Справа № 160/8423/23
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2023-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 липня 2023 року Справа № 160/8423/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Коренева А.О.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Новомосковської міської ради, ОСОБА_2 про визнання незаконною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,
24 квітня 2023 року через підсистему «Електронний суд» до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Новомосковської міської ради, ОСОБА_2 з позовними вимогами про:
визнання незаконною бездіяльність Керуючого справами виконкому Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, ОСОБА_2 в частині ненадання відповіді на запит до публічної інформації ОСОБА_1 від 12.04.2023, що до надання «Сторінок з 10 по 20 регламенту виконавчого комітету Новомосковської міської ради»;
зобов`язати Керуючого справами виконкому Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, ОСОБА_2 надати ОСОБА_1 відповідь на запит на доступ до публічної інформації від 12.04.2023, щодо надання «Сторінок з 10 по 20 регламенту виконавчого комітету Новомосковської міської ради».
В обґрунтування позову зазначено, що 12.04.2023 року до виконкому Новомосковськоі міської ради Дніпропетровської області був поданий запит на доступ до публічної інформації, у якому позивач просив надати «Сторінки з 10 по 20 регламенту виконавчого комітету Новомосковської міської ради». 18.04.2023 позивач отримав лист № 66/0/13-23, у якому Керуючий справами виконкому Новомосковської міської ради Дніпропетровській області ОСОБА_2 надав інші сторінки, а саме сторінки з 01 по 10 регламенту виконавчого комітету Новомосковської міської ради, які я отримав у попередньому запиті на доступ до публічної інформації. Позивач уважає, що Керуючим справами виконкому Новомосковськоі міської ради Дніпропетровській області, ОСОБА_2 було порушено його право згідно Закону України «Про звернення громадян», та Закону України «Про інформацію» в частині ненадання належної відповіді по суті на його звернення 12.04.2023 року щодо запиту «Сторінки з 10 по 20 регламенту виконавчого комітету Новомосковської міської ради».
Дніпропетровський окружний адміністративний суд ухвалою від 27 квітня 2023 року залишив без руху зазначену позовну заяву та запропонував позивачу усунути недоліки позовної заяви у зазначений судом строк. 01 травня 2023 року на виконання вимог ухвали від позивача надійшла заява про усунення недоліків.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 травня 2023 року відкрито провадження у справі за цим позовом та ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
31 травня 2023 року від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій зазначено, вимоги відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, позивачем не визнаються повністю, оскільки запитувану інформації відповідач надав після його звернення до суду з позовом. Згідно з пунктом 6 частини 2 статті 24 закону України « Про доступ до публічної інформації» існує відповідальність за порушення законодавства про доступ до публічної інформації та «Несвоєчасне надання інформації». У зв`язку з чим просив відмовити в задоволенні відзиву на позовну заяву у справі № 160/8423/23 ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Новомосковської міської ради про визнання бездіяльності протиправною. - у повному обсязі. Визнати незаконною бездіяльність Керуючого справами виконкому Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, ОСОБА_2 в частині несвоєчасне надання інформації у відповіді на запит до публічної інформації ОСОБА_1 від 12.04.2023, щодо надання «Сторінок з 10 по 20 регламенту виконавчого комітету Новомосковської міської ради».
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
10 квітня 2023 року листом вх. № ПІ56/0/11-23 ОСОБА_1 звернувся до виконавчого комітету Новомосковської міської ради з листом в порядку ЗУ «Про доступ до публічної інформації», в якому просив надати Регламент виконавчого комітету Новомосковської міської ради.
Згідно з листа Виконавчого комітету Новомосковської міської ради вих. ІЗ № 54/0/13-23 від 12.04.2023 року позивачу була надана відповідь, у якій було зазначено, що «сканована копія Регламенту виконавчого комітету Новомосковської міської ради складається із 52 сторінок. Згідно зі статтею 21 ЗУ «Про доступ до публічної інформації» у разі, якщо задоволення запиту на інформацію передбачає виготовлення копій документів обсягом більш, як 10 сторінок, запитувач зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати за копіювання, а отже плата стягується за друк (копіювання) або сканування документів, що надаються на запит, починаючи з одинадцятої сторінки включно, оскільки частина друга ст. 21 ЗУ «Про доступ до публічної інформації» встановлює обсяг в 10 сторінок, як гарантований для надання інформації безоплатно».
Так, відповідачем було надано 10 сторінок Регламенту, а також рахунок № 3 від 12.04.2023 року на оплату за виготовлення інших сторінок Регламенту.
12.04.2023 року до виконкому Новомосковської міської ради був поданий запит вх. № ПІ58/0/11-23 на доступ до публічної інформації, у якому позивач просив надати «Сторінки з 10 по 20 регламенту виконавчого комітету Новомосковської міської ради».
Листом від 17 квітня 2023 року вих. ІЗ № 62/0/13-23 позивачу була надана відповідь, у якій відповідачем посилаючись на ст. 21 ЗУ «Про доступ до публічної інформації» зазначено, що отримати остаточні сторінки у повному обсязі Регламенту Виконавчого комітету Позивач зможете після оплати рахунку та надіслання у зручний для вас спосіб до виконавчого комітету Новомосковської міської ради документ, що підтверджує оплату.
Позивач не погодившись із такою бездіяльність відповідачів звернувся до суду із вказаним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або межах повноважень та інший спосіб - на свій вибір.
Закон України «Про доступ до публічної інформації» визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом та інформації, що становить суспільний інтерес.
Так, відповідно до статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єкта владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до статті 3 Закону України «Про доступ до публічної інформації» право на доступ до публічної інформації гарантується:
1) обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом;
2) визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє;
3) максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації;
4) доступом до засідань колегіальних суб`єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством;
5) здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації;
6) юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.
Відповідно до статті 4 Закону України «Про доступ до публічної інформації» доступ до публічної інформації здійснюється на принципах:
1) прозорості та відкритості діяльності суб`єктів владних повноважень;
2) вільного отримання, поширення будь-якого іншого використання інформації, що була надана або оприлюднена відповідно до цього Закону, крім обмежень, встановлених законом;
3) рівноправності, незалежно від ознак раси, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак.
Відповідно до ч. 2 ст.19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.
Відповідно до ч.1 ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:
1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;
2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;
3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком;
4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.
Наведений перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
Аналізуючи вищенаведені норми, суд зазначає, що розпорядник інформації повинен надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту або мотивовану відмову у наданні запитуваної інформації, у разі наявності підстав, визначених статтями 21 та 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації».
Статтею 23 Закону встановлено, що рішення, дії або бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду. Запитувач має право оскаржити: відмову в задоволенні запиту на інформацію; відстрочку задоволення запиту на інформацію; ненадання відповіді на запит на інформацію; надання недостовірної або неповної інформації; несвоєчасне надання інформації; невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; інші рішення, дії або бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.
Системний аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що орган, до якого направлена заява громадянина, зобов`язаний об`єктивно і вчасно її розглянути, перевірити викладені в ній факти, прийняти рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечити його виконання, а також повідомити громадянина про наслідки розгляду такої заяви.
Судом встановлено та не заперечується відповідачем, що відповідь на запит про надання публічної інформації надано з порушенням вимог ч.1 ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації».
Водночас, судом встановлено, що листом від 03 травня 2023 року № ІЗ № 110/0/13-23 позивачу на його запит від 12.04.2023 Вх № ПІ58/0/11-23 відповідачем надано копію Регламенту виконавчого комітету Новомосковської міської ради, тобто після відкриття ухвалою від 03 травня 2023 року Дніпропетровського окружного адміністративного суду провадження в цій справ, що не заперечувалось позивачем.
Поряд з тим, досліджуючи обраний позивачем спосіб судового захисту порушеного права, суд звертає увагу на наступне.
Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з пунктом 8 частини першої статті 4 КАС України позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.
Гарантоване статтею 55 Конституції України та КАС України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.
За правилами пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Згідно із частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Водночас, як свідчать обставини цієї справи, після звернення Позивача із цим позовом до суду, відповідач надав відповідь на запит позивача у повному обсязі.
За правилами пункту 4 частини другої статті 245 КАС України, яка передбачає повноваження суду при вирішенні справи, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Зі змісту цієї норми випливає, що суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною, одночасно зобов`язавши його виправити оскаржувані порушення.
Таким чином, визнавши протиправною бездіяльність відповідачів щодо недотримання строку надання відповіді на запит, суд не відновить порушеного права на звернення до органу державної влади, оскільки відповідь на запит вже ним отримана.
Аналогічну правову позицію викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 800/580/17 (провадження № 11-333заі18) та від 21 квітня 2021 року у справі № 9901/327/20 (провадження № 11-8заі21).
Отже, суд, при розгляді цієї справи, звертає увагу на наявність вже сформованого останнього висновку Великої Палати Верховного Суду (станом на час розгляду цієї справи) щодо відсутності ефективного засобу відновлення порушеного права, внаслідок отримання відповіді позивачем на його запит.
Аналогічну правову позицію викладено в рішенні Верховного Суду від 22.12.2022 у справі № 990/64/22.
В аспекті викладеного суд вважає за необхідне також звернути увагу на те, що відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Так, статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Враховуючи викладене, повно і всебічно з`ясувавши обставини в адміністративній справі і дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову.
Відповідно до частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. 242-245, 246, 250, 257, 262, 266, 295, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Новомосковської міської ради, ОСОБА_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вичинити певні дії залишити без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.О. Коренев