Справа № 200/2681/23
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2023-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2023 року Справа№200/2681/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (адреса: 43001, м. Луцьк, вул.. Володимирська, буд. 1, )

про визнання протиправною бездіяльності органу виконавчої служби, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) щодо невиконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24.05.2022 року по справі № 200/19043/21 у виконавчому провадженні № 71205973;

- зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) у виконавчому провадженні № 71205973 у відповідності до вимог ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» здійснити перевірку виконання Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24.05.2022 року по справі № 200/19043/21 та винести постанову про накладення на боржника штрафу.

Ухвалою від 19 червня 2023 року суд прийняв до розгляду позовну заяву, відкрив провадження в адміністративній справі № 200/2681/23, постановив вирішити справу в порядку письмового провадження протягом десяти днів після відкриття провадження у справі, відмовив позивачу у задоволенні клопотання про залучення Головного управління Пенсійного фонду України в Волинській області до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, задовольнив клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору та звільнив ОСОБА_1 від сплати судового збору в адміністративній справі № 200/2681/23, задовольнив клопотання позивача, визнав поважними причини пропуску строку звернення позивача із позовом до суду та поновив пропущений строк.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24 травня 2022 року у справі № 200/19043/21 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області № 14 від 29.11.2021 про відмову ОСОБА_2 в призначенні пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 №12023 від 23.11.2021 про призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника, з урахуванням висновків суду. На підставі зазначеного рішення Донецьким окружним адміністративним судом 08 лютого 2023 року був виданий виконавчий лист. 07 березня 2023 року Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) відкрито виконавче провадження № 71205973 з примусового виконання виконавчого листа № 200/19043/21, виданого 08 лютого 2023 року. В матеріалах виконавчого провадження № 71205973 наявний лист ГУ ПФУ в Волинській області, згідно з яким при повторному розгляді заяви позивача прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу за відсутності необхідного страхового стажу. Боржник вважає, що рішення суду виконане добровільно. Отже, боржником проігноровано висновки суду, викладені в рішенні від 24 травня 2022 року. В матеріалах виконавчого провадження відсутні належні документи, які свідчать про те, що державним виконавцем здійснено перевірку виконання боржником виконавчого провадження рішення суду. Жодних дій у строки, встановлені чинним законодавством для належного виконання судового рішення, державним виконавцем не вчинено, оскільки в матеріалах виконавчого провадження відсутні відповідні документи. Позивач вважає бездіяльність органу виконавчої служби протиправною та такою, що сприяє боржнику виконавчого провадження ухилятись від виконання судового рішення.

Ухвала про відкриття провадження у справі від 19 червня 2023 року разом із позовною завою та додатками була направлена на електронну адресу відповідача () 19 червня 2023 року.

В зазначеній ухвалі відповідача зобов`язано надати суду через підсистему «Електронний суд» або на електронну адресу суду копії матеріалів виконавчого провадження № 71205973 у повному обсязі, а також встановлено відповідачу строк до 26 червня 2023 року включно для подання відзиву на позовну заяву та доказів, які були витребувані судом.

У визначений ухвалою суду строк відзив на адміністративний позов та витребувані докази відповідачем надані не були, будь-яких клопотань щодо продовження строку для подання відзиву відповідачем не заявлено, будь-яких пояснень щодо неможливості надання відзиву у строк, встановлений судом, не надано.

Відповідно до ч. 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до частини 4 статті 287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24 травня 2022 року у справі № 200/19043/21 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області № 14 від 29.11.2021 про відмову ОСОБА_2 в призначенні пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (юридична адреса: 43026, Волинська область, м. Луцьк, вул. Кравчука, буд. 22В, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) № НОМЕР_2 від 23.11.2021 про призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника, з урахуванням висновків суду. Рішення в апеляційному порядку не оскаржувалося та набрало законної сили 24 червня 2022 року.

08 лютого 2023 року Донецьким окружним адміністративним судом був виданий виконавчий лист у справі № 200/19043/21.

Позивачем до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) подано заяву від 24 лютого 2023 року щодо прийняття до виконання виконавчого листа № 200/19043/21, виданого Донецьким окружним адміністративним судом 08 лютого 2023 року.

07 березня 2023 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 200/19043/21, виданого Донецьким окружним адміністративним судом 08 лютого 2023 року щодо зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (юридична адреса: 43026, Волинська область, м. Луцьк, вул. Кравчука, буд. 22В, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) №12023 від 23.11.2021 про призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника, з урахуванням висновків суду.

На адресу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) надійшла відповідь Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області № 0300-0302-5/16056 від 03 квітня 2023 року на постанову про відкриття виконавчого провадження № 71205973, в якій зазначено, що рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 травня 2022 року у справі № 200/19043/21 виконано в повному обсязі. 09.12.2022 року повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 23.11.2021 року про призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника. В результаті розгляду заяви прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю у заявника необхідного страхового стажу, передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Також зазначено, що вказане судове рішення виконано добровільно в межах покладених зобов`язань з дотриманням норм чинного законодавства про відкриття виконавчого провадження.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Частинами першою, другою статті 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII).

Відповідно до ст. 1 Закону № 1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону № 1404-VIII, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюються примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VIII примусовому виконанню підлягають, зокрема, виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з ч. 2 ст. 11 Закону № 1404-VIII будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Частиною 1 ст. 13 Закону №1404-VIII встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону №1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 18 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки; невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після одержання відповідного звернення від Державного концерну «Укроборонпром», акціонерного товариства, cтвореного шляхом перетворення Державного концерну «Укроборонпром», державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну «Укроборонпром» або на момент припинення Державного концерну «Укроборонпром» було його учасником, господарського товариства в оборонно-промисловому комплексі, визначеного частиною першою статті 1 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності», вчинити дії щодо зняття арешту з майна, щодо якого було здійснено заходи із заміни майна, передбачені статтею 11 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності».

Згідно з ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Відповідно до ст. 63 Закону №1404-VIII, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. Виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 75 Закону №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. Частиною 2 статті 75 Закону №1404-VIII встановлено, що у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Судом встановлено, що в мотивувальній частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 травня 2022 року у справі № 200/19043/21 суд дійшов висновку, що умовою для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, що призначається членам сім`ї, є досягнення ними пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону або ж такі особи є особами з інвалідністю. Наведені умови не залежать одна від одної. В розглядуваному випадку, позивач є особою з інвалідністю, що з огляду на наведені положення Закону є однією з умов для призначення їй пенсії у зв`язку з втратою годувальника. На думку суду, відповідач помилково до даних правовідносин застосовує також положення статті 26 Закону стосовно необхідності 15 років страхового стажу, як умови для призначення пенсії. За вказаних обставин, суд дійшов до висновку, що спірне рішення № 14 від 29.11.2021 про відмову позивачу в призначенні пенсії у зв`язку із втратою годувальника прийнято не обґрунтовано, тобто без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

В резолютивній частині зазначеного рішення суд зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 №12023 від 23.11.2021 про призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника, з урахуванням висновків суду. Таке саме формулювання зазначено і у виконавчому листі № 200/19043/21.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Законом №1404-VIII на державного виконавця покладено функції із забезпечення виконання обов`язкового рішення суду, на виконання якого останній має вжити усі передбачені Законом заходи в межах встановлених повноважень.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону №1404-VIII у виконавчому документі зазначаються резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 травня 2022 року у справі 200/19043/21 фактично виконано, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області 09.12.2022 року повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 23.11.2021 року про призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника, про що боржник у виконавчому провадженні повідомив державного виконавця.

Суд зазначає, що до повноважень державного виконавця не входить перевірка мотивувальної частини рішення суду, правова оцінка зазначених у рішенні висновків суду, правова оцінка правомірності рішення, прийнятого Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області 09 грудня 2022 року за наслідками перегляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 травня 2022 року у справі 200/19043/21.

Отже, суд не вбачає бездіяльності Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) щодо невиконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24.05.2022 року по справі № 200/19043/21 у виконавчому провадженні № 71205973. Суд не може зобов`язати органи Державної виконавчої служби виконувати дії, які не передбачені рішенням суду і виконавчим документом.

Суд зауважує, що позивач має право оскаржити рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 09 грудня 2022 року в судовому порядку шляхом подання позову про скасування рішення від 9 грудня 2022 року та призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника, оскільки орган пенсійного фонду ухиляється від дотримання норм законодавства та висновків, визначених в мотивувальній частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 травня 2022 року у справі 200/19043/21.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів та у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог. Позивач звільнений від сплати судового збору, інші судові витрати по справі відсутні.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 287, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (адреса: 43001, м. Луцьк, вул.. Володимирська, буд. 1, ) про визнання протиправною бездіяльності органу виконавчої служби, зобов`язання вчинити певні дії, відмовити повністю.

Рішення ухвалене та повне судове рішення складене 29 червня 2023 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вст. пну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Смагар