Справа № 200/5245/22
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2023-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 року справа №200/5245/22

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Гаврищук Т.Г., Казначеєв Е.Г., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 січня 2023 року у справі № 200/5245/22 (головуючий суддя І інстанції Аляб`єв І.Г.), складеного в повному обсязі 23 січня 2023 року, у справі № 200/5245/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

22.12.2022 до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому позивач, з урахування заяв про уточнення позовних вимог просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ПФУ Донецької області від 05.10.2022 про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ПФУ в м. Києві від 03.11.2022 про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 .

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного Фонду України Донецької області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 : період роботи з 11.05.1983 по 01.10.1997, та з 01.11.2019 по 30.06.2022 на ВП «Шахта 1/3 Новогродівська» ДП «Селидіввугілля», період навчання з 01.09.1977 по 20.07.1980 у середньому міському професійному училищі № 11 м. Новогродівка Донецької області, згідно диплому НОМЕР_1 від 21.07.1980 р.

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного Фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.09.2022 року про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»

- стягнути з Головного Управління ПФУ в Донецькій області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати - судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23 січня 2023 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 05.10.2022 про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 . Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 03.11.2022 про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецької області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 11.05.1983 по 01.10.1997, з 01.11.2019 по 30.06.2022 та період навчання з 01.09.1977 по 20.07.1980 у середньому міському професійному училищі № 11 м. Новогродівка Донецької області. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (від 28.09.2022 року про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Не погодившись з судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 січня 2023 року у справі № 200/5245/22, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи та відмовити у задоволені позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянтом зазначено, що рішенням Пенсійного фонду України відмовлено у призначенні пенсії за віком з підстав відсутності необхідного страхового стажу через несплату страхових внесків.

Повідомлено про неможливість зарахування навчання через невідповідність паспортних даних з прізвищем, вказаному у дипломі.

Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі залишити без задоволення, з огляду на наступне.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , є громадянином України.

28.09.2022 засобами електронного веб-порталу Пенсійного фонду України, позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-IV (далі Закон № 1058), надавши відповідачу необхідні документи.

Рішенням Головного управління ПФУ Донецької області від 05.10.2022 позивачу відмовлено в призначенні пенсії відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсій не страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 29 років визначеного п. 1 ст. 26 Закону 1058, оскільки до страхового стажу не зараховано: Період роботи з 11.05.1983 р. по 01.10.1997 р., згідно трудової книжки НОМЕР_3 від 31.07.1980 р., оскільки неможливо ідентифікувати назву підприємства на печатці у наказі про звільнення; період навчання згідно диплому НОМЕР_1 від 21.07.1980 р., оскільки прізвище « ОСОБА_2 » (українською) та « ОСОБА_3 » (російською) не відповідають паспортним даним; період роботи з 01.11.2019 р. по 30.06.2022 р. через відсутність сплати єдиного соціального внеску.

Позивачем надано всі необхідні документи, що підтверджують мій стаж, а саме: трудову книжку, диплом, паспорт, ідентифікаційний номер, свідоцтво про шлюб, свідоцтво про народження, військовий квиток.

28.10.2022 позивач через веб-портал, повторно звернувся до Головного управління ПФУ про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України, до якої додав: архівну довідку про підтвердження роботи водієм автомобіля на дільниці «Автотранспортний парк» на шахті 1-3 «Новогродівська» з 11.05.1983 р., наказ № 22-к від 10.05.1980 р. по 01.10.1997 р., наказ № 56-п від 24.03.1998 р.; архівну довідку про навчання у середньому міському професійному училищі № 11 м. Новогродівка Донецької області, Де згідно поіменної книги № 34, порядковий номер 3477 позивача зараховано 01.09.1977 та відраховано 20.07.1980 і присвоєно кваліфікацію «Електромонтажник по освітлюванню і освітлюваних мережей» - 2 розряду, диплом НОМЕР_1 , але прізвище російською записано ОСОБА_4 .

Рішенням Головного управління ПФУ м.Києва від 03.11.2022 ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні пенсії відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 29 років визначеного п. 1 ст. 26 Закону 1058, оскільки до страхового стажу позивача не зараховані періоди роботи з 11.05.1983 по 01.09.1997 у зв`язку з порушенням норм Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях; з 01.11.2019 по 30.06.2022 на ВП «Шахта 1/3 Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» оскільки підприємством не сплачений єдиний соціальний внесок та період навчання у середньому міському професійному училищі №11 м.Новогродівка Донецької області, згідно диплому НОМЕР_1 від 21.07.1980 оскільки прізвище зазначене в дипломі « ОСОБА_2 » (українською) та « ОСОБА_3 » (російською) не відповідає паспортним даним. Згідно паспортних даних прізвище Позивача ОСОБА_3 .

Не погоджуючись із діями відповідача позивач звернулася до суду.

Приймаючи спірне рішення суд першої інстанції виходив з того, що право позивача на зарахування до страхового стажу періодів роботи та періоду навчання має бути відновленим із повторним розглядом заяви про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Суд апеляційної інстанції погоджує висновки суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 5 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до положень частини першої статті 1 № 1058-IV встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Законом № 1058-IV визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Приписами ст. 24 Закону №1058 визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

При цьому, суд зазначає що положеннями статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Зазначене узгоджується з положеннями статті 48 Кодексу законів про працю України.

Також, згідно зі статтею 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

Відповідно до трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 :

- з 01.09.1977 по 20.07.1980 позивач навчався в гор ПТУ №11 м.Новогродівки Донецької області (запис 1);

- з 11.05.1983 по 01.10.1997 позивач працював водієм ВП «Шахта 1/3 Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» (запис 9-10);

- з 08.10.2015 по 14.11.2022 ОСОБА_1 працює водієм на ВП «Шахта 1/3 Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» (запис 15-19)

Відповідно до архівної довідки Селидівського професійного ліцею від 22.10.2022 №158 ОСОБА_1 навчався у середньому міському професійному училищі № 11 м. Новогродівка Донецької області, де згідно поіменної книги № 34, порядковий номер 3477 позивача зараховано 01.09.1977 та відраховано 20.07.1980 і присвоєно кваліфікацію «Електромонтажник по освітлюванню і освітлюваних мережей» - 2 розряду, диплом НОМЕР_1 .

Довідкою ВП «Шахта 1/3 Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» від 26.10.2022 від 26/284 підтверджено, що ОСОБА_1 з 11.05.1983 (наказ № 22-к від 10.05.1980) по 01.10.1997 (наказ № 56-п від 24.03.1998) працював водієм на «Автотранспортний парк» ВП «Шахта 1/3 Новогродівська» ДП «Селидіввугілля».

Згідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 прізвище позивача записано ОСОБА_2 (українською).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 прізвище позивача ОСОБА_3 (російською).

У військовому квитку серії НОМЕР_6 прізвище позивача зазначено ОСОБА_3 (російською).

Суд зазначає, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці. Крім того, позивач не може нести відповідальності за правильність заповнення його трудової книжки.

Аналогічний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 17.07.2018 у справі №220/989/17, від 19.12.2019 у справі №307/541/17.

Виходячи з наведеного, період роботи позивача з 11.05.1983 по 01.09.1997 підлягає зарахуванню до страхового стажу роботи.

Щодо не зарахування періоду роботи з 01.11.2019 по 30.06.2022 суд зазначає наступне.

Згідно абз. 1 ч. 1 ст. 24 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч.2 ст.24 Закону №1058).

За приписами ч. 6 ст. 20 Закону №1058 страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків (ч.12 ст.20 Закону №1058).

Згідно з п.10 ч.1 ст.1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI ( далі Закон №2464) страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок.

Зокрема ч.1 ст.4 Закону №2464 встановлено, що платниками єдиного внеску є роботодавці.

Згідно з ч.2. ст.25 Закону № 2464-VI у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Податковим кодексом України встановлено, що особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку ( п. 171.1 ст. 171).

Згідно ч.1 ст.16 Закону №1058 застрахована особа має право, зокрема, отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, у тому числі в письмовій формі.

З аналізу наведених норм законів суд приходить до висновку, що несвоєчасна сплата підприємством загальнообов`язкових страхових внесків не повинна порушувати конституційні, законні права позивача, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки, обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду та відповідальність за нарахування, утримання та виплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати покладена на роботодавця, який виплачує такі доходи на користь платника податку внаслідок чого несвоєчасна сплата єдиного внеску роботодавцем не може позбавляти працівників підприємства права на зарахування періоду роботи працівника до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.03.2018 у справі №208/6680/16-а(2а/208/245/16).

За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач має право на включення до страхового стажу роботи період роботи з 01.11.2019 по 30.06.2022.

Щодо не зарахування періоду навчання з 01.09.1977 по 20.07.1980 у середньому міському професійному училищі № 11 м. Новогродівка Донецької області, згідно диплому НОМЕР_1 від 21.07.1980 суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 8 Порядку № 637 час навчання у вищих учбових, професіональних, учбово-виховних закладах, учбових закладах підвищення кваліфікації і перепідготовки кадрів, у аспірантурі, докторантурі й криничній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, які видані на підставі архівних даних і які містять відомості про період навчання. При відсутності у таких документах відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в учбовому закладі у відповідні роки при умови, якщо у цих документах є дані про закінчення повного навчального періоду чи окремих їх етапів.

Таким чином, зі вказаного Порядку убачається, що при відсутності у дипломі особи відомостей часу навчання, приймаються довідки про тривалість навчання в учбовому закладі у відповідні роки при умови, якщо у цих документах є дані про закінчення повного навчального періоду чи окремих їх етапів.

Відповідно до архівної довідки Селидівського професійного ліцею від 22.10.2022 №158 ОСОБА_1 навчався у середньому міському професійному училищі № 11 м. Новогродівка Донецької області, де згідно поіменної книги № 34, порядковий номер 3477 позивача зараховано 01.09.1977 та відраховано 20.07.1980 і присвоєно кваліфікацію «Електромонтажник по освітлюванню і освітлюваних мережей» - 2 розряду, диплом НОМЕР_1 .

Згідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 прізвище позивача записано ОСОБА_2 (українською).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 прізвище позивача ОСОБА_3 (російською).

У військовому квитку серії НОМЕР_6 прізвище позивача зазначено ОСОБА_3 (російською).

Отже виходячи з наведеного період навчання ОСОБА_1 01.09.1977 по 20.07.1980 у середньому міському професійному училищі № 11 м. Новогродівка Донецької області, згідно диплому НОМЕР_1 від 21.07.1980 підлягає зарахуванню до страхового стажу роботи.

Відтак, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що управління Пенсійного фонду, відмовляючи у зарахуванні періодів роботи та навчання до страхового стажу діяв не обґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Інші доводи апеляційної скарги є неприйнятними та повністю спростовуються висновками суду першої інстанції

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції та ухвалу суду першої інстанції без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 січня 2023 року у справі № 200/5245/22 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29 червня 2023 року.

Судді А.В. Гайдар Т.Г.Гаврищук

Е.Г. Казначеєв