Справа № 520/4802/23
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2023-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 р. № 520/4802/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тітова О.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської обласної прокуратури про поновлення на посаді, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Харківська обласна прокуратура (вул. Б.Хмельницького, буд. 4,м. Харків, 61050, ) в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ керівника Харківської обласної прокуратури від 03.08.2022 №1134к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Куп`янської окружної прокуратури Харківської області та з органів прокуратури на підставі п.7 ч.І ст.51 Закону України «Про прокуратуру», за власним бажанням;

- поновити ОСОБА_1 в органах прокуратури на посаді прокурора Куп`янської окружної прокуратури Харківської області з 03.08.2022;

- на підставі ст.371 КАС України звернути до негайного виконання рішення суду в частині поновлення на посаді.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що наказ керівника Харківської обласної прокуратури від 03.08.2022 №1134к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Куп`янської окружної прокуратури Харківської області та з органів прокуратури на підставі п.7 ч.1 ст.51 Закону України «Про прокуратуру» є протиправним та підлягає скасуванню.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана відповідачу, що підтверджується Довідкою про доставку електронного листа до електронного кабінету відповідача.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив що Харківська обласна прокуратура діяла відповідно до норм чинного законодавства.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Враховуючи викладене, суд розглядає справу за наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , працював в органах прокуратури Харківської області з 2012 року по 03.08.2022 (з 11.09.2020 останню перейменовано у Харківську обласну прокуратуру згідно наказу Генерального прокурора від 03.09.2020 №410 «Про окремі питання забезпечення початку роботи обласних прокуратур» без зміни ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань).

З 02.04.2021 по дату звільнення (наказ керівника Харківської обласної прокуратури від 03.08.2022 №1134к) обіймав посаду прокурора Куп`янської окружної прокуратури Харківської області.

04 серпня 2022 року позивача ознайомлено із наказом керівника Харківської обласної прокуратури від 03.08.2022 №1134к про звільнення з посади прокурора Куп`янської окружної прокуратури Харківської області та з органів прокуратури на підставі п.7 ч.І ст.51 Закону України «Про прокуратуру» з 03.08.2022 за власним бажанням.

Як підставу видання даного наказу зазначено заяву ОСОБА_1 , що була написана останнім 03.08.2022, у зв`язку з неможливістю виконувати свої службові обов`язки на території міста Куп`янська та відсутністю жодних безпечних шляхів для виїзду з міста.

Зазначений наказ керівника Харківської обласної прокуратури підлягає скасуванню виходячи з наступного.

Вважаючи наказ керівника Харківської обласної прокуратури від 03.08.2022 №1134к протиправними, у зв`язку з відсутністю власного бажання звільнення з посади прокурора, ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом.

Розглядаючи справу по суті, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 4 Закону України від 14.10.2014 №1697-VII "Про прокуратуру" (далі - Закон №1697-VII) організація та діяльність прокуратури України, статус прокурорів визначаються Конституцією України, цим та іншими законами України, чинними міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 51 Закону №1697-VII прокурор звільняється з посади у разі подання заяви про звільнення з посади за власним бажанням.

Порядок звільнення прокурора з цієї підстави визначений у статті 58 Закону №1697-VII та передбачає, що прокурор незалежно від мотивів має право подати заяву про звільнення з посади за власним бажанням у будь-який час свого перебування на посаді. Заява про звільнення з посади за власним бажанням подається особі, уповноваженій цим Законом приймати рішення про звільнення прокурора. Прокурор продовжує здійснювати свої повноваження до прийняття рішення про його звільнення.

В абзаці першому пункту 9 розділу V Положення про організацію кадрової роботи в органах прокуратури, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 18.12.2017 №351 (далі - Положення), закріплено правило про те, що в разі подання прокурором заяви про звільнення з посади за власним бажанням звільнення проводиться уповноваженим Законом керівником прокуратури з дати, зазначеної в заяві. Заява про звільнення подається не пізніше ніж за три дні до вказаної у ній дати. Прокурор продовжує здійснювати свої повноваження до прийняття рішення про його звільнення.

При цьому відповідно до частини дев`ятої статті 46 Закону №1697-VII і абзацу третього пункту 9 розділу V Положення до завершення дисциплінарного провадження прокурор не може бути звільнений з посади прокурора у зв`язку з поданням заяви про звільнення за власним бажанням.

Отже, спеціальним законодавством, яке визначає правові засади організації і діяльності прокуратури України, не регламентовано, в який строк проводиться звільнення прокурора згідно з пунктом 7 частини першої статті 51 Закону №1697-VII в разі, якщо у поданій ним заяві про звільнення не вказано бажаної дати звільнення.

Водночас статтею 38 КЗпП, яка регулює порядок розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, з ініціативи працівника, встановлено, що працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган не вправі звільнити його за поданою раніше заявою, крім випадків, коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового договору.

За загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Оскільки спірні правовідносини щодо порядку звільнення прокурора з посади за власним бажанням не повністю врегульовані спеціальним законодавством, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для застосування норм трудового законодавства при вирішенні цього спору.

Пленум Верховного Суду України у пункті 12 постанови від 06.11.1992 №9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" роз`яснив, що у справах про звільнення за статтею 38 КЗпП суди повинні перевіряти доводи працівника про те, що власник або уповноважений ним орган примусили його подати заяву про розірвання трудового договору. Подача працівником заяви з метою уникнути відповідальності за винні дії не може розцінюватись як примус до цього і не позбавляє власника або уповноважений ним орган права звільнити його за винні дії з підстав, передбачених законом, до закінчення встановленого статтею 38 КЗпП строку, а також застосувати до нього протягом цього строку в установленому порядку інше дисциплінарне стягнення. Працівник, який попередив власника або уповноважений ним орган про розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, вправі до закінчення строку попередження відкликати свою заяву і звільнення в цьому випадку не проводиться, якщо на його місце не запрошена особа в порядку переведення з іншого підприємства, установи, організації (частина четверта статті 24 КЗпП). Якщо після закінчення строку попередження трудовий договір не був розірваний і працівник не наполягає на звільненні, дія трудового договору вважається продовженою.

Таким чином, з урахуванням встановлених законодавством про працю гарантій, звільнення прокурора з посади за власним бажанням проводиться після закінчення двотижневого строку попередження за умови, що сторони не домовилися про звільнення у більш короткий строк. Водночас прокурор не підлягає звільненню за поданою раніше заявою, якщо до закінчення строку попередження він відкликав свою заяву або не залишив роботи і не наполягає на звільненні після закінчення цього строку.

Перевіряючи наявність у ОСОБА_1 волевиявлення на звільнення з посади в момент прийняття наказу про звільнення та якими фактичними діями позивача це підтверджувалось, суд зазначає наступне.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російською Федерацією проти України, на підставі пропозицій Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.І ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач проживав у місті Куп`янську Харківської області та був працевлаштований на посаді прокурора Куп`янської окружної прокуратури Харківської області.

В позовній заяві позивачем зазначено, що з 27.02.2022 місто Куп`янськ Харківської області опинилося під тимчасовою окупацією військовослужбовців Збройних сил Російської Федерації.

Також зазначено, що з цього часу, військовослужбовцями Збройних сил Російської Федерації та іншими незаконними збройними формуваннями було встановлено особливий режим пересування по території Куп`янського району Харківської області, що виражалося у створенні мережі блокпостів у межах населених пунктів та на усіх автошляхах. Переміщення за межі населеного пункту та пересування по вулицях міста було обмежено. Спроби виїзду за межі окупованої частини Харківської області присікалися погрозою або застосуванням зброї та фізичної сили.

Зважаючи на викладені обставини, з 27.02.2022 позивач та його родичі опинилися під тимчасовою окупацією військовослужбовців Збройних сил Російської Федерації, оскільки у період часу з 24.02.2022 по 27.02.2022 більша частина територій Куп`янського району Харківської області була окупована останніми.

Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 25.04.2022 № 75 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 квітня 2022 року за № 453/37789 до переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 25 квітня 2022 року, віднесено території Куп`янського району, та Куп`янську міську територіальну громаду.

Позивачем зазначено, та відповідачем не спростовується, що ОСОБА_1 з 24.02.2022 постійно перебував на зв`язку та доповідав про свій стан, обстановку та інші обставини керівнику Куп`янської окружної прокуратури Харківської області Миргородському Е.О. Поки був зв`язок та Інтернет до 07.04.2022 позивач виконував свої функціональні обов`язки та вказівки керівництва.

За інформацією міністра з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 10.03.2022, розміщеною на сайті Президента України (https://www.president.gov.ua/news/vidkrilisya-gumanitarni-koridori-dlya-evakuaciyi-lyudej-u-su-73473) відкрилися гуманітарні коридори для евакуації людей у Сумській, Харківській, Донецькій та Київській областях, зокрема, у Харківській області: Ізюм-Мала Комишуваха-Барвінкове-Лозова.

Разом з цим, позивач зазначив, що з території міста Куп`янська та Куп`янського району жодні евакуаційні коридори не відкривалися.

З 07.04.2022 на території Куп`янського району повністю припинено роботу операторів мобільного зв`язку та провайдерів доступу до мережі інтернет, у зв`язку з чим можливості стабільно використовувати будь-які форми електронної комунікації було втрачено. Як вбачається з офіційного веб-сайту Громадської організації «Слідство.Інфо» https://www.slidstvo.info/kupiansk-istoriia-okupatsii-odnoho-masta/#connection: «Окупанти відключили українське телебачення і створили перебої зі зв`язком. На початку квітня мобільний зв`язок у Куп`янську повністю зник, і отримувати інформацію з окупованого міста стало практично неможливо. Росіяни облаштували блокпости на всіх виїздах з міста.

Судом встановлено, що у серпні-вересні 2022 року стосовно ОСОБА_1 проводилось службове розслідування за фактом можливого порушення вимог Присяги прокурора, в частині сумлінного виконання службових обов`язків, у зв`язку з тривали перебуванням на тимчасово окупованій території Харківської області.

У ході службового розслідування Комісією направлено запит до УСБУ в Харківській області та ТУ ДБР у м. Полтаві з метою отримання інформації щодо можливості співпраці прокурорів Куп`янської окружної прокуратури Харківської області, які залишились на тимчасово окупованій території, з тимчасовою окупаційною владою країни-агресора.

Відповідно до отриманої інформації (лист УСБУ в Харківській області від 21.07.2022 № 70/5/2-3708; лист ТУ ДБР у м. Полтаві від 18.07.2022 № 7525-22/15-04) прокурор ОСОБА_1 на причетність до колабораційної дійяльності не перевіряється, кримінальні провадження стосовно нього відсутні, інформація про можливу співпрацю з незаконними збройними формуваннями на вказаній території відсутня.

За результатом проведено службового розслідування відомості, які стали підставою для його призначення, не знайшли свого підтвердження стосовно ОСОБА_1 .

Також про неможливість евакуації та про відсутність вчинків, які б підривали авторитет органів прокуратури України, порушували Присягу прокурора та Закону України "Про прокуратуру", позивачем зазначено у пояснені від 14.07.2022, яке за допомогою месенджера WhatsApp направлено керівнику Куп`янської окружної прокуратури Миргородському Е.О.

Рішення про призупинення дії трудового договору, відповідно до вимог статті 13 Закону України "Про організацію трудових відносини в умовах воєнного стану" у зв`язку із збройною агресією проти України, що виключала можливість виконувати обов`язки, передбачені трудовим договором відносно позивача не приймалось.

Так, з матеріалів справи судом встановлено, що у зв`язку з відсутністю стабільної можливості комунікації за допомогою засобів електронного зв`язку з керівництвом та неможливістю отримувати об`єктивну інформацію, не маючи жодних повідомлень, про результати проведення службового розслідування, позивач був змушений 03.08.2022, через мобільний додаток, направити заяву про звільнення з посади прокурора Куп`янської окружної прокуратури та органів прокуратури України за власним бажанням, при цьому зазначивши у заяві причини, які фактично не свідчать про вільне волевиявлення, а саме - у зв`язку з відсутністю жодного офіційного евакуаційного коридору для виїзду з міста Куп`янська Харківської області, а також інших шляхів евакуації, безпечних для життя та здоров`я позивача та членів його родини, що позбавляє ОСОБА_1 можливості виконувати свої службові обов`язки.

Встановивши вказані обставини, суд зазначає, що вони мають вагоме значення для вирішення питання щодо наявності у ОСОБА_1 бажання на звільнення з посади як визначальної умови для звільнення за пунктом 7 частини першої статті 51 Закону №1697-VII та правомірності його звільнення оскаржуваним наказом від 03.08.2022 №1134к на підставі заяви від 03.08.2022.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справах №0540/6561/18-а від 03.06.2020 та №420/2801/19 від 21.04.2021.

Також у постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 440/2466/20 від 22.12.2021 суд дійшов висновку, що звільнення прокурора за власним бажанням на наступний день після подачі його заяви, без зазначення у ній дати, з якої має відбутись звільнення та без досягнення угоди між сторонами щодо бажаної дати є порушенням законодавства.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, враховуючи те, що відповідач належними та допустимими доказами не довів факт подання позивачем заяви про звільнення за власним бажанням із зазначенням дати такого звільнення та не спростував твердження останнього про подання ним цієї заяви без дійсного наміру достроково припинити повноваження на адміністративній посаді, суд дійшов висновку, що оскаржуваний наказ від 03.08.2022 №1134к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Куп`янської окружної прокуратури Харківської області та з органів прокуратури на підставі п.7 ч.І ст.51 Закону України «Про прокуратуру» не відповідає критеріям правомірності, наведеним у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, винесений незаконно, непропорційно, тобто без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, та становить непропорційне втручання у право позивача на працю, у зв`язку із чим є протиправним та підлягає скасуванню.

Керуючись принципом верховенства права, гарантованим ст.8 Конституції України та ст.6 КАС України, суд на підставі ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини застосовує практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист. Крім того, суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності небезпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Засіб захисту, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, ефективний засіб правового захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Таким чином, суд зазначає, що належним способом відновлення порушеного права позивача є поновлення ОСОБА_1 в органах прокуратури на посаді прокурора Куп`янської окружної прокуратури Харківської області з 03.08.2022.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Так, суд вважає за необхідне допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Харківська обласна прокуратура (вул. Б.Хмельницького, буд. 4,м. Харків, 61050, ) про поновлення на посаді - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ керівника Харківської обласної прокуратури від 03.08.2022 №1134к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Куп`янської окружної прокуратури Харківської області та з органів прокуратури на підставі п.7 ч.І ст.51 Закону України «Про прокуратуру», за власним бажанням.

Поновити ОСОБА_1 в органах прокуратури на посаді прокурора Куп`янської окружної прокуратури Харківської області з 03.08.2022.

Рішення суду у частині поновлення ОСОБА_1 на посаді (роботі) допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Тітов