Справа № 280/5046/22
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2023-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАКРИТТЯ ПРОВАДЖЕННЯ У СПРАВІ

29 червня 2023 року Справа № 280/5046/22 м. Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сацького Р.В. розглянувши в письмовому проваджені адміністративну справу за правилами спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Запорізької обласної прокуратури (69057, м. Запоріжжя, вул. Матросова Олександра буд. 29-А код ) про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,-

ВСТАНОВИВ:

25 серпня 2022 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява заява ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, або ОСОБА_1 ) до Запорізької обласної прокуратури (далі по тексту - відповідач) про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 працювала в органах прокуратури з листопада 2011 року до дня звільнення 18.03.2021. При звільненні на порушення вимог ст. 44 Кодексу законів про працю України з нею не проведений остаточний розрахунок роботодавцем, а саме: не виплачена вихідна допомога, чим порушені її права та законні інтереси. За захистом своїх прав, позивач звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Запорізької обласної прокуратури про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання нарахувати і виплатити вихідну допомог, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (справа № 280/3627/21). Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 22.07.2021 позов задоволено повністю. Однак, при перегляді рішення першої інстанції Третім апеляційним адміністративним судом винесена постанова від 13.01.2022, відповідно до якої:- апеляційну скаргу Запорізької обласної прокуратури задоволено частково;

- рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22.07.2021 року в частині стягнення з Запорізької обласної прокуратури на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 20.03.2021 по 22.07.3021 року у сумі 95 262,72 грн скасовано та прийнято нову постанову в цій частині:

- стягнуто з Запорізької обласної прокуратури середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 20.03.2021 по 22.07.2021 у суммі 22 000,00 грн;

- в іншій частині рішення суду першої інстанції від 22.07.2021 залишено без змін.

Відповідач добровільно рішення суду, яке набрало законної сили, не виконав, що зумовило звернення судового рішення до примусового виконання на підставі виконавчого листа. Розрахунок відповідача з позивачем фактично відбувся 06.08.2022. Таким чином позивач, вважає, що затримка виконання рішення суду з боку відповідача, повторно порушив її права, а тому, просить суд: стягнути із Запорізької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 23.07.2021 по 06.08.2022 у сумі 299 397,12 грн (двісті дев`яносто дев`ять тисяч триста дев`яносто сім гривень 12 копійок);

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 993,97 грн;

- стягнути із Запорізької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу та інші судові витрати.

Справі за цією позовною заявою присвоєно № 280/5046/22 та за результатами автоматизованого розподілу справу передано для розгляду судді Сацькому Р.В.

Ухвалою суду від 07.10.2022 відкрито провадження у адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), за наявними у справі матеріалами; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву (у разі заперечення проти позовної заяви) протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.

31.10.2022 до суду від Запорізької обласної прокуратури надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким, відповідач не погоджується з позовними вимогами, з наступних підстав.

Зазначив, що Запорізькою обласною прокуратурою 06.08.2022 виконано у повному обсязі рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22.07.2021, яке набрало законної сили 13.01.2022, в частині виплати позивачу вихідної допомоги при звільненні в розмірі 22 114,56 грн за відкритим виконавчим провадженням головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служб Міністерства юстиції України Назаровцева А.Т. від 20.07.2022 за виконавчим листом № 280/3627/21 виданим судом 07.07.2022.

Також у відзиві, наголошено, що позивач, вже зверталась до суду в 2021 році з позовом про стягнення на її користь з Запорізької обласної прокуратури середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у справі № 280/3627/21. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 22.07.2021, позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені. Стягнено з Запорізької обласної прокуратури на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 20.03.2021 по 22.07.3021 року у сумі 95 262,72 грн. Запорізька обласна прокуратура, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, звернулась з апеляційною скаргою до Третього апеляційного адімістративного суду, з вимогою, перегянути рішення та скасувати його. За результатами апеляційного перегляду Третім апеляційним адміністративним судом винесена постанова від 13.01.2022, відповідно до якої: - апеляційну скаргу Запорізької обласної прокуратури задоволено частково;

- рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22.07.2021 в частині стягнення з Запорізької обласної прокуратури на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 20.03.2021 по 22.07.3021 у сумі 95 262,72 грн скасовано та прийнято нову постанову в цій частині:

- стягнуто з Запорізької обласної прокуратури середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 20.03.2021 по 22.07.32021 у суммі 22 000 грн;

- в іншій частині рішення суду першої інстанції від 22.07.2021 залишено без змін.

З цих підстав, відповідач, просить суд, відмовити позивачуу задоволені його позову у повному обсязі.

Враховуючи приписи ч. 5 ст. 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Позивач - ОСОБА_1 працювала в органах прокуратури Запорізької області. А потім Запорізької обласної прокуратури у період з 21.11.2007 по 18.03.2021.

18.03.2021 Наказом № 418 позивач була звільнена із посади прокурора Комунарського відділу обласної прокуратури № 2 Запорізької області та з органів Запорізької обласної прокуратури на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону україни «Про прокуратуру» з 19 березня 2021 року.

При звільненні остаточний розрахунок із позивачем здійснений не був у зв`язку з невиплатою вихідної допомоги, яка передбачена ст. 44 Кодексу законів про працю України

Не погоджуючись з бездіяльністю роботодавця, позивач звернулась до суду з позовною заявою про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені керуючись вимогами ст.ст. 116, 117 КЗпП України.

Однак, суд звертає увагу на те, що в позовній заяві, яка перебуває на розгляді суду, позивачкою вказано що, вона за захистом своїх прав, у травні 2021 року зверталась до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Запорізької обласної прокуратури про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання нарахувати і виплатити вихідну допомог, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (справа № 280/3627/21).

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 22.07.2021 позов задоволено повністю. Однак, при перегляді рішення першої інстанції Третім апеляційним адміністративним судом винесена постанова від 13.01.2022, відповідно до якої: - апеляційну скаргу Запорізької обласної прокуратури задоволено частково;

- рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22.07.2021 в частині стягнення з Запорізької обласної прокуратури на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 20.03.2021 по 22.07.3021 у сумі 95 262,72 грн скасовано та прийнято нову постанову в цій частині:

- стягнуто з Запорізької обласної прокуратури середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 20.03.2021 по 22.07.32021 у суммі 22 000 грн;

- в іншій частині рішення суду першої інстанції від 22.07.2021 залишено без змін.

В матеріалах справи наявна копія рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22.07.2021 та копія постанова від 13.01.2022 Третього апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Суд зазначає що умовами для застосування окресленої підстави для закриття провадження є: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); остаточне вирішення тотожного спору постановою чи ухвалою, яка перешкоджає повторному зверненню до суду (про відмову у відкритті провадження чи закриття провадження у справі); набрання судовим рішенням в іншій справі законної сили.

Неможливість повторного розгляду справи за відсутності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги, з тих же підстав або оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.

Закриття провадження у справі у цьому разі можливе лише за умови, що постанова чи ухвала, яка набрала законної сили, постановлена за позовом, який є тотожним до позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів. Нетотожність хоча б одного елемента не перешкоджає заінтересованим особам звернутися до суду з позовом і не дає суду підстав закривати провадження у справі.

Згідно з позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11.04.2018 у справі № 11-257заі18, тотожними визнаються позови, у яких збігаються сторони, предмет та підстава, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Предмет позову - це частина позову, яка містить матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, щодо якої суд повинен ухвалити рішення. Ця вимога повинна мати правовий характер, тобто бути врегульованою нормами матеріального права, а також підпадати під адміністративну юрисдикцію.

Підстава позову - це частина позову, яка відображає обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що підтверджують кожну обставину, а також наявність підстав для звільнення від доказування. Під підставою позову розуміються обставини, з яких випливає право вимоги позивача, якими позивач їх обґрунтовує.

Виходячи з аналізу зазначених норм, позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави і предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників справи, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Так, у позовній заяві по справі № 280/3627/21 позивач - ОСОБА_2 просила суд про визнання бездіяльності Запорізької обласної прокуратури протиправною та зобов`язати нарахувати і виплатити вихідну допомогу, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Тобто, позовні вимоги, які заявлені позивачем у цій справі були предметом судового розгляду у справі № 280/3627/21, в якій прийнято відповідне судове рішення, що набрало законної сили.

Згідно з положенням ст. 129 Конституції України однією з основних засад здійснення судочинства є обов`язковість судового рішення. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Ст. 14 КАС України встановлює, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Перегляд судового рішення в адміністративній справі, його скасування можливе лише у порядку, визначеному КАС України.

Відповідно до ст. 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

З огляду на те, що рішення у справі № 280/3627/21 набуло законної сили, суд зазначає про те, що переоцінка цього рішення суперечитиме принципу верховенства права, складовою якого є принцип правової визначеності.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 18.10.2018 у справі № 638/643/17, від 18.04.2019 у справі №808/2291/16.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справах «Понамарьов проти України» (заява № 3236/03, пункти 40-41), «Христов проти України» (заява № 24465/04, пункти 33-34) зазначено, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру.

Тобто принцип юридичної визначеності в світлі Конвенції гарантує обмеження на безкінечний перегляд рішень, які вступили в силу, не лише правомочного суду, а й іншого владного органу, якщо таке рішення останнього переглядалося судом та визнано законним. Іншими словами, цей принцип гарантує остаточність рішень та полягає у тому, що в разі винесення судом остаточного рішення у справі, таке рішення не може бути поставлено під сумнів.

Суд звертає увагу, що ст. 238 КАС України не передбачено закриття провадження у справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є таке, що набрало законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

В свою чергу, дана підстава застосуються при вирішенні питання про відкриття провадження у справі. У випадку встановлення наявності вказаної підстави на стадії відкриття провадження у справі, суд відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі.

Відповідно до ч. 6 ст. 7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Суд зазначає, що на стадії відкриття провадження у справі у суду була відсутня інформація, що у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення та постанова суду.

Враховуючи той факт, що ст. 238 КАС України не передбачено закриття провадження у справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі, суд дійшов висновку про застосування до спірних правовідносин аналогії закону, а тому суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для закриття провадження у справі.

Згідно з ч. 2 ст. 238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Керуючись ст.ст. 9, 238, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Запорізької обласної прокуратури про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Роз`яснити позивачу, що на підставі ч. 2 ст. 239 КАС України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Ухвала складена у повному обсязі та підписана суддею 29 червня 2023 року.

Суддя Р.В. Сацький