Справа № 400/1462/20
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2023-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2023 р. № 400/1462/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю секретаря судового засідання Тяннікової А.С., представника позивача Петровського Д.О., представників відповідача Єгорової О.П., Кольченка С.П. за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "МАГІСТРАЛЬ-ЮГ", просп. Героїв України, 87-В, кв.29, м. Миколаїв, 54025,
до відповідача:Головного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001,
про:визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 26.03.2020 № 1, № 1,
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою «МАГІСТРАЛЬ-ЮГ» (далі Товариство або позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом, що містив вимоги:

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області (далі Управління або відповідач) № 1 від 26.03.2020;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Управління № від 26.03.2020.

Рішенням від 13.07.2020 (т. с. 34, арк. 171-182), що було залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06.10.2020 (т. 35, арк. 79-108), Миколаївський адміністративний суд позовні вимоги задовольнив.

Постановою від 19.08.2021 (т. 35, арк. 164-178) Верховний Суд касаційну скаргу Управління задовольнив, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13.07.2020 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06.10.2020 скасував, справу направив на новий розгляд.

Ухвалою від 06.09.2021 суд прийняв справу до провадження.

Інформація щодо розгляду справи викладена в ухвалі від 17.03.2023 (т. 36, арк. 115-116).

В судовому засіданні 22.02.2022 в якості свідка була допитана ОСОБА_1 головний державний ревізор-інспектор відділу перевірок платників основних галузей економіки, у сфері матеріального виробництва, торгівлі та послуг управління податкових перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування Управління, посадова особа Управління, яка брала участь у проведенні перевірки Товариства.

В судовому засіданні представник Товариства вимоги адміністративного позову підтримав, представники Управління просили у задоволенні позову відмовити.

На обґрунтування позовних вимог Товариство, зокрема, вказало на безпідставність висновків контролюючого органу про непідтвердження показників податкових декларацій позивача та, відповідно, на протиправність прийнятих на підставі цих висновків податкових повідомлень-рішень.

Управління вимоги адміністративного позову заперечило, зазначило у відзиві (т. 35, арк. 186-198), що надані позивачем до перевірки документи, виписані контрагентами на адресу Товариства, не містять документального підтвердження відповідно до статті 9 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі Закон № 996) «… в зв`язку з відсутністю відповідного документального підтвердження операцій з придбання товарів (робіт, послуг) …». Позивач не надав ані під час перевірки, ані разом із запереченнями на акт перевірки первинні документи в повному обсязі, які б підтверджували фактичне здійснення господарських операцій, а надані Товариством документи не можуть вважатися достовірними. Згідно з відзивом, результати перевірки свідчать про фіктивність господарських операцій.

У додаткових поясненнях (т. 36, арк. 144-160) Управління навело інформацію щодо кримінальних проваджень, яка, на думку відповідача, має бути врахована при прийнятті рішення.

Як встановлено судом, з 09.01.2020 до 18.02.2020 посадові особи Управління провели документальну планову виїзну перевірку Товариства, результати якої оформили актом від 25.02.2020 № 218/14-29-05-01/31096185 (далі Акт, т. 1, арк. 24-229, т. 2, арк. 1-138).

Інформація щодо наданих Товариством на відповідні запити посадових осіб Управління (т. 2, арк. 139-146) документів та пояснень наведена у листах Товариства (т. 2, арк. 147-193).

Згідно з висновками Акта, Товариство порушило:

1. Пункт 44.1, пункт 44.2 статті 44, підпункт 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток на загальну суму 8 654 687 грн, у тому числі:

за 2017 рік на 1 365 623 грн;

за 2018 рік на 4 021 832 грн;

за І квартал 2019 року на 658 610 грн;

за І півріччя 2019 року на 1 468 324 грн (в т.ч. за ІІ квартал 2019 року на 808 714 грн);

за 3 квартали 2019 року на 3 267 232 грн (в т.ч. за ІІІ квартал 2019 року на 1 798 908 грн).

2. Пункт 198.1, пункт 198.2, пункт 198.3 статті 198, пункт 200.1, пункт 200.2 статті 200 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість на загальну суму 9 610 726 грн, у тому числі:

за травень 2017 року на 107 грн;

за червень 2017 року на 24 143 грн;

за липень 2017 року на 57 640 грн;

за серпень 2017 року на 1 833 грн;

за вересень 2017 року на 121 400 грн;

за жовтень 2017 року на 568 426 грн;

за листопад 2017 року на 552 322 грн;

за грудень 2017 року на 488 281 грн;

за січень 2018 року на 27 013 грн;

за березень 2018 року на 805 644 грн;

за травень 2018 року на 75 000 грн;

за червень 2018 року на 69 132 грн;

за липень 2018 року на 11 803 грн;

за серпень 2018 року на 185 962 грн;

за жовтень 2018 року на 1 041 806 грн;

за листопад 2018 року на 141 182 грн;

за грудень 2018 року на 1 776 805 грн;

за січень 2019 року на 326 529 грн;

за лютий 2019 року на 154 651 грн;

за березень 2019 року на 239 484 грн;

за квітень 2019 року на 32 271 грн;

за червень 2019 року на 575 883 грн;

за липень 2019 року на 413 434 грн;

за серпень 2019 року на 1 041 371 грн;

за вересень 2019 року на 813 260 грн.

12.03.2020 Товариство подало заперечення на Акт (т. 2, арк. 194-202), до яких додало копії первинних документів на 3 357 арк., згідно з описом (т. 2, арк. 203-249).

За результатами розгляду заперечень Управління «Відповіддю …» (від 23.03.2022, № 1419/10/14-29-05-01-07, т. 3, арк. 1-17) повідомило Товариство про залишення висновків Акта без змін.

Податковим повідомленням-рішенням від 26.03.2020 № 1 (далі Рішення 1, т. 4, арк. 68-69) Управління, з посиланням на підпункт 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, пункт 58.1 статті 58, абзаци перший, другий пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України, збільшило суму грошового зобов`язання Товариства з податку на прибуток приватних підприємств на 10 818 358,75 грн, з яких 8 654 687 грн податкове зобов`язання, 2 163 671,75 грн штрафні санкції.

Податковим повідомленням-рішенням від 26.03.2020 № 1 (далі Рішення 2, арк. 66-67) Управління, з посиланням на підпункт 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, пункт 58.1 статті 58, абзаци перший, другий пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України, збільшило суму грошового зобов`язання Товариства з податку на додану вартість на 12 013 40750 грн, з яких 9 610 726 грн податкове зобов`язання, 2 402 681,50 грн штрафні санкції.

Відповідач надав узагальнену інформацію щодо вказаних вище порушень («Розрахунок зобов`язань та штрафних санкцій по оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням ТОВ «МАГІСТРАЛЬ ЮГ» (код за ) в розрізі порушень, із зазначенням сум податків та штрафних санкцій за результатами господарських операцій з кожним із контрагентів та по періодам здійснення операцій (за результатами акту перевірки від 25.02.2020 №218/14-29-05-01/31096185)», далі Розрахунок, т. 35, арк. 199-202) із зазначенням: податкових періодів, в яких Товариство відобразило відповідні результати господарських операцій (у деклараціях з податку на прибуток та з податку на додану вартість); контрагентів-постачальників; суми не підтверджених, на думку відповідача, витрат та податкового кредиту; суми податків; суми штрафних санкцій; вказані в Акті підстави для висновків про порушення.

Так, Управління заперечило законність декларування Товариством результатів господарських операцій з 40 постачальниками: ТОВ «АВТОТЕХСЕРВИС ЮГ», ТОВ «ОЛІВІО ГРУП», ТОВ «ПЕЛІШОР», ТОВ «СУПЕРТЕН», ТОВ «БІЗНЕС-МАРІН», ТОВ «КВАДРУМ ЕЛІТ», ТОВ «ТІАРА КОМПАНІ ГРУП», ТОВ «ДУНАЙ КРАФТ», ТОВ «ПРОКСІТЕХНОТОРГ», ТОВ «МАГНУМ», ТОВ «КОМСНАБ ЛІДЕР», ПП «ОД-ТОРГ», ПП «ТРАЙГОН_ХЕРСОН_ПІВДЕНЬ», ТОВ «АЛЬ-ТРЕЙД-ЮГ», ТОВ «ОНКІС ПРО», ТОВ «БРОУН 2018», ТОВ «ЕКСЕЛІОН», ТОВ «ЗЕ-ЛАЙТ», ПП «А-ОПТОРГСЕРВІС», ТОВ «ЮЖСТИЛЬ», ТОВ «УКРГРАНД 1», ТОВ «ІНТІС», ТОВ «АРТ ЗАВОД», ПП «ФАЕРСТАР», ТОВ «ПРИМАВЕРА ТРАСТ», ТОВ «МОНГА», ТОВ «ИЗУМ-РУД», ТОВ «ВЕРТИ-КАЛЬ», ПП «АГАТ ВЕСТ», ПП «ГАББРО-ЛЮКС», ПП «ДІНОЛЮКС», ПП «КВАРЦИТ ПЛЮС», ПП «НЕОТРАВЕРТИН», ПП «ОЛДМАРКЕТ», ПП «РОКЕТ-ОПТ», ПП «САТУРНСІТІ», ПП «СІЛВЕРФІШ», ПП «ЦИТРИН-ОПТ», ПП «ТОПАЗ-СТОУН», ПП «ТРІОБАЗАЛЬТ», оскільки «Перевіркою не підтверджено фактичне здійснення господарської операції: відсутні документи по транспортуванню. Не надано книги складського обліку, відсутні сертифікати якості (походження). Відсутній ланцюг походження товару».

Стосовно інших постачальників відповідач зазначив:

1. ТОВ «ІВ-НІК» - «Перевіркою не підтверджено фактичне здійснення господарської операції: відсутні документи по транспортуванню. Відсутні сертифікати якості/походження/ та паспорти виробників запасних частин. Не надано книги складського обліку. Згідно б/о зазначені запчастини використано на ремонт гідромеханічних передач з сельсин-датчиком дизель-поїздів ПАТ «Українська залізниця». У Фактичній калькуляції послуги з ремонту гідромеханічних передач дизель-поїздів … не вказано вартість зворотних відходів (металобрухту) та їх кількість, як передбачено п.4.3.2 договору. Не надано док підтвердж щодо зняття запасних частин, які прийшли в негодність, оприбуткування їх на склад підприємства, як металобрухту, та подальше їх використання/утилізацію або повернення ПАТ «Укрзалізниця» … наявна картка СФП від 31.10.2018 за ознакою 4 «зареєстровано (перереєстровано) та проваджено фінансово-господарську діяльність без відома та згоди його засновників та призначених у законному порядку керівників …».

2. ТОВ «ФАНТЕК КОМПАНІ» - «Перевіркою не підтверджено фактичне здійснення господарської операції: відсутні документи по транспортуванню. Відсутні сертифікати якості/походження/ та паспорти виробників запасних частин. Не зазначено довіреностей на отримання товару. Не надано книги складського обліку. Наявна картка СФП від 31.10.2018 за ознакою 3 «зар-но (пер-но) у органах держр-ції ф.о. з подальшою передачею(оф-ням) у володіння чи упр-ння підставним(неіснуючим), померлим, безвісті зниклим особам або таким особам, що не мали наміру провадити фін-госп-ку діяльність або реаліз-ти повноваж …».

3. ТОВ «ІНВЕСТ СІТІ ГРУПП» - «Перевіркою не підтверджено фактичне здійснення господарської операції: відсутні документи по транспортуванню. Не надано книги складського обліку, відсутні сертифікати якості (походження). Наявна картка СФП від 31.10.2018 за ознакою 3 «зар-но (пер-но) у органах держр-ції ф.о. з подальшою передачею(оф-ням) у володіння чи упр-ння підставним(неіснуючим), померлим, безвісті зниклим особам або таким особам, що не мали наміру провадити фін-госп-ку діяльність або реаліз-ти повноваж …».

4. ТОВ «ЖАНВЕС-ГРУПП» - «Перевіркою не підтверджено фактичне здійснення господарської операції: відсутні документи по транспортуванню. Не надано книги складського обліку, відсутні сертифікати якості (походження). Наявна картка СФП від 18.06.2018 за ознакою 3 «зар-но (пер-но) у органах держр-ції ф.о. з подальшою передачею(оф-ням) у володіння чи упр-ння підставним(неіснуючим), померлим, безвісті зниклим особам або таким особам, що не мали наміру провадити фін-госп-ку діяльність або реаліз-ти повноваж …».

5. ТОВ «КОСТПРОМ» - «Перевіркою не підтверджено фактичне здійснення господарської операції: відсутні документи по транспортуванню. Не надано книги складського обліку, відсутні сертифікати якості (походження). Наявна картка СФП від 12.07.2018 за ознакою 4 «зареєстровано (перерєстровано) та проваджено фінансово-господарську діяльність без відома та згоди його засновників та призначених у законному порядку керівників …».

6. ТОВ «АРІМА» - «Перевіркою не підтверджено фактичне здійснення господарської операції: відсутні документи по транспортуванню. Не надано книги складського обліку, відсутні сертифікати якості (походження). Договір поставки підписаний директором ТОВ «АРІМА» - Кислою Ю.О., проте згідно протоколу допиту ця особа не мала відношення до діяльності ТОВ «АРІМА», пояснення додаються. Наявна картка СФП від 19.12.2019 за ознакою 3 «зар-но (пер-но) у органах держр-ції ф.о. з подальшою передачею(оф-ням) у володіння чи упр-ння підставним(неіснуючим), померлим, безвісті зниклим особам або таким особам, що не мали наміру провадити фін-госп-ку діяльність або реаліз-ти повноваж …».

7. ТОВ «НІКСА С» - «Перевіркою не підтверджено фактичне здійснення господарської операції: відсутні документи по транспортуванню. Не надано книги складського обліку, відсутні сертифікати якості (походження). Договір укладався від імені директора ТОВ «НІКСА С» - Кравченко Леоніда григоровича, тоді як згідно баз контр. органу дир … ОСОБА_2 . У наданих Актах вик робіт та видаткових накладних не зазначено ПІБ виконавця або що передав тмц, лише підпис та печатка. Згідно протоколу допиту ОСОБА_2 не мав відношення до діяльності ТОВ «НІКСА С», пояснення додаються. Наявна картка СФП від 11.01.2020 за ознакою 3 «зар-но (пер-но) у органах держр-ції ф.о. з подальшою передачею(оф-ням) у володіння чи упр-ння підставним(неіснуючим), померлим, безвісті зниклим особам або таким особам, що не мали наміру провадити фін-госп-ку діяльність або реаліз-ти повноваж …».

8. ТОВ «САРБИС» - «Перевіркою не підтверджено фактичне здійснення господарської операції: відсутні документи по транспортуванню. Не надано книги складського обліку, відсутні сертифікати якості (походження). Договір поставки підписаний директором ТОВ «САРБИС» - Топор Андрієм Олександровичем, проте згідно протоколу допиту ця особа не мала відношення до діяльності ТОВ «САРБИС». Наявна картка СФП від 14.01.2020 за ознакою 3 «зар-но (пер-но) у органах держр-ції ф.о. з подальшою передачею(оф-ням) у володіння чи упр-ння підставним(неіснуючим), померлим, безвісті зниклим особам або таким особам, що не мали наміру провадити фін-госп-ку діяльність або реаліз-ти повноваж …».

9. ТОВ «НІКПРАЙМ» - «Перевіркою не підтверджено фактичне здійснення господарської операції: відсутні документи по транспортуванню. Не надано книги складського обліку, відсутні сертифікати якості (походження). Договір поставки підписаний директором ТОВ «НІКПРАЙМ» - Топор А.О., проте згідно протоколу допиту ця особа не мала відношення до діяльності ТОВ «НІКПРАЙМ». Наявна картка СФП від 14.01.2020 за ознакою 3 «зар-но (пер-но) у органах держр-ції ф.о. з подальшою передачею(оф-ням) у володіння чи упр-ння підставним(неіснуючим), померлим, безвісті зниклим особам або таким особам, що не мали наміру провадити фін-госп-ку діяльність або реаліз-ти повноваж …».

10. ТОВ «НЕДА 1» - «Перевіркою не підтверджено фактичне здійснення господарської операції: відсутні документи по транспортуванню. Не надано книги складського обліку, відсутні сертифікати якості (походження). Договір поставки підписаний директором ТОВ «НЕДА 1» - Кислою Ю.О., проте згідно протоколу допиту ця особа не малда відношення тдо діяльності ТОВ «НЕДА 1». Наявна картка СФП від 19.12.2019 за ознакою 3 «зар-но (пер-но) у органах держр-ції ф.о. з подальшою передачею(оф-ням) у володіння чи упр-ння підставним(неіснуючим), померлим, безвісті зниклим особам або таким особам, що не мали наміру провадити фін-госп-ку діяльність або реаліз-ти повноваж …».

11. ТОВ «ЛОРКАН» - «Перевіркою не підтверджено фактичне здійснення господарської операції: відсутні документи по транспортуванню. Не надано книги складського обліку, відсутні сертифікати якості (походження). Наявна картка СФП від 14.06.2018 за ознакою 4 «зареєстровано (перерєстровано) та проваджено фінансово-господарську діяльність без відома та згоди його засновників та призначених у законному порядку керівників …».

12. ТОВ «АКРО-МЕТР» - «Перевіркою не підтверджено фактичне здійснення господарської операції: відсутні документи по транспортуванню. Не надано книги складського обліку, відсутні сертифікати якості (походження). Договір поставки підписаний директором ТОВ «АКРО-МЕТР» - Дрига Олексієм Костянтиновичем, проте згідно протоколу допиту ця особа не мала відношення до діяльності ТОВ «АКРО-МЕТР». Наявна картка СФП від 19.01.2020 за ознакою 3 «зар-но (пер-но) у органах держр-ції ф.о. з подальшою передачею(оф-ням) у володіння чи упр-ння підставним(неіснуючим), померлим, безвісті зниклим особам або таким особам, що не мали наміру провадити фін-госп-ку діяльність або реаліз-ти повноваж …».

При прийнятті рішення суд виходив з такого.

Відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України (в редакції, що була чинною у 2017-2019 роках), прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

У частині першій статті 11 Закону № 996 вказано, що підприємства зобов`язані складати фінансову звітність на підставі даних бухгалтерського обліку.

Відповідно, висновок контролюючого органу про порушення платником податку цієї норми може ґрунтуватися або на невідповідності фінансової звітності даним бухгалтерського обліку, або на недостовірності даних бухгалтерського обліку.

В Акті відсутня інформація про те, що фінансова звітність Товариства не відповідає даним бухгалтерського обліку, отже, відповідач встановив недостовірність саме даних бухгалтерського обліку.

Пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Відповідно до пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду (пункт 198.3 статті 198 Податкового кодексу України).

У пункті 44.1 статті 44 Податкового кодексу України вказано, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з пунктом 44.2 статті 44 Податкового кодексу України, для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Платники податку, які відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» застосовують міжнародні стандарти фінансової звітності, ведуть облік доходів і витрат та визначають об`єкт оподаткування з податку на прибуток за такими стандартами з урахуванням положень цього Кодексу. Такі платники податку при застосуванні положень цього Кодексу, в яких міститься посилання на положення (стандарти) бухгалтерського обліку, застосовують відповідні міжнародні стандарти фінансової звітності

Доводи відповідача про порушення позивачем наведених норм, згідно з Актом, ґрунтуються на двох суперечливих твердженнях про:

1. Відсутність певних документів, що позбавляє наявні документи доказової сили.

2. Недостовірність наявних документів, яка обумовлена недоведеністю фактичного здійснення господарських операцій.

Суд ці доводи відхилив.

1. Первинним документом, як вказано у статті 1 Закону № 996, є документ, який містить відомості про господарську операцію. Господарська операція дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

У затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 «Положенні про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку» вказано, що господарські операції це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань та фінансових результатів.

Сертифікат якості, свідоцтво відповідності, паспорт відповідності, паспорт заводу- виробника тощо не є первинними документами, оскільки не містять відомості про господарську операцію.

Книга складського обліку запасів, ненадання якої, на думку відповідача, свідчить про відсутність господарських операцій, не належить до документів, вказаних в абзаці першому пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України. Крім того, обов`язковість її ведення Товариством Управління не довело.

Наявність товарно-транспортної накладної як первинного документа, що підтверджує здійснення господарської операції з перевезення вантажу, та надання її під час перевірки були би обов`язковими для платника податків у тому випадку, якщо на показники податкових декларацій цього платника вплинули результати саме такої операції.

В Акті відсутня інформація про те, що Товариство декларувало у складі витрат вартість послуг з перевезення, а у складі податкового кредиту суму податку на додану вартість, нарахованого на таку вартість, тому відсутність у даному випадку товарно-транспортних накладних не дає контролюючому органу підстав заперечувати здійснення господарської операції з придбання товарів.

У постанові від 02.03.2023 у справі № 804/644/16 Верховний Суд зазначив: «… наявність або відсутність ТТН та недоліки у їх оформленні не є підставою для висновків про безтоварність господарської операції з придбання або продажу ТМЦ, якщо інші дані свідчать про рух активів або зміни у зобов`язаннях платника податків. Крім того, ТТН є доказом факту перевезення (переміщення) товару, тому є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договорами саме перевезення, натомість факт передання товару та, відповідно, набуття права власності на нього має підтверджуватися видатковою накладною …».

У постанові від 19.04.2023 у справі № 420/20757/21 Верховний Суд зазначив: «… 68. Щодо доводів податкового органу, що позивачем не були наданні ТТН під час проведення перевірки, однак колегія суддів зазначає, що наявність транспортних документів на перевезення товарно-матеріальних цінностей за наслідками формування бази оподаткування податком на прибуток та на додану вартість не є визначальними при оподаткуванні операцій за договором поставки, вони є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договорами саме перевезення. Крім того, товарно-транспортні накладні є доказом факту перевезення (переміщення) товару, натомість факт передання товару та, відповідно, набуття права власності на нього має підтверджуватись видатковою накладною …».

З урахуванням цього суд визнав недоведеними викладені в Акті висновки про відсутність документів, зазначених у пункті 44.1 статті 44 Податкового кодексу України.

2. У пункті 73.5 статті 73 Податкового кодексу України вказано, що з метою отримання податкової інформації, необхідної у зв`язку з проведенням перевірок, контролюючі органи мають право здійснювати зустрічні звірки даних суб`єктів господарювання щодо платника податків.

Під час зустрічної звірки:

здійснюється зіставлення даних, отриманих від платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин, з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з`ясування повноти їх відображення в обліку платника податків;

забезпечується отримання податкової інформації, необхідної для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу «витягнутої руки» у випадках, передбачених підпунктом 39.5.2.13 підпункту 39.5.2 пункту 39.5 статті 39 цього Кодексу.

В Акті відсутня інформація про відповідні результати проведених контролюючим органом зустрічних звірок постачальників Товариства, тому суд визнав безпідставними доводи управління про те, що «… неможливо підтвердити фактичність здійснення господарських операцій по ланцюгу постачання …».

Посилання на «… наявну в контролюючому органі інформацію …» - щодо господарських операцій постачальників Товариства з іншими особами, щодо достатності ресурсів цих постачальників для здійснення господарських операцій з позивачем тощо суд відхилив.

Відповідно до висновків Верховного Суду, що викладені у постанові від 19.04.2023 у справі № 420/20757/21, податкова інформація «… що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів позивача по ланцюгах постачання … носить інформативний характер та сформована фактично без дослідження первинних документів податкового обліку. Крім того, можлива відсутність у контрагентів трудових ресурсів та виробничих потужностей для самостійного виконання договірних зобов`язань, не свідчить про неможливість виконати відповідні роботи, послуги чи поставки та не є підставою для виключення з податкового обліку, саме з цих мотивів, витрат на оплату цих товарів (робіт, послуг), у тому числі й по ПДВ. Статтею 61 Конституції України закріплений індивідуальний характер юридичної відповідальності особи, тобто до відповідальності повинен бути притягнений правопорушник та притягнення до відповідальності добросовісного платника податків суперечить конституційним нормам та нормам чинного законодавства. Податкове законодавство України не ставить право платника податку на додану вартість на податковий кредит в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів чи відсутності у контрагентів основних фондів, кваліфікованого персоналу, відсутність за юридичною адресою на момент звірки тощо. В разі порушення контрагентом податкової дисципліни відповідальність та негативні наслідки мають настати саме для цієї особи …».

Суд вказав, що наявність у відповідача інформації про внесення контрагентів позивача «… до реєстру суб`єктів фіктивного підприємництва …» не спростовує реальність здійснення господарських операцій.

По-перше, нормами Податкового кодексу України контролюючі органи не уповноважені визначати фіктивність суб`єктів підприємництва.

По-друге, відповідно до статті 551 Господарського кодексу України, ті ознаки фіктивності, про які зазначено в Акті (зареєстровано (перереєстровано) у органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління підставним (неіснуючим), померлим, безвісти зниклим особам або таким особам, що не мали наміру провадити фінансово-господарську діяльність або реалізовувати повноваження; зареєстровано (перереєстровано) та проваджено фінансово-господарську діяльність без відома та згоди його засновників та призначених у законному порядку керівників), є підставами для звернення до суду про припинення юридичної особи або припинення діяльності фізичною особою - підприємцем, в тому числі визнання реєстраційних документів недійсними.

Посилання на наявність відповідних судових рішень в Акті відсутні.

Суд також врахував позицію Великої Палати Верховного Суду, що викладена у постанові від 07.07.2022 у справі № 160/3364/16:

«… 124. Формулювання Верховного Суду України «статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю» - не ґрунтується на чинних нормах матеріального права, оскільки статус у юридичному розумінні це перелік прав та обов`язків певного суб`єкта. Водночас жоден нормативно-правовий акт в України не містив визначення статусу фіктивного підприємства.

125. Натомість єдина згадка про суб`єктів господарювання з ознаками фіктивності міститься у статті 55-1 «Фіктивна діяльність суб`єкта господарювання» ГК України, згідно з якою правовим наслідком фіктивної діяльності суб`єкта господарювання є припинення такого суб`єкта.

126. Ця стаття та інші норми чинного законодавства не містять положень про автоматичну незаконність усіх вчинених таким підприємством господарських операцій.

127. Водночас стаття 55-1 ГК України передбачає, що однією з ознак фіктивності є провадження фінансово-господарської діяльності без відома та згоди його засновників та призначених у законному порядку керівників.

128. Отже, суб`єкт господарювання з ознаками фіктивності є правосуб`єктним, незважаючи на дефекти при його створенні чи мету діяльності, а це суперечить висновкам Верховного Суду України про те, що «господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку …».

З урахуванням цього суд визнав безпідставними доводи відповідача про непідтвердження фактичного здійснення господарських операцій.

Крім того, суд визнав за необхідне зазначити, що висновки відповідача про порушення пунктів 198.1, 198.2, 198.3 статті 198 Податкового кодексу України і, відповідно, пунктів 200.1, 200.2 статті 200 Податкового кодексу України суперечать пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, згідно з яким податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Наявність зареєстрованих у ЄРПН податкових накладних Актом підтверджена.

Як вказано вище, Рішення 1 та Рішення 2 були прийняті на підставі підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 та пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України, контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт:

невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації;

завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу;

заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

У підпункті 54.3.2 пункту 54.3 статті зазначено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Оскільки грошове зобов`язання розраховується (визначається) контролюючим органом за результатами перевірки, то доведення цим органом правомірності податкового повідомлення-рішення здійснюється саме на підставі висновків відповідної перевірки. Такі висновки містяться в акті перевірки (пункт 86.1 статті 86 Податкового кодексу України).

Враховуючи це, суд, на підставі частини другої статті 73 та частини другої статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, не надав оцінку тим доказам відповідача, посилання на які відсутні в Акті. Це стосується як доказів, що існували до прийняття податкових повідомлень-рішень, так і доказів, що були створені або стали доступними для відповідача після прийняття цих рішень.

Обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою, в силу частини шостої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, є вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, які набрали законної сили.

В Акті інформація про відповідні вироки (ухвали) відсутня.

На стор. 60-61 Акта Управління вказало про здійснення «… управлінням з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України досудового розслідування у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 364 КК України. У ході проведеного на підставі ухвали слідчого судді обшуку за місцем проживання одного із фігурантів кримінального провадження виявлено та вилучено документи, які свідчать про входження до складу конвертаційно-транзитної групи 40 (сорок суб`єктів господарської діяльності з ознаками фіктивності, зокрема ТОВ «САРБИС», інших. Суд 24 квітня 2018 року наклав арешт на грошові кошти та видаткові операції цінні папери які знаходяться на рахунках ТОВ «САРБИС, інших …».

Також Управління навело протоколу від 14.01.2020 допиту фахівцями оперативного управління ГУ ДФС у Миколаївській області свідка керівника ТОВ «САРБИС» ОСОБА_3 .

На стор. 77-78 Акта Управління вказало: «… згідно наявної інформації контролюючого органу встановлено, що ТОВ «ЛОРКАН» внесено до реєстру суб`єктів фіктивного підприємництва (інформація ГУ ДПС у Київській області від 18.06.2018 за вих. 1257/10-36-21-05) з ознакою 4 «Зареєстровано (перереєстровано) та проваджено фінансово-господарську діяльність без відома та згоди його засновників та призначених у законному порядку керівників»). Згідно облікової картки суб`єктів фіктивного підприємництва в якості свідка ОСОБА_4 , який повідомив про непричетність до реєстрації та фінансово-господарської діяльності суб`єкта господарської діяльності. Згідно наявної інформації (справа №757/25157/18-к Печерського районного суду м. Києва) управлінням з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000239 за сч.3 ст.212 КК України. Встановлено, що підприємства ТОВ «ЛОРКАН», іншими, незаконно сформовано податковий кредит за рахунок відображення в Єдиному реєстрі податкових накладних операцій з придбання різних груп товарів у реально діючих підприємств, а також транзитно-конвертаційних підприємств. За адресами реєстрації вказані підприємства не знаходяться. Всі зареєстровані платниками ПДВ, але податкові декларації до органів ДФС не подають. Згідно даних «Єдиного реєстру податкових накладних» підприємством відображаються операції з придбання товарів, які в подальшому не реалізовуються, та реалізації товарів, відмінних від придбаних. Незаконно сформований податковий кредит з ПДВ після його надходження на рахунки електронного адміністрування ПДВ, відкриті у Держказначействі України невідкладно використовується для реєстрації у ЄРПН податкових накладних в адресу підприємств-вигодонабувачів. Суд 23.05.2018 наклав арешт на суми ПДВ в системі електронного адміністрування (ліміту ПДВ), видаткові операції ТОВ «ЛОРКАН» та інші, також заборонив службовим особам та працівникам ТОВ «ЛОРКАН» та інші, їхнім представникам за дорученням, використовувати або будь-яким чином відчужувати майно, починаючи з дня винесення ухвали слідчим суддею …».

Суд зазначив, що сам факт наявності кримінального провадження не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій, здійснених платником та його контрагентом. За відсутності доказів щодо непричетності засновників до здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства та дослідження їх судом, не є достатнім лише посилання відповідача на наявність розслідування та/або відкритого кримінального провадження, оскільки вказане не містить встановлених обставин, які б доводили невиконання контрагентом своїх договірних зобов`язань саме за господарськими відносинами з позивачем або обставин, які б свідчили про фіктивність (нереальність) господарських операцій між вказаними суб`єктам господарської діяльності (п. 81 постанови Верховного Суду від 19.04.2023 у справі № 420/20757/21).

У підпункті 36.20 пункту 36 постанови від 07.07.2022 у справі №160/3364/19 Велика Палата Верховного Суду вказала: «… Матеріали кримінального провадження стосовно посадових осіб підприємств-контрагентів не є належними та допустимими доказами безтоварності операцій, якщо таки матеріалам не надана правова оцінка компетентним судом, що знаходить своє вираження, наприклад, формі вироку у відповідному кримінальному провадженні …».

Протокол допиту свідка у кримінальному провадженні не є джерелом доказів для суду під час розгляду адміністративної справи, тому суд не оцінював відповідну інформацію, що викладена в Акті.

На підставі викладеного суд встановив, що Актом не доведені факти порушення Товариством норм Податкового кодексу України, тому податкові повідомлення-рішення, що були прийняті на підставі висновків Акта, підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Як додаткову підставу для визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень суд врахував таке.

Питання реальності господарських операцій позивача і ТОВ «МАГ-НУМ», ТОВ САРБИС», ТОВ «ЛОРКАН» були предметом розгляду у справі № 400/3168/18 (оскарження податкових повідомлень-рішень про збільшення суми грошового зобов`язання Товариства з ПДВ та про зменшення задекларованого Товариством розміру від`ємного значення з ПДВ). Ця справа була вирішена на користь позивача. З тексту постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.08.2019 (ухвалена до проведення перевірки, результати якої оскаржуються у цій справі) суд встановив, що йдеться про ті самі господарські операції, про які вказано в Акті. Так, на стор. 52-62 Акта (частина, що стосується податку на прибуток) вказано про результати дослідження відповідачем первинних документів ТОВ «САРБИС», з приводу яких зазначено на стор. 6 постанови; на стор. 71- 79 Акта (частина, що стосується податку на прибуток) вказано про результати дослідження відповідачем первинних документів ТОВ ЛОРКАН», з приводу яких зазначено на стор. 7 постанови; на стор. 138-143 (частина, що стосується податку на прибуток) та на стор. 273-274 Акта (частина, що стосується ПДВ) вказано про результати дослідження відповідачем первинних документів ТОВ МАГ-НУМ», з приводу яких зазначено на стор. 6 постанови.

Крім того, суд встановив, що відповідач повторно застосував до позивача наслідки висновків про завищення податкового кредиту та, відповідно, про заниження податкового зобов`язання Товариства з ПДВ на 148 500 грн (грудень 2017 року) сума, що була сплачена на користь ТОВ «МАГ-НУМ». Аналогічним висновкам і відповідному податковому повідомленню-рішенню була надана оцінка судом у справі № 400/3168/18.

Судові витрати (сплачена позивачем сума судового збору), відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягає стягненню на користь Товариства за рахунок бюджетних асигнувань Управління.

Керуючись статтями 2, 19, 139, 241 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "МАГІСТРАЛЬ-ЮГ" (просп. Героїв України, 87-В, кв.29, м. Миколаїв, 54025, ідентифікаційний код: 31096185) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код: 44104027) задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати прийняте 26.03.2020 Головним управлінням ДПС у Миколаївській області податкове повідомлення - рішення № 1.

3. Визнати протиправним та скасувати прийняте 26.03.2020 Головним управлінням ДПС у Миколаївській області податкове повідомлення - рішення № 1.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код: 44104027) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МАГІСТРАЛЬ-ЮГ" (просп. Героїв України, 87-В, кв.29, м. Миколаїв, 54025, ідентифікаційний код: 31096185) судовий збір у сумі 21 020 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Дата складення повного судового рішення - 30.06.2023.

Суддя В.В. Птичкіна