Справа № 560/6101/23
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2023-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/6101/23
РІШЕННЯ

іменем України

02 липня 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області, у якому просить визнати протиправним та скасувати рішення від 29.03.2023 №343, зобов`язати вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням від 29.03.2023 № 343 управління Державної міграційної служби у Хмельницькій області ( далі також відповідач) скасувало дозвіл на імміграцію в Україну на підставі п. 6 ч. 1 статті 12 Закону України "Про імміграцію", а також посвідку на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_1 від 01.04.2016, видану терміном дії "безстроково" на підставі п.п. 1 п. 64 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 №321. Вважає, що відповідач протиправно прийняв таке рішення через відсутність належних підстав.

У відзиві Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області просить відмовити у задоволенні позову. Посилається на те, що з листа ВПГПРЕ УДМС в Хмельницькій області від 20.03.2023 вбачається, що 05.07.2019 ОСОБА_1 набула громадянство України відповідно до ч. 1 ст.8 Закону України "Про громадянство України". Таким чином, факт перебування позивачки в громадянстві України є підставою для прийняття рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну та посвідки на постійне проживання. Зазначає, що управління діяло на підставі та у спосіб, що передбачені законодавством, тому заявлені позовні вимоги є необґрунтованими.

У відповіді на відзив ОСОБА_1 звертає увагу на те, що її не було повідомлено про прийняття рішення про набуття громадянства України, і про подальше його скасування, як і про необхідність подання декларації про відсутність іноземного громадянства. Також зазначає, що їй не було видано тимчасове свідоцтво громадянина України у 2019 році.

Відповідач подав заперечення на відповідь на відзив, де зазначає, що з моменту набуття громадянства України за територіальним походженням позивачка не могла користуватись дозволом на імміграцію та посвідкою на постійне проживання, виданими до набуття громадянства України, оскільки вони підтверджують статус іноземця або особи без громадянства.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив таке.

ОСОБА_1 прибула в Україну з метою постійного проживання та 13.09.2006 звернулась до ВГІРФО УМВС України в Хмельницькій області із заявою про надання дозволу на імміграцію в Україну як особі, яка має право на набуття громадянства України за територіальним походженням.

08.11.2006 ОСОБА_1 наданий дозвіл на імміграцію на підставі пункту 3 частини 3 статті 4 Закону України "Про імміграцію", а також 14.11.2006 документовано посвідкою на постійне проживання НОМЕР_2 . Після досягнення 25-річного віку позивачку документовано посвідкою на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_1 від 01.04.2016 терміном дії безстроково.

05.07.2019 ОСОБА_1 набула громадянство України відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про громадянство України", що підтверджується довідкою від 05.07.2019 № 2163 про реєстрацію особи громадянином України.

13.07.2021 Управлінням Державної міграційної служби України в Хмельницькій області прийняте рішення про скасування рішення Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області про набуття ОСОБА_1 громадянства України за територіальним походженням, через невиконання нею зобов`язання про припинення громадянства російської федерації з моменту набуття громадянства України.

20.03.2023 на адресу Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області надійшов лист, яким направлялась інформація щодо осіб, які набули громадянство України та у період з 01.01.2019 по 01.02.2023 проживали на території України на підставі посвідок на постійне проживання, серед яких, зокрема, ОСОБА_1 .

Як вбачається зі змісту висновку від 29.03.2023, уповноважена особа Управління ДМС у Хмельницькій області вважає необхідним скасувати рішення ВГІРФО УМВС України в Хмельницькій області від 08.11.2006 про надання дозволу на імміграцію в Україну громадянці російської федерації ОСОБА_1 , визнати недійсною та такою, що підлягає вилученню та знищенню видану на підставі цього дозволу посвідку на постійне проживання в Україні.

Рішенням УДМС України в Хмельницькій області від 29.03.2023 № 343 скасовано ОСОБА_1 дозвіл на імміграцію в Україну. Також зазначено, що видана на підставі цього рішення посвідка на постійне проживання в Україні від 01.04.2016 терміном дії "безстроково" скасована на підставі вимог п.п. 1 пункту 64 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 №321.

Позивачка, вважаючи прийняте рішення протиправним, звернулась до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Статтею 4 Конституції України встановлено, що в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом. Згідно зі ст. 26 Конституції України іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України. Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про імміграцію» №2491-ІІІ від 07.06.2001 (далі Закон №2491) визначено, що імміграція - це прибуття в Україну чи залишення в Україні у встановленому законом порядку іноземців та осіб без громадянства на постійне проживання. Іммігрант - іноземець чи особа без громадянства, який отримав дозвіл на імміграцію і прибув в Україну на постійне проживання, або, перебуваючи в Україні на законних підставах, отримав дозвіл на імміграцію і залишився в Україні на постійне проживання. Дозвіл на імміграцію - рішення, що надає право іноземцям та особам без громадянства на імміграцію.

Отже, іммігрантами можуть бути лише іноземці та особи без громадянства. Після набуття цими особами громадянства України змінюється їх правовий статус та підстави перебування та проживання в Україні.

Згідно зі ст. 3 Закону №2491 правовий статус іммігранта в Україні визначається Конституцією України, цим Законом, іншими законами України та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Правовий зміст поняття громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб, визначено Законом України від 18.01.2001 № 2235-III «Про громадянство України» (далі - Закон № 2235-III).

Пунктом 1 статті 2 Закону №2235 визначено, що законодавство України про громадянство ґрунтується на принципі єдиного громадянства - громадянства держави Україна, що виключає можливість існування громадянства адміністративно-територіальних одиниць України.

Якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України. Якщо іноземець набув громадянство України, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Відповідно до ст. 8 Закону №2235 особа (іноземець або особа без громадянства), яка народилася або постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", а також її неповнолітні діти мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням. Датою набуття громадянства України у випадках, передбачених цією статтею, є дата реєстрації набуття особою громадянства України.

Статтею 12 Закону №2491 визначено, що дозвіл на імміграцію може бути скасовано, якщо:

1) з`ясується, що його надано на підставі свідомо неправдивих відомостей, підроблених документів чи документів, що втратили чинність;

2) іммігранта засуджено в Україні до позбавлення волі на строк більше одного року і вирок суду набрав законної сили;

3) дії іммігранта становлять загрозу національній безпеці України, громадському порядку в Україні;

4) це є необхідним для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України;

5) іммігрант порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства;

6) в інших випадках, передбачених законами України.

Нормами частин 1 - 3 статті 13 Закону №2491-III встановлено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, не пізніш як у тижневий строк надсилає копію рішення про скасування дозволу на імміграцію особі, стосовно якої прийнято таке рішення, та вилучає у неї посвідку на постійне проживання.

Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №1983 від 26.12.2002, якою затверджено Порядок провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень (далі - Порядок №1983). Згідно з п. 21 Порядку №1983 дозвіл на імміграцію скасовується органом, який прийняв рішення про надання такого дозволу. Питання щодо скасування дозволу мають право порушувати ДМС, її територіальні органи та територіальні підрозділи, МВС, органи Національної поліції, регіональні органи СБУ та Держприкордонслужба або органи, які у межах наданих повноважень забезпечують виконання законодавства про імміграцію, якщо стало відомо про існування підстав для скасування дозволу на імміграцію.

Відповідно до п. 22 Порядку №1983 для прийняття рішення про скасування дозволу на імміграцію у разі, коли ініціатором такого скасування є ДМС, її територіальні органи або територіальні підрозділи, ними складається обґрунтований висновок із зазначенням підстав для скасування дозволу, визначених статтею 12 Закону України «Про імміграцію», що надсилається до органу ДМС, який прийняв рішення про надання такого дозволу.

Отже, Закон №2491 встановлює перелік підстав для скасування дозволу на імміграцію, однак такий перелік не є вичерпним. Відтак, дозвіл може бути скасований як з підстав, передбачених в ст.12 Закону №2491, так і в інших випадках, але також передбачених законами України.

Зі змісту висновку від 29.03.2023 про скасування дозволу на імміграцію в Україну ОСОБА_1 суд встановив, що підставою для скасування дозволу на імміграцію та посвідки на постійне проживання фактично стала та обставина, що з 05.07.2019 позивачка набула громадянство України. Таким чином, після 05.07.2019 позивачка втратила статус іноземця, відтак у відповідача виникли підстави для скасування наданого їй дозволу на імміграцію та посвідки на постійне проживання в Україні.

У той же час судом встановлено, що ще 13.07.2021 Управлінням ДМС у Хмельницькій області було прийняте рішення про скасування рішення від 05.07.2019 про набуття ОСОБА_1 громадянства України (у зв`язку з невиконанням зобов`язання про припинення протягом двох років з моменту набуття громадянства України громадянства російської федерації )

Це означає, що станом на момент прийняття спірного рішення про скасування дозволу на імміграцію від 29.03.2023 позивачка уже не перебувала у громадянстві України.

Відповідач мав правові підстави скасовувати дозвіл на імміграцію саме у період перебування позивачки у громадянстві України. Натомість, суду не надані належні докази, які обґрунтовують причини неприйняття відповідного рішення про скасування дозволу на імміграцію під час перебування позивачки у громадянстві України.

Відповідач протилежне належними доказами не довів і доводи позивача у цій частині не спростував.

З огляду на це, рішення Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області від 29.03.2023 №343 про скасування дозволу на імміграцію ОСОБА_1 є протиправним та підлягає скасуванню. Правовим наслідком скасування рішення є втрата ним чинності з моменту його прийняття. Враховуючи скасування спірного рішення, відповідач повинен вчинити дії з метою поновлення посвідки на постійне проживання в Україні (або видачі посвідки)

Натомість, дії з метою інформування органів Державної прикордонної служби України стосовно поновлення дії дозволу на імміграцію та чинності посвідки, відповідач вчиняє в силу вимог закону як відповідний етап процедури в межах службової діяльності, тому такі дії не потребують окремого зобов`язання або регламентації їх судом.

У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки відповідач не довів правомірність прийнятого рішення, і доводи позивачки належними доказами не спростував, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов - задоволити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області від 29.03.2023 №343 про скасування дозволу на імміграцію в Україну ОСОБА_1 .

Зобов`язати Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області вчинити дії щодо поновлення ОСОБА_1 посвідки на постійне проживання ( видачі посвідки)

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 02 липня 2023 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 )
Відповідач:Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області (вул. Грушевського, 87,Хмельницький,Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ - 37864148)

Головуючий суддя І.С. Козачок