Справа № 160/16049/22
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2023-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 червня 2023 року м. Дніпросправа № 160/16049/22
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпро

апеляційну скаргу 7 прикордонного Карпатського загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 )

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 січня 2023 року

у справі № 160/16049/22

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 )

про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

14 жовтня 2022 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення 7 прикордонного Карпатського загону від 02 жовтня 2022 року про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України, який досяг 16-річного віку, ОСОБА_1 ;

- зобов`язати відповідача забезпечити ОСОБА_1 безперешкодне перетинання державного кордону України у встановленому порядку після пред`явлення ним паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 січня 2023 року у справі № 160/16049/22 адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення 7 прикордонного Карпатського загону від 02 жовтня 2022 року про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України, який досяг 16-річного віку, ОСОБА_1 . В решті позовних вимог відмовлено.

Судом вказано, що відповідачем в оскаржуваному рішенні не зазначено жодної з визначених ст. 6 Закону України №3857-XII підстав для тимчасового обмеження позивачу права на виїзд з України. Крім того, у спірному рішенні відповідач не вказує, які саме документи на підтвердження підстави для виїзду за кордон не надані позивачем. Суд звернув увагу, що в спірному рішенні не зазначено посилань на конкретні правові норми, зокрема і п. 2-6 Правил №57, як на підставу для прийняття даного рішення. Судом враховано, що Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», в якому визначені категорії військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації має вищу юридичну силу ніж постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України». З цих підстав, суд дійшов висновку про протиправність прийнятого відповідачем 02.10.2022 рішення про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України, який досяг 16-ти річного віку ОСОБА_1 .

Не погодившись з рішенням суду, 7 прикордонний Карпатський загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) подав апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 січня 2023 року у справі № 160/16049/22 в частині задоволених позовних вимог, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Скаржник вказує, що надані 02.10.2022 року позивачем документи не дали змогу уповноваженій посадовій особі прийняти рішення про надання дозволу на перетин державного кордону України позивачу, а отже спірне рішення є правомірним. Зазначає, що наявність у позивача права на відстрочення від призову на військову службу під час мобілізації не гарантує йому беззаперечного права на перетинання державного кордону для виїзду з України, оскільки в силу положень пункту 2-6 Правил перетинання державного кордону громадянами України таким правом позивач в умовах воєнного стану не наділений.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вбачає підстави для задоволення апеляційної скарги, та зазначає:

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, позивач намагався виїхати за межі території державного кордону України через міжнародний автомобільний пункт пропуску «Шегіні».

В якості підстав для виїзду за межі України позивачем надані службовим особам 7 прикордонного Карпатського загону наступні документи:

-паспорт громадянина України № НОМЕР_2 , виданий 25.05.2021;

-довідку Вищого професійного технікуму EDICUS II, Варшава від 25.07.2022, про те, що позивач з 01.08.2022 буде учасником обов`язкового курсу польської мови перед тим, як подати заявку на навчання у Вищому професійному технікумі EDICUS II у Варшаві у вересні 2022 року та буде студентом першого семестру за напрямком «Технік адміністрації»;

-довідку Шевченківського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 12.08.2022 №2819 для виїзду за кордон здобувачів фахової передвищої та вищої освіти, асистентів-стажистів, аспірантів та докторантів, які навчаються за денною або дуальною формами здобуття освіти;

-посвідчення про приписку до призовної дільниці №7/19182-01/43;

-Legitymacja szkolna (студентський квиток) від 09.09.2022 Вищого професійного технікуму EDICUS II (Варшава).

Начальником 4 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип А) 7 прикордонного Карпатського загону старшим лейтенантом ОСОБА_2 , як уповноваженою службовою особою підрозділу охорони державного кордону 02.10.2022 прийнято рішення про відмову у перетинанні державного кордону на виїзд з України громадянину України ОСОБА_3 .

В рішенні вказано, що у зв`язку із Законом України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», а також Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 року» громадянина України ОСОБА_4 тимчасово обмежено у праві виїзду з України, з відсутністю підстав на право перетинання державного кордону, згідно ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та постанови КМУ від 27.01.1995 №57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», так як вищезазначений громадянин не зміг надати на паспортний контроль відповідні документи.

Позивач не погодившись з рішенням про відмову у перетинанні державного кордону України, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною першою статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Отже, конституційне право особи вільно залишати територію України може бути обмежено у певних випадках.

Відповідно до ст..1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно із п.6 ч.1 ст.8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану: встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан.

Пунктом 3 Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» встановлено, що у зв`язку із введенням а Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційній права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44. 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Кабінетом Міністрів України затверджено Порядок встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан (постанова КМУ від 29.12.2021 №1455).

Відповідно до п.8 Порядку №1455 перетинання державного кордону в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю на території, де введено воєнний стан, здійснюється з урахуванням обмежень, встановлених законодавством.

Таким чином, у зв`язку з введенням на території України правового режиму воєнний стан, тимчасово обмежено конституційне право громадян вільно залишати територію України, а перетинання кордону здійснюється з урахуванням обмежень, встановлених законодавством.

Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ від 17.01.1995 №57 (із змінами та доповнення), визначено вичерпний перелік осіб, які мають право перетинати державний кордон у разі введення на території України воєнного стану.

Зокрема, відповідно до пункту 2-6 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.01.1995 року №57 (в редакції на час виникнення спірних відносин), у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану право на перетин державного кордону, крім осіб, зазначених у пунктах 2-1 та 2-2 цих Правил, також мають інші військовозобов`язані особи, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації. Ця норма не поширюється на осіб, визначених в абзацах другому - восьмому частини третьої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Тобто, вказаною нормою передбачено право на перетин державного кордону осіб, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації. При цьому, вказана норма містить певні обмеження - крім осіб, визначених в абзацах другому - восьмому частини третьої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

У відповідності до положень ст.ст.20, 22 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» на військову службу за призовом під час мобілізації приймаються громадяни віком від 18 років до досягнення граничного віку перебування на військовій службі, тобто 60 років.

Статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено коло осіб, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації.

Так, відповідно до абз.2 частини третьої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також: здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, асистенти-стажисти, аспіранти та докторанти, які навчаються за денною або дуальною формами здобуття освіти.

Таким чином, на час виникнення спірних відносин позивач не мав права на перетин державного кордону як особа, яка є здобувачем освіти на денній формі навчання та яка, в силу положень абз.2 частини третьої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», не підлягала призову на військову службу під час мобілізації.

Відтак, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що в посадової особи Державної прикордонної служби були наявні правові підстави для прийняття спірного рішення, яким позивачу відмовлено в перетині державного кордону.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що у спірному випадку відсутні підстави стверджувати про необґрунтованість оскаржуваного рішення відповідача.

Так, в рішення про відмову в перетині державного кордону наведено мотиви його прийняття, а саме те, що позивач тимчасово обмежений у праві виїзду з України, у зв`язку з відсутністю підстав на право перетинання державного кордону. У вказаному рішенні наведено норми права, якими таке право позивача обмежено.

При цьому, висновок суду першої інстанції про необхідність зазначення в оскаржуваному рішенні переліку документів, які необхідно надати позивачу для виїзду за кордон, суд апеляційної інстанції вважає безпідставним, оскільки за встановлених обставин, з якими позивач пов`язував наявність у нього права на перетинання державного кордону, надання будь-яких документів не надавало б позивачу право виїзду за межі України, як студенту денної форми навчання у закордонному навчальному закладі.

Підсумовуючи, колегія суддів погоджується з доводами скаржника про те, що спірне рішення відповідача від 02 жовтня 2022 року про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України, який досяг 16-річного віку, ОСОБА_1 є правомірним.

Натомість, суд першої інстанції помилково дійшов висновку, що спірне рішення відповідача є протиправним.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, за результатами перегляду справи колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову в цій частині. В решті рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 317, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 січня 2023 року у справі № 160/16049/22 - задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 січня 2023 року у справі № 160/16049/22 скасувати в частині визнання протиправним та скасування рішення 7 прикордонного Карпатського загону від 02 жовтня 2022 року про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України, який досяг 16-річного віку, ОСОБА_1 , та прийняти в цій частині нову постанову про відмову в задоволенні позову.

В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 січня 2023 року у справі № 160/16049/22 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки передбачені ст.ст.328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко