Справа № 140/3975/23
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2023-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2023 року ЛуцькСправа № 140/3975/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Денисюка Р.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинські області, відповідач - 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі ГУ ПФУ в Херсонській області, відповідач -2) про визнання протиправними та скасування рішень Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 08.12.2022 № 25 про відмову в перерахунку пенсії, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 20.12.2022 № 25 про перерахунок пенсії за віком в частині не зарахування до страхового стажу періодів роботи в ДП Шахта № 1 Нововолинська на посаді провідного інженера відділу економіки і планування з 01.07.2015 по 15.11.2015 та на посаді інженера 1 категорії з 16.11.2015 по 28.09.2018; зобов`язання зарахувати позивачу до страхового стажу періоди роботи в ДП Шахта № 1 Нововолинська на посаді провідного інженера відділу економіки і планування з 01.07.2015 по 15.11.2015 та на посаді інженера 1 категорії з 16.11.2015 по 28.09.2018 та здійснити перерахунок пенсії за віком з 19.12.2019.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з 11.08.2014 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». В грудні 2022 року звернулась з заявою до ГУ ПФУ у Волинській області про перерахунок пенсії за віком та зарахуванням періоду роботи з 02.06.2015 по 28.09.2018 в ДП «Шахта № 1 Нововолинська», однак рішенням № 25 від 08.12.2022 їй було відмовлено в перерахунку пенсії у зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків ДП «Шахта № 1 Нововолинська».

В грудні 2022 року проведено перерахунок пенсії за віком, однак без врахування спірного періоду роботи.

Позивач вважає, що оскаржуваними рішеннями порушено її право на отримання пенсійного забезпечення, оскільки в спірні періоди вона працювала на ДП «Шахта № 1 Нововолинська», за що була нарахована та виплачена заробітна плата, з якої нарахований єдиний соціальний внесок. З наведених підстав просить позов задовольнити повністю.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 05.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

У відзиві на позов відповідач 1 його вимог не визнав та просив відмовити в їх задоволенні з тих підстав, що за даними персоніфіковано обліку позивача відсутня інформація про сплату страхових внесків за період роботи позивача з 01.07.2015 по 30.09.2018. Підстав для зарахування страхового стажу позивача за спірний період немає у зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків. Вважає, що відповідачами не було допущено порушень норм чинного законодавства. З врахуванням наведеного просить в задоволенні позову відмовити.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі була надіслана відповідачу 2 на електронну адресу та ним отримана 19.04.2023, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, проте відзив на позовну заяву відповідач 2 не подав.

Згідно із частиною шостою статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області як одержувач пенсії по віку відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 11.08.2014.

05.12.2022 ОСОБА_1 звернулася до Іваничівського об`єднаного управління ПФУ із заявою про проведення перерахунку пенсії та додала пакет документів (а.с. 7-9).

Рішенням ГУ ПФУ в Херсонській області від 08.12.2022 № 25 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 з тих підстав, що згідно довідки ОК-5 за період роботи з 01.07.2015 по 30.09.2018 відсутні відомості про сплату страхових внесків, тому відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» підстави для перерахунку пенсії відсутні (а.с. 6).

Не погоджуючись з такою відмовою позивач звернулася з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Згідно із преамбулою Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

За приписами статті 1 Закону №1058-IV у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;

пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом;

персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік) - організація та ведення обліку відомостей про застраховану особу, що здійснюється відповідно до законодавства і використовується в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування в установленому законодавством порядку;

роботодавець - власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання; фізична особа, яка використовує працю найманих працівників (у тому числі іноземців, які на законних підставах працюють за наймом в Україні); власник розташованого в Україні іноземного підприємства, установи, організації (у тому числі міжнародної), філії та представництва, який використовує працю найманих працівників, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески;

страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Згідно із абзацом першим частини першої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Як передбачено частиною другою статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону №1058-IV платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Згідно із частиною другою статті 20 Закону №1058-IV обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Як передбачено частинами четвертою - шостою, дев`ятою, десятою статті 20 Закону №1058-IV, сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Системний аналіз вказаних вище правових норм дає підстави дійти висновку про те, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески. При цьому, на думку суду, виходячи зі змісту наведених вище правових норм, порушення страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника (зокрема, у вигляді сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені) та не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді не зарахування до страхового стажу періоду роботи, протягом якого такій особі нараховувалася заробітна плата, на яку у свою чергу нараховувалися страхові внески, проте не з вини застрахованої особи страхові внески не були зараховані на відповідні рахунки.

Крім того, несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, не повинна порушувати законні права та інтереси позивача як застрахованої особи, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до Пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 30.09.2019 у справі №414/736/17, від 20.03.2019 у справі №688/947/17, від 27.03.2018 у справі №208/6680/16-а.

Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу для перерахунку пенсії періоду роботи позивача з 01.07.2015 по 30.09.2018 у ДП «Шахта № 1 «Нововолинська» у зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Судом встановлено, що відповідно до записів трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 , зокрема, з 02.06.2015 прийнята на роботу провідним інженером відділу економіки і планування; 15.11.2015- переведена інженером 1 категорії; 28.09.2018 звільнена з роботи за п. 1 ст. 40КЗпП України (скорочення чисельності) з виплатою вихідної допомоги в розмірі місячного середнього заробітку (а.с. 15-17).

Факт зайнятості ОСОБА_1 у спірний період з 01.07.2015 по 30.09.2018 підтверджується також довідкою ДП «Шахта № 1 «Нововолинська» від 28.11.2022 № 277 про нараховану заробітну плату та фактичну сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (а.с. 21). З вказаної довідки слідує, що ОСОБА_1 за спірний період була нарахована та виплачена заробітна плата, на яку в свою чергу нараховувався та сплачувався єдиний соціальний внесок.

Як слідує з реєстру застрахованих осіб форми ОК-5 позивачу у період з 01.07.2015 по 30.09.2018 включно у ДП «Шахта № 1 «Нововолинська» була нарахована та виплачена заробітна плата.

Отже з наявних у справі письмових доказів вбачається, що у спірний період роботодавцем позивачу була нарахована та виплачена заробітна плата, на яку в свою чергу нараховувалися страхові внески, тому у відповідача були відсутні підстави не зараховувати до страхового стажу позивача вказаного періоду його роботи.

Водночас суд зазначає, що відсутність за даними системи персоніфікованого обліку відомостей про сплату страхових внесків за період роботи з 01.07.2015 по 30.09.2018 у ДП «Шахта № 1 «Нововолинська» не може бути підставою для не зарахування цього періоду до страхового стажу при проведенні перерахунку призначеної пенсії позивачу.

Необхідно звернути увагу, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески.

Виходячи із змісту наведених вище правових норм, порушення страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків (у зв`язку із чим утворилася заборгованість зі сплати таких внесків) тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника (зокрема, у вигляді сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені, а у разі їх наявності - сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення) та не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді не зарахування до страхового стажу періоду роботи, протягом якого такій особі нараховувалася заробітна плата, на яку у свою чергу нараховувалися страхові внески, проте не з вини застрахованої особи сплачені страхові внески зараховувалися в рахунок сплати заборгованих страхувальником сум недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Суд зазначає, що, фактично, внаслідок невиконання роботодавцем обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Таким чином, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до пільгового та страхового стажу позивача такого періоду роботи.

Відтак, беручи до уваги зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що Пенсійним органом за заявою позивача безпідставно не зараховано до страхового стажу період її роботи з 01.07.2015 по 30.09.2018 у ДП «Шахта № 1 «Нововолинська» та не проведено перерахунку призначеної пенсії з мотивів несплати страхувальником страхових внесків, оскільки належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами у справі у їх сукупності підтверджується стаж роботи позивача у вказані періоди, виплату йому заробітної плати за ці періоди із відрахуванням страхових внесків.

Як слідує з позовної заяви, позивач просить визнати протиправними та скасувати рішення ГУ ПФУ в Херсонській області від 08.12.2022 № 25 про відмову в перерахунку пенсії, ГУ ПФУ у Волинській області від 20.12.2022 № 25 про перерахунок пенсії за віком в частині не зарахування до страхового стажу періодів роботи в ДП Шахта № 1 Нововолинська на посаді провідного інженера відділу економіки і планування з 01.07.2015 по 15.11.2015 та на посаді інженера 1 категорії з 16.11.2015 по 28.09.2018.

Однак, суд зазначає, що відмова органу Пенсійного фонду була оформлена рішенням ГУ ПФУ в Херсонській області від 08.12.2022 № 25 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 , якому суд дав належну правову оцінку. У даному випадку, саме це є рішенням (тобто, є актом індивідуальної дії у розумінні пункту 19 частини першої статті 4 КАС України) про відмову в зарахуванні періоду роботи з 01.07.2015 по 30.09.2018 до страхового стажу роботи позивача та відмову у перерахунку пенсії, яке і слід визнати протиправним та скасувати, а позов в цій частині задовольнити.

При цьому, як встановлено судом, ГУ ПФУ у Волинській області не приймалося рішення про відмову в зарахуванні до страхового стажу періодів роботи позивача в ДП Шахта № 1 Нововолинська на посаді провідного інженера відділу економіки і планування з 01.07.2015 по 15.11.2015 та на посаді інженера 1 категорії з 16.11.2015 по 28.09.2018, а долучений до позовної заяви витяг з бази даних органу Пенсійного фонду від 20.12.2022 № 25 про перерахунок пенсії не є рішенням про відмову у зарахуванні спірного періоду роботи до страхового стажу ОСОБА_1 .

Суд звертає увагу, що згідно із частинами першою, третьою статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи. Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення. Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

За приписами частини п`ятої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Тобто, враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що єдиним рішенням про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 на її заяву від 05.12.2022, є рішення ГУ ПФУ в Херсонській області від 08.12.2022 № 25. Рішення ГУ ПФУ у Волинській області про відмову в перерахунку пенсії позивачу як такого не існує та доказів прийняття відповідачем 1 рішення від 20.12.2022№ 25, у встановленому законодавством порядку, яким відмовлено у перерахунку пенсії позивачу на заяву позивача відповідачем не надано, тому позовні вимоги в цій частині до задоволення не підлягають.

Щодо позовної вимоги про здійснення перерахунку пенсії з 19.12.2019, то суд зазначає наступне.

Згідно з частиною четвертою статті 45 Закону №1058-IV перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Відтак, права позивача належать захисту саме з 01.12.2022, тобто з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, оскільки заяву про проведення перерахунку пенсії з усіма необхідними документами подано позивачем до 15 числа включно 08.12.2022.

Отже, в цій частині позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог шляхом прийняття рішення про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Херсонській області від 08.12.2022 №26 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 та зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області (до якого позивач зверталася із заявою про перерахунок пенсії 08.12.2022) зарахувати позивачу до страхового стажу період роботи з 01.07.2015 по 30.09.2018 включно у ДП «Шахта № 1 «Нововолинська» та здійснити перерахунок і виплату пенсії, з урахуванням вказаного страхового стажу відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 01.12.2022 та про відмову в задоволенні решти позовних вимог.

Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2000,00 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з частиною третьою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Водночас частинами четвертою, п`ятою статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Разом з тим, відповідно до частин шостої та сьомої статті 134 КАС України визначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

У пункті 269 Рішення у справі East/West Alliance Limited проти України Європейський суд з прав людини зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі Іатрідіс проти Греції (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Виходячи з аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Як вбачається із доданих письмових доказів (договору про надання професійної правничої допомоги від 08.11.2022, акту виконаних робіт від 30.12.2022, квитанції до прибуткового касового ордера № 24/2022 від 30.12.2022 позивач сплатила адвокату Явтушенко І.В. кошти в загальній сумі 2000,00 грн на оплату правової допомоги, яка відповідно до акту виконаних робіт від 30.12.2022 складається з: підготовки адміністративного позову. Узгоджена та оплачена вартість роботи адвоката становить 2000,00 грн.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування судових витрат, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто повинно бути доведено доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи.

Крім того, враховуючи вимоги статей 134, 139 КАС України під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами сьомою-дев`ятою статті 139 КАС України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

Таким чином, з наведеної правової позиції слідує, що суд вправі зменшити розмір судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката як за клопотанням сторони, так і з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами сьомою-дев`ятою статті 139 КАС України, з урахуванням конкретних обставин справи та з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

На думку суду, заявлена сума витрат на правову допомогу є завищеною, а тому, враховуючи предмет спору, незначну складність справи та виходячи із критеріїв, визначених частинами третьою, п`ятою статті 134, частиною дев`ятою статті 139 КАС України вважає, що на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000,00 грн.

Згідно із частинами першою, третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Отже на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Херсонській області, рішенням якого було відмовлено позивачу у здійсненні перерахунку пенсії, що стало підставою для звернення до суду із цим позовом, необхідно стягнути судовий збір у сумі 1073,60 грн, сплачений згідно з квитанцією від 08.03.2023 (а. с. 5) та витрати на правову допомогу в розмірі 1000,00 грн.

Керуючись статтями 243-246, 250, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 08.12.2022 №26 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 01.07.2015 по 30.09.2018 включно у ДП «Шахта № 1 «Нововолинська» та здійснити перерахунок і виплату пенсії, з урахуванням вказаного страхового стажу відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 01.12.2022.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок) та витрати на правову допомогу в сумі 1000,00 грн (одна тисяча гривень 00 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач 1: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Кравчука, 22-В, ).

Відповідач 2: Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73000, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6, ).

Суддя Р.С. Денисюк