього.

Поважними причинами невиконання рішення суду в розумінні норм Закону №1404-VIII можуть вважатися обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення особи, і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій.

Встановлення таких обставин як невиконання судового рішення, наявність поважних причин такого невиконання, необхідно здійснювати в кожному конкретному випадку індивідуально. Обов`язок з`ясування цих обставин покладено на державного виконавця.

Оскаржувана постанова про накладення штрафу від 18.04.2023 року у виконавчому провадженні №70945213 винесена з огляду на висновки головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про невиконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 06.12.2021 року та окремої ухвали від 25.01.2023 року у справі №120/11477/21-а, з чим позивач не погоджується.

Відтак, предметом доказування в межах даної адміністративної справи є встановлення факту виконання чи невиконання виконавчого листа №120/11477/21-а, виданого 25.03.2022 року Вінницьким окружним адміністративним судом.

Так, з матеріалів справи встановлено, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 06.12.2021 року в адміністративній справі №120/11477/21-а, крім іншого, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 без обмеження максимальним розміром пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум.

Окремою ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 25.01.2023 року в адміністративній справі №120/11477/21-а, крім іншого, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, що полягають в обмеженні розміру пенсії ОСОБА_1 до виплати розміром, визначеним станом на 01.04.2019 - 27165,39 грн., під час проведення перерахунку пенсії з 01.04.2019 на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 06.12.2021 у справі №120/11477/21-а.

Вказаною ухвалою, крім іншого, встановлено, що розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 року становить - 27165,39 грн., з 01.07.2019 року - 27281,30 грн., з 01.12.2019 року - 27409,32 грн., з 01.07.2020 року - 27537,34 грн., з 01.12.2020 року - 27635,95 грн., з 01.07.2021 року - 27783,00 грн., з 01.12.2021 року - 27921,40 грн., з 01.03.2022 року - 31356,38 грн., однак ГУ ПФУ у Вінницькій області здійснює її виплату у розмірі - 27165,39 грн.

Збільшення розміру пенсії позивача обумовлено збільшенням прожиткового мінімуму, який враховується при розрахунку розміру надбавки за особливі заслуги відповідно до Закону України "Про пенсії за особливі заслуги перед Україною" та доплати, як учаснику бойових дій.

Відтак, не зважаючи на те, що з 01.07.2019 року розмір пенсії ОСОБА_1 постійно збільшувався а саме: з 01.07.2019 року на 115,91 грн., з 01.12.2019 року на 243,93 грн., з 01.07.2020 року на 371,95 грн., з 01.12.2020 року - 470,56 грн., з 01.07.2021 року - 617,61 грн., з 01.12.2021 року - 756,01 грн., з 01.03.2022 року - 4190,99 грн., Головним управлінням ПФУ у Вінницькій області фактично зафіксовано розмір пенсії позивача у розмірі розрахованому станом на 01.04.2019 року в сумі 27165,39 грн.

На виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 06.12.2021 року та окремої ухвали суду від 25.01.2023 року, Головним управлінням ПФУ у Вінницькій області листом №0200-0902-5/26639 від 20.03.2023 року повідомлено відповідача про те, що станом на 01.04.2019 року розрахунок пенсії становить 27165, 39 грн., з 01.07.2019 року - 27281, 30 грн., з 01.12.2019 року - 27409, 32 грн., з 01.07.2020 року - 27537, 34 грн., з 01.12.2020 року - 27635, 95 грн., з 01.07.2021 року - 27783,00 грн., з 01.12.2021 року - 27921, 40 грн.

Крім цього, на виконання постанови Кабінету Міністрів України №118 позивачем здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 та нараховано 3434, 98 грн. сум індексації.

Разом з тим, з 01.03.2022 року пенсія ОСОБА_1 виплачується в розмірі, встановленому на 01.12.2021 року - 27921, 40 грн.

Головним управлінням ПФУ у Вінницькій області в наданому головному державному виконавцю листі №0200-0902-5/26639 від 20.03.2023 року повідомлено, що з урахуванням положень Закону України "Про Державний бюджет на 2022 рік", у зв`язку з зміною прожиткового мінімуму, а також, відповідно до Закону №3668, яким встановлено обмеження пенсії в розмірі 10 прожиткових мінімумів для осіб які втратили працездатність, максимальний розмір пенсії становить: з 1 січня - 1934 гривні, з 1 липня - 2027 гривень, з 1 грудня - 2093 гривні.

Як встановлено з перерахунку пенсії по пенсійній справі №ХЛ60190, з 01.03.2022 року підсумок пенсії позивача складає 31356, 38 грн., однак виплату обмежено сумою 27921, 40 грн.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що пенсійним органом при перерахунку пенсії ОСОБА_1 на виконання Вінницького окружного адміністративного суду від 06.12.2021 року та окремої ухвали суду від 25.01.2023 року у справі №120/11477/21-а, обмежено її максимальним розміром - десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Водночас, предметом розгляду адміністративної справи №120/11477/21-а було саме обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром під час проведення перерахунку з 01.04.2019 року, а зобов`язальна частина рішення містила початкову дату проведення перерахунку без обмеження максимального розміру пенсії без часового обмеження в майбутньому.

Тобто, питання обмеження пенсії позивача максимальним розміром було предметом судового розгляду у вказаній справі і ухвалене в цій справі рішення суду має преюдиційний характер для правовідносин між сторонами. Серед іншого це означає, що під час проведення наступних перерахунків пенсії позивача пенсійний орган не вправі застосовувати обмеження максимального розміру пенсії з тих підстав, яким вже надано оцінку у судовому рішення, що набрало законної сили.

Враховуючи вищезазначене колегія суддів зауважує, що з часу прийняття Вінницьким окружним адміністративним судом рішення по справі №120/11477/21-а пенсійне законодавство в частині, що стосується застосування обмеження пенсій максимальним розміром не зазнало змін, що спростовує наведені у позовній заяві доводи пенсійного фонду щодо наявності підстав для застосування обмеження розміру пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром.

Наведене свідчить про невиконання позивачем вказаного рішення суду без поважних причин та про правомірність прийнятої державним виконавцем постанови про накладення штрафу в сумі 5100 грн. від 18.04.2023 ВП №70945213.

Колегія суддів також акцентує увагу на тому, що судове рішення, яке набрало законної сили, стає незмінним (неспростовним), основні і додаткові судження (висновки) суду по суті справи стають остаточними.

Так, у Рішенні від 26.06.2013 року №5-рп/2013 Конституційний Суд України зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист; набрання судовим рішенням законної сили є юридичною подією, з настанням якої виникають, змінюються чи припиняються певні правовідносини, а таке рішення набуває нових властивостей; основною з цих властивостей є обов`язковість - сутнісна ознака судового рішення як акта правосуддя (пп. 2.4 мотивувальної частини Рішення від 23.11.2018 року №10-р/2018); невід`ємною складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення. Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року №11-рп/2012).

Конституційний Суд України у Рішенні від 26.06.2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в п. 43 рішення у справі "Шмалько проти України" (заява №60750/00) вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Плахотнюк Н.Ю. правомірно та з дотриманням норм Закону України "Про виконавче провадження", прийнято постанову від 18.04.2023 року ВП №70945213 про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області в розмірі 5100 грн. за невиконання рішення суду.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25 травня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Ватаманюк Р.В. Сапальова Т.В.