Справа № 580/2266/23
Суддя: Валентин ГАРАЩЕНКО
Дата ухвалення: 2023-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 року справа № 580/2266/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаращенка В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження в місті Черкаси адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Черкаській області, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 18.01.2023 №507/23-00-24-03-01.

Ухвалою від 31.03.2023 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 25.05.2023 зупинено провадження у справі до надання витребуваних доказів.

Ухвалою суду від 29.06.2023 поновлено провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що нею укладено з ТОВ «Прометей» (покупець, росія) договір купівлі-продажу від 28.09.2018 № 2 на поставку продукції виробничо-технічного призначення відповідно до специфікацій, які є невід`ємною частиною договору, умови постачання: FCA UA м.Суми. Частина валютної виручки від нерезидента надійшла 02.10.2018 в сумі 773 600,00 російських рублів (еквівалент 332 833,66 грн.), в рахунок попередньої оплати. Відповідно до додаткової угоди від 23.10.2019 № 3 до договору купівлі-продажу від 28.09.2018 № 2, згідно з якою мною, ФОП ОСОБА_1 як продавцем, надано покупцеві знижку в сумі 773 600,00 російських рублів на поставлений товар (компресор водокільцевий). Відтак, розрахунки між сторонами договору купівлі-продажу від 28.09.2018 № 2 закриті, а сторони не мають претензій щодо виконання обов`язків на період дії договору.

В розрахунку пені, який є додатком 2 до оскаржуваного ППР, вказано, що його складено за взаємовідносинами з компанією Tomadiand Oil Privat Limited (Індія) за експортним контрактом від 11.02.2019 №1102/2019, однак позивач не мала взаємовідносин з компанією Tomadiand Oil Privat Limited (Індія), а безпосередньо акт перевірки складено у відношенні взаємовідносин з ТОВ «Прометей». Відтак, оскаржуване ППР винесено на підставі помилково складеного розрахунку, що робить його протиправним автоматично.

Крім того, позивач зауважила, що період порушення граничних строків розрахунків в цьому додатку визначено з 24.10.2018 по 12.12.2022, що є невірним. Дата 24.10.2018 є датою, на яку відбулось відвантаження товару на користь ТОВ «Прометей». Ця дата не може вважатись датою порушення граничних строків розрахунків, оскільки пеня нараховується тільки після того, як порушено встановлений законом строк повернення валютних коштів.

Позивач звернула увагу, що банк завершує здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків, якщо сума незавершених розрахунків за операціями з експорту, імпорту товарів не перевищує незначної суми. Відтак, починаючи з 27.04.2020 відсутні: підстави як для вимоги до повернення суми 773 600,00 російських рублів на підставі договору купівлі-продажу від 28.09.2019 № 2; підстави для валютного нагляду у відношенні цієї операції; підстави для нарахування пені у відношенні цієї операції.

В додатку 2 до акту перевірки контролюючий орган самостійно визначив, що сума несвоєчасно повернутої виручки становить 301 835,51 грн., тобто не перевищує 400 тис. грн.

Державна податкова служба України у підкатегорії 112.05 ЗІР зазначила, що навіть якщо сума операції підлягає валютному нагляду, але сума незавершених розрахунків за операцією з експорту не перевищує незначної суми, пеня не нараховується.

На думку позивача, норми Закону «Про валюту» і постанови Національного банку України № 57 від 27.04.2020 в сукупності зі ст. 58 Конституції України слід розуміти таким чином, що вони скасовують відповідальність фізичною особи ретроактивно, тобто також і в період до 27.04.2020.

Позивач зазначила, що посилання на норми Інструкції № 7 Національного банку України як на документи, які тим чи інший чином обмежують право на вільний вибір договору та його умов, є безпідставними.

Відповідач подав відзив на адміністративний позов, в якому просив у задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши при цьому, що частина валютної виручки від нерезидента надійшла 02.10.2018 в сумі 773 600,00 російських рублів (еквівалент 332 833,66 грн.), в рахунок попередньої оплати, тобто без порушень законодавчо встановлених строків. Інша частина валютної виручки в сумі 773 600,00 російських рублів (еквівалент 332 833,66 грн) на рахунок ФОП ОСОБА_1 не надходила.

Позивачем надано копію додаткової угоди від 23.10.2019 № 3 до договору купівлі-продажу від 28.09.2018 № 2 у п. 3 якої вказано, що продавець надає покупцю знижку в сумі 773 600 російських рублів на товар - компресор водокільцевий ВК-50Н без електродвигуна в кількості 1 шт. по Специфікації № 1 від 28.09.2018 до договору від 28.09.2018 № 2 та відповідно до п.5 даної угоди після надання знижки вважається, що розрахунки між Продавцем і Покупцем закриті та Сторони не мають претензій щодо виконання обов`язків на період дії договору.

Також ФОП ОСОБА_1 надано копію акту про надання після продажної знижки (зниження ціни відвантажених товарів) від 23.10.2019 №б/н, укладеного між ТОВ ''Прометей" та ФОП ОСОБА_1 , про наступне: відповідно до Додаткової угоди від 23.10.2019 № 3 до договору купівлі-продажу від 28.09.2018 № 2 Продавець надає Покупцю після продажну знижку на товар - компресор водокільцевий ВК-50Н без електродвигуна в кількості 1 шт. у розмірі 773 600,00 (сімсот сімдесят три тисячі шістсот) російських рублів, у зв`язку з відмовою кінцевого покупця від товару (покупця у ТОВ «Прометей»).

Відмова кінцевого покупця аргументована невідповідною якістю товару, а саме: невідповідність заявленій марці сталі 20Х18Н10Т проточної частини насоса. Нова ціна з урахуванням після продажної знижки на товар - компресор водокільцевий ВК-50Н без електродвигуна в кількості 1 шт. складає 773 600,00 (сімсот сімдесят три тисячі шістсот) російських рублів.

Перевіркою встановлено, що договором купівлі-продажу від 28.09.2018 № 2 вимоги щодо марки сталі проточної частини насоса не передбачені, акт про надання після продажної знижки (зниження ціни відвантажених товарів) від 23.10.2019 складений з порушенням ч.1 п.12 Інструкції № 7 та п.п.7.4 п.7 договору купівлі- продажу від 28.09.2018 № 2, а саме: відсутні підпис представника і печатка Торгівельно-промислової палати, не визначено, в який спосіб встановлено невідповідність матеріалу проточної частини насоса компресора водокільцевого ВК- 50Н та відсутні документи, що підтверджують таку невідповідність. Також в даному акті не вказано, який державний стандарт чи технічні вимоги, встановлені підприємством-виробником відповідно до п.п.5.1 п.5 Договору від 28.09.2018 № 2 було порушено, тобто не доведено порушення постачальником умов договору.

Відповідач звернув увагу, що на час дії договору від 28.09.2018 № 2 відповідно до Закону України від 14 жовтня 2014року №1702-VII «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» незначна сума становила 150000 гривень, тому дебіторська заборгованість по контракту від 28.09.2018 № 2 в сумі 332 833,66 грн (еквівалент 773600,00 російських рублів) не підпадає під визначення незначної.

Відповідачем нараховано пеню з урахуванням обмеженням розміру пені, встановленого частиною 5 статті 13 Закону № 2473 загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором, а тому визначена контролюючим органом кількість днів прострочення заборгованості не вплинула на збільшення розміру нарахованої пені.

На підставі наведеного відповідач вважає, що контролюючий орган під час проведення перевірки діяв в межах та у спосіб визначений законодавством України, факт порушення норм діючого законодавства є доведеним, а податкове повідомлення-рішення від 18.01.2023 №507/23-00-24-03-01 є правомірним та не підлягає скасуванню.

Дослідивши письмові докази наявні в матеріалах справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до такого висновку.

Судом встановлено, що документальну позапланову невиїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 проведено на підставі отриманої податкової інформації (лист НБУ від 04.12.2019 № 25-0006/63155/ДСК), що свідчить про порушення платником валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження валютної виручки за експортними операціями.

На підставі пп. 19-1.4 п. 19-1. 1 ст. 19-1, пп. 20.1.4 п.20.1 ст.20, п.79.2 ст.79, абз. 3 пп.69.2 п.69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України (у зв`язку з наданням на письмовий запит ГУ ДПС у Черкаській області від 04.02.2020 № 2930/23-00-33-0507 пояснень та їх документальних підтверджень, які не спростовують інформацію, отриману від Національного банку України листом від 04.12.2019 № 25-0006/63155/ДСК, доведену листом ДПС України від 21.12.2019 №7830/7/99-00-05-01-04-17, що свідчить про порушення платником податків встановлених НБУ граничних строків розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів, з врахуванням вимог Закону України від 17 березня 2020 року № 533-ІХ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникнення і поширення короновірусної хвороби (СОVID-19)" зі змінами та доповненнями, Закону України від 12 травня 2022 року №2260-ІХ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану", контролюючим органом проведена документальна позапланова невиїзна перевірка платника податків - фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі - ФОП ОСОБА_1 ), податкова адреса: АДРЕСА_1 з питань дотримання вимог валютного законодавства при виконанні зовнішньоекономічних операцій по контракту (договору) від 28.09.2018 № 2 (за період з 28.09.2018 по 12.12.2022).

Відповідно до п.п. 69.2 п.62 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, зі змінами та доповненнями, починаючи з 27.05.2022 контролюючому органі надано право проведення документальних позапланових перевірок платників податків, за якими отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження товарів за імпортними операціями та/або валютної виручки за експортними операціями.

За результатами перевірки складено акт №7689/23-00-24-03-01/ від 15.12.2022, яким зафіксовано порушення:

- частин 1, 2 ст. 13 Закону від 21.06.2018 № 2473-XVIII «Про валюту і валютні операції», з урахуванням пункту 21 розділу II Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою НБУ від 02.01.2019 № 5 (надалі - Інструкція № 5) стосовно порушення граничних строків розрахунків за операціями з експорту товарів, встановлених Національним банком України за експортним контрактом від 28.09.2018 № 2, укладеним з ТОВ «Прометей» (Росія) в розмірі 773 600,00 російських рублів.

На підставі акту перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення від 18.01.2023 №507/23-00-24-03-01 за платежем: пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, невиконання зобов`язань та ШС за порушення вимог валютного законодавства (код платежу 21081000) на суму 301835,51 грн.

За результатами процедури адміністративного оскарження рішенням ДПС України №7302/6/99-00-06-01-02-06 від 24.03.2023 наведене податкове повідомлення-рішення залишене без змін.

Вирішуючи питання про правомірність прийняття оскарженого податкового повідомлення-рішення судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «Прометей» (далі - покупець) (росія, ІПН , КПП 312001001, ОКОНХ №71110, ОКПО №10417528; банківські реквізити нерезидента: р/р№ НОМЕР_2 у відділенні №8592 Ощадбанка росії, к/р банка отримувача № БІК 041403633) від 28.09.2018 № 2 на поставку продукції ВТП (виробничо-технічного призначення) відповідно до специфікацій, які є невід`ємною частиною договору (далі - товар), умови поставки: FCA UA м. Суми.

На виконання умов договору купівлі-продажу від 28.09.2018 №2 ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) відвантажила на адресу ТОВ "Прометей" компресор водокільцевий ВК-50Н без електродвигуна - 1 шт.; новий, рік випуску: 2018; заводський номер: 1; продуктивність, приведена до початкових умов (при тиску початковому номінальному - 0,1013 МПа та тиску кінцевому номінальному - 0,15 МПа) - 52,5 м3/хв.; питома потужність - не більш за 105 кВт*м - 3с; матеріал проточної частини - 12Х18Н10Т; являє собою об`ємний однороторний компресор, призначений для стиснення повітря та газів нерозчинних у воді; використовується для загальнопромислового застосування в хімічній, металургійній, харчовій промисловості, сільському господарстві та будівництві (код УКТ ЗЕД ) на загальну суму 1 547 200,00 російських рублів (еквівалент 666 858,67 грн.), згідно митної декларації від 24.10.2018 № UA805180/2018/020861, наведеної в додатку 1 до акту перевірки. Граничний строк розрахунків за операціями з експорту товарів, встановлений Національним банком України - 23.10.2019.

Частина валютної виручки від нерезидента надійшла 02.10.2018 в сумі 773 600,00 російських рублів (еквівалент 332 833,66 грн.), в рахунок попередньої оплати, тобто без порушень законодавчо встановлених строків.

Інша частина валютної виручки в сумі 773 600,00 російських рублів (еквівалент 332 833,66 грн) на рахунок ФОП ОСОБА_1 не надходила.

Частиною 2 статті 13 Закону України від 21.06.2018 № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції» (далі - Закон № 2473-VIII), встановлено, що у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції.

Відповідно до пункту 21 розділу II Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 2 січня 2019 року № 5 (далі - Положення № 5) граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.

В силу положень ч. 5 ст. 13 Закону № 2473-VIII порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Згідно ч. 8 ст. 13 Закону № 2473-VIII центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, за результатами перевірки стягує у встановленому законом порядку з резидентів пеню, передбачену частиною п`ятою цієї статті.

З наведених законодавчих норм слідує висновок, що граничний строк розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів встановлюється в контракті, однак такий строк не може перевищувати строку встановленого Національним банком України, який в даному випадку встановлений у кількості 365 календарних днів.

Згідно із положеннями частини четвертої статті 6 та частини першої статті 14 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» від 16.04.1991 №959-ХІІ суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які види зовнішньоекономічних договорів (контрактів), крім тих, які прямо та у виключній формі заборонені законами України, та самостійно визначати форму розрахунків по зовнішньоекономічних операціях з-поміж тих, що не суперечать законам України та відповідають міжнародним правилам.

Відповідно до статей 627, 628 Цивільного кодексу України, сторони вільні у виборі виду договору та його умов, а згідно зі статтею 629 цього Кодексу укладений договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Отже, питання щодо визначення ціни договору є правом сторін договору, окрім випадків коли законодавством про зовнішньоекономічну діяльність передбачено заборону таких дій.

Відповідач не зазначив посилань на норми законодавства, які забороняють сторонам зменшувати ціну товару за зовнішньоекономічним контрактом.

Як вбачається з акту перевірки, позивачем до перевірки надано копію додаткової угоди від 23.10.2019 №3 до договору купівлі-продажу від 28.09.2018 № 2 у п. 3 якої вказано, що продавець надає покупцю знижку в сумі 773 600,00 (сімсот сімдесят три тисячі шістсот) російських рублів на товар - компресор водокільцевий ВК-50Н без електродвигуна в кількості 1 шт. по специфікації № 1 від 28.09.2018 до договору від 28.09.2018 № 2 та відповідно до п.5 даної угоди після надання знижки вважається, що розрахунки між продавцем і покупцем закриті та сторони не мають претензій щодо виконання обов`язків на період дії договору.

Доказів визнання недійсною чи скасування наведеної додаткової угоди відповідач не надав. Також відповідач не зазначив яким саме нормам Закону суперечить наведена додаткова угода.

Посилання відповідача на норми постанови правління Національного банку України «Про затвердження Інструкції про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів» від 02.01.2019 № 7, суд вважає безпідставними, оскільки вони врегульовують порядок здійснення банками валютного нагляду за дотриманням резидентами встановлених Національним банком України граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Однак, дана постанова не є регуляторним актом у сфері зовнішньоекономічних відносин, яка визначає порядок укладення та внесення змін до зовнішньоекономічних контрактів, натомість вона містить вказівки, які є обов`язковими для виконання банківськими установами під час моніторингу граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Суд не надає оцінку правомірності та підставам укладення додаткової угоди від 23.10.2019 №3 до договору купівлі-продажу від 28.09.2018 № 2, оскільки остання не є предметом судового спору, а її неправомірність у встановленому законом порядку не доведена.

Отже, з урахуванням змін, внесених сторонами до договору купівлі-продажу від 28.09.2018 № 2, вважається що розрахунки між сторонами проведені 23.10.2019, тому викладене відповідачем твердження про порушення платником валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження валютної виручки за експортними операціями, є безпідставними, відповідно податкове повідомлення-рішення від 18.01.2023 №507/23-00-24-03-01 підлягає скасуванню.

Щодо решти доводів сторін суд застосовує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України понесені позивачем витрати зі сплати судового збору слід стягнути з відповідача.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 12, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 24.11.2022 №6427/23-00-07-05-01.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Черкаській області (18002, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 235, ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3018 (три тисячі вісімнадцять) грн. 36 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яку може бути подано до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його підписання суддею.

Суддя Валентин ГАРАЩЕНКО