Справа № 200/2021/23
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2023-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2023 року Справа№200/2021/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Волгіної Н.П., розглянувши в письмовому порядку в спрощеному позовному провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області,

Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області

про визнання протиправними рішень та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , через свого представника, адвоката Макєєнка Олексія Володимировича, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, в якому (з урахування уточненого адміністративного позову) просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову Селидівського міського відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області від 7 листопада 2022 року № 14041/299634/50415/55 про припинення (затримання) щомісячної страхової виплати з 1 листопада 2022 року позивачу;

- визнати протиправною та скасувати постанову Селидівського міського відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області від 7 листопада 2022 року № 14041/299634/50415.1/56 про припинення (затримання) щомісячної страхової виплати з 1 листопада 2022 року позивачу;

- зобов`язати першого відповідача відновити нарахування страхових виплат та виплатити позивачу заборгованість по щомісячним страховим виплатам за період починаючи з 1 січня 2023 року на рахунок, відкритий у АТ Ощадбанк на ім`я позивача;

- зобов`язати другого відповідача виплатити позивачу заборгованість по щомісячним страховим виплатам за період починаючи з 1 листопада 2022 року по 1 січня 2023 року на рахунок, відкритий у АТ Ощадбанк на ім`я позивача.

В обґрунтування позовних вимог у позові зазначено наступне.

ОСОБА_1 перебував на постійному обліку у відділені виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Червоногвардійському районі м. Макіївки Донецької області, яке з червня 2014 року знаходиться на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

З 1 жовтня 2014 року позивач перебував на обліку та отримував щомісячні страхові виплати у Селидівському міському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області.

Виплату позивачу щомісячних страхових виплат припинено з 1 листопада 2022 року.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2022 року № 1442 вирішено питання щодо припинення Фонду соціального страхування України та управлінь виконавчої дирекцій Фонду соціального страхування України з 1 січня 2023 року шляхом приєднання до Пенсійного фонду України, у зв`язку із чим 23 березня 2023 року представник позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із адвокатським запитом щодо припинення виплати позивачу щомісячних страхових виплат.

У відповідь на адвокатський запит Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повідомило, що у жовтні 2022 року відділенням в рамках Закону України від 3 грудня 2019 року № 324-ІХ «Про верифікацію та моніторинг державних виплат» та Методики верифікації державних виплат, що здійснюються за рахунок коштів Фонду соціального страхування України, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 27 липня 2021 року № 426, ініційоване проведення поточної верифікації та встановлено, що позивач 30 вересня 2021 року перетнув державний кордон України через пункт перетину «Мілове», вибувши на територію російської федерації. Інформація про повернення позивача на територію України відсутня. Враховуючи приписи п. 1.2 постанови правління Фонду соціального страхування України № 27 від 12 грудня 2018 року, відповідно до яких внутрішньо переміщені особи мають право на призначення та/або продовження раніше призначених страхових виплат, витрат на медичну та соціальну допомогу безпосередньо в робочих органах виконавчої дирекцій Фонду соціального страхування України або їх відділеннях за фактичним місцем проживання (перебування), позивачу було припинено нарахування та виплату щомісячних страхових виплат з 1 листопада 2022 року із посиланням на п. 6 ч. 1 ст. 46 Закону України № 1105-ХІV.

У відповідь на адвокатський запит від 18 квітня 2023 року Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надало постанови Селидівського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області від 7 листопада 2022 року «Про припинення (затримання) щомісячної страхової виплати № 14041/299634/50415.1/56 та № 14041/299634/50415/55, а також повідомило, що інші документи, зокрема результати верифікації, - відсутні.

Позивач вважає, що Селидівське міське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області діяло протиправно, оскільки припинило нарахування раніше призначеної щомісячної страхової виплати за відсутності передбачених чинним законодавством підстав (а.с. 32-38).

У відзиві на позов Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , обґрунтовуючи свої заперечення наступним.

ОСОБА_1 перебував на постійному обліку у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Червоногвардійському районі м. Макіївки Донецької області.

З червня 2014 року м. Макіївка Донецької області знаходиться на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, згідно Переліку населених пунктів, затвердженого Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 1085-р.

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Макіївка Донецької області на виконання п. 3 постанови Кабінету Міністрів України № 595 переміщено із зони проведення АТО, справа ОСОБА_1 залишилася на тимчасово окупованій території.

За даними Єдиної інформаційно-аналітичної системи Фонду ОСОБА_1 , як внутрішньо переміщена особа, у період з 1 жовтня 2014 року по 31 жовтня 2022 року перебував на обліку та отримував щомісячні страхові виплати у Селидівському міському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області.

У жовтні 2022 року відділенням в рамках Закону України від 3 грудня 2019 року № 324-ІХ «Про верифікацію та моніторинг державних виплат» та Методики верифікації державних виплат, що здійснюються за рахунок коштів Фонду соціального страхування України, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 26 липня 2021 року № 426, ініційоване проведення поточної верифікації, за результатами якої було встановлено, що за даними Державної прикордонної служби ОСОБА_1 30 вересня 2021 року перетнув державний кордон України через пункт перетину «Мілове», вибувши на територію російської федерації. Інформація про повернення на територію України на час проведення верифікації відсутня.

Згідно п. 1.2 постанови правління Фонду соціального страхування України від 12 грудня 2018 року № 27 внутрішньо переміщені особи мають право на призначення та/або продовження раніше призначених страхових виплат, витрат на медичну та соціальну допомогу відповідно до Закону № 1105-ХІV безпосередньо в робочих органах виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України або їх відділеннях за фактичним місцем проживання(перебування).

Відповідно до пп. 3 ч. 1 ст. 7 Закону № 324-ІХ органи, що здійснюють державні виплати, мають право приймати рішення щодо припинення або продовження державних виплат реципієнтам за результатами опрацювання рекомендацій, наданих органом, що здійснює верифікацію та моніторинг державних виплат.

Враховуючи зазначене, ОСОБА_1 було припинено нарахування щомісячних страхових виплат з 1 листопада 2022 року на підставі п. 6 ч. 1 ст. 46 Закону № 1105 (постанова відділення від 7 листопада 2022 року № 14041/299634/50415.1/56).

Також зазначено, що щомісячні страхові виплати внутрішньо переміщеним особам здійснюються на підставі постанови Правління Фонду соціального страхування України № 27 «Про затвердження Порядку надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, передбачених загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для внутрішньо переміщених осіб», пунктами 3.7, 3.8, 3.9 розділу III якого передбачено, що щомісячні страхові виплати внутрішньо переміщеній особі продовжуються (відновлюються) на підставі рішення Комісії з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи, та фінансуються впродовж тридцяти календарних днів з дати прийняття постанови про продовження раніше призначених страхових виплат. Суми страхових виплат, які не виплачені за минулий період, виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Зауважено, що станом на дату направлення відзиву порядок виплати страхових виплат, не виплачених за минулі періоди, правлінням Пенсійного фонду України не приймався.

Суми страхових виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в робочих органах виконавчої дирекції Фонду, в яких зберігались справи про страхові виплати до початку антитерористичної операції, та тимчасової окупації українських території, в порядку визначеному виконавчою дирекцією Фонду.

У спірний період позивач до будь-якого відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, а з 1 січня 2023 року - до територіальних органів Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, за продовженням страхових виплат не звертався.

Враховуючи викладене просить суд відмовити в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі (а.с. ).

Ухвалою суду від 15 травня 2023 року позовну заяву залишено без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків позовної заяви (а.с. 25-26).

Ухвалою суду від 22 травня 2023 року відкрито провадження в адміністративній справі, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с. 59).

7 червня 2023 року судом отримано від Головного управління Пенсійного фонду України відзив на позов ОСОБА_1 та додані до відзиву додаткові докази (а.с. 62-72).

12 червня 2023 року судом отримано від позивача відповідь на відзив (а.с. 77-78).

Суд зазначає, що у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», введено в Україні воєнний стан із 5 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указами Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, від 18 квітня 2022 року № 259/2022«Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 22 квітня 2022 року № 259/2022, від 17 травня 2022 року № 341/2022, від 12 серпня 2022 № 573/2022, від 7 листопада 2022 року № 757/2022, від 6 лютого 2023 року № 58/2023, від 1 травня 2023 року № 254/2023, затверджених Законами України «Про продовження дії воєнного стану в Україні» від 15 березня 2022 № 2119, від 21 квітня 2022 року № 2212, від 22 травня 2022 року № 2263, від 15 серпня 2022 року № 2500-IX, від 16 листопада 2022 року № 2738-IX, від 7 лютого 2023 року № 2915-IX (відповідно), строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 5 год 30 хв 26 березня 2022 року строком на 30 діб, з 5 год 30 хв 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, з 5 год 30 хв 25 травня 2022 року строком на 90 діб, з 5 год 30 хв 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, з 5 год 30 хв 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, від 2 травня 2023 року № 3057-ІХ з 5 год 30 хв 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Враховуючи викладене, станом на день розгляду даної справи в Україні продовжує діяти воєнний стан.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , є громадянином України згідно паспорта НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 (а.с. 10-11, 39-41).

Перший відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , зареєстроване місцезнаходження: 84116, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3 (а.с. 30, 73-76).

Другий відповідач, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, , зареєстроване місцезнаходження: 84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, вул. Свободи, 5, перебуває в стані припинення (а.с. 29).

Як встановлено судом на підставі наявних матеріалів, позивач внаслідок страхового випадку (трудове каліцтво), що стався 9 червня 1994 року, та профзахворювання, отриманого 26 червня 2009 року, з квітня 2001 року по жовтень 2014 року перебував на постійному обліку у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Червоногвардійському районі м. Макіївки Донецької області (а.с. 19-21, 14, 49-51, 63-67, 70-72).

З 1 жовтня 2014 року по 31 грудня 2022 року перебував на обліку та отримував щомісячні страхові виплати у відділенні дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань у Селидівському міському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області як внутрішньо переміщена особа (а.с. 14, 63-64).

Крім поточних виплат у квітні 2015 року позивачу зазначеним відділенням було виплачено заборгованість по щомісячним страховим виплатам за період з 1 травня 2014 року по 30 вересня 2014 року (а.с. 14, 63-67).

У жовтні 2022 року Селидівським міським відділенням управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в рамках Закону України від 3 грудня 2019 року № 324-ІХ Про верифікацію та моніторинг державних виплат та Методики верифікації державних виплат, що здійснюються за рахунок коштів Фонду соціального страхування України, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 26 липня 2021 року № 426, ініційоване проведення поточної верифікації, яка здійснювалась в інформаційно-аналітичній платформі електронної верифікації та моніторингу інформації, отриманої від суб`єктів надання інформації, з подальшим визначенням (а.с. 14, 63-67).

За поясненням першого відповідача, за наслідком верифікації, зокрема за даними Державної прикордонної служби, було встановлено, що 30 вересня 2021 року ОСОБА_1 перетнув державний кордон України через пункт перетину Мілове, вибувши на територію російської федерації. Інформація про повернення позивача на територію України на час проведення поточної верифікації відсутня.

Суд зазначає, що доказів на підтвердження зазначеного суду не надано.

Постановою Селидівського міського відділення управління виконавчої дирекції фонду Соціального страхування України в Донецькій області від 7 листопада 2022 року № 14041/299634/50415/55 «Про припинення (затримання) щомісячної страхової виплати» позивачу відповідно до ч. 3 ст. 44, ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» затримано щомісячну страхову виплату в розмірі 4 163,66 грн з 1 листопада 2022 року. Підстава затримання у постанові не зазначена (а.с. 20, 72).

Постановою Селидівського міського відділення управління виконавчої дирекції фонду Соціального страхування України в Донецькій області від 7 листопада 2022 року № 14041/299634/50415.1/56 «Про припинення (затримання) щомісячної страхової виплати» позивачу відповідно до ч. 3 ст. 44, ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» затримано щомісячну страхову виплату в розмірі 3 167,56 грн з 1 листопада 2022 року. Підстава затримання у постанові не зазначена (а.с. 21, 71).

23 березня 2023 року позивач через свого представника, адвоката Макєєнка О.В., звернувся до першого відповідача із адвокатським запитом, в якому просив надати завірені належним чином документи, які стали підставою невиплати йому щомісячних страхових виплат з грудня 2022 року по день звернення (а.с. 12, 42).

У відповідь на адвокатський запит перший відповідач листом від 29 березня 2023 року (вих. № 0500-0202-8/25294) повідомив представнику позивача, що у зв`язку із необхідністю додаткового вивчення питань, викладених у запиті, відповідь буде надана пізніше, в строки, визначені ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (а.с. 13, 43).

Листом від 18 квітня 2023 року (вих. № 0500-0202-8/31242) перший відповідач повідомив наступне.

За даними Єдиної інформаційно-аналітичної системи Фонду позивач, як внутрішньо переміщена особа, у період з 1 жовтня 2014 року по 31 жовтня 2022 року перебував на обліку та отримував щомісячні страхові виплати у Селидівському міському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області. У жовтні 2022 року зазначеним відділенням в рамках Закону України від 3 грудня 2019 року № 324-ІХ «Про верифікацію та моніторинг державних виплат» (Закон № 324-ІХ) та Методики верифікації державних виплат, що здійснюються за рахунок коштів Фонду соціального страхування України, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 26 липня 2021 року № 426, ініційоване проведення поточної верифікації, за результатом якої було встановлено, що позивач 30 вересня 2021 року перетнув державний кордон України через пункт перетину «Мілове», вибувши на територію російської федерації згідно даних Державної прикордонної служби. Інформація про повернення на територію України на час проведення поточної верифікації відсутня. Постановою відділення від 7 листопада 2022 року № 14041/299634/50415.1/56 із посиланням на п. 1.2 постанови правління Фонду соціального страхування України № 27 від 12 грудня 2018 року «Про затвердження Порядку надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, передбачених загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для внутрішньо переміщених осіб» та пп. 3 ч. 1 ст. 7 Закону № 324-ІХ позивачу було припинено нарахування щомісячних страхових виплат з 1 листопада 2022 року на підставі п. 6 ч. 1 ст. 46 Закону України № 1105-ХІV. Також зазначено, що за період з 1 січня 2023 року позивач до Головного управління із заявою та документами про поновлення страхових виплат не звертався (а.с. 14-15, 44-45).

18 квітня 2023 року позивач через свого представника звернувся до першого відповідача із адвокатським запитом, в якому просив надати: завірений належним чином постанову відділення від 7 листопада 2022 року № 14041/299634/50415.1/56 «Про припинення (затримання) щомісячної страхової виплати»; завірений належним чином результат верифікації щодо нього (а.с. 16, 46).

У відповідь на адвокатський запит перший відповідач листом від 24 квітня 2023 року (вих. № 0500-0202-8/33214) повідомив представнику позивача, що у зв`язку із необхідністю додаткового вивчення питань, викладених у запиті, відповідь буде надана пізніше, в строки, визначені ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (а.с. 17, 47).

Листом від 28 квітня 2023 року (вих. № 0500-0202-8/35008) перший відповідача направив копію постанови від 7 листопада 2022 року № 14041/299634/50415.1/56 «Про припинення (затримання) щомісячної страхової виплати» та зазначив, що інші документи в справі позивача відсутні. До листа додано копії першого аркушу страхової справи № , копії постанов від 7 листопада 2022 року № № 14041/299634/50415/55 та № 14041/299634/50415.1/56 (а.с. 18-21, 48-51).

Будучи не згодним із припиненням виплати йому щомісячних страхових виплат позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Частиною 1 ст. 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 173 Кодексу законів про працю України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Згідно ст. 1 Закону України Основи законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 14 січня 1998 року № 16/98-ВР, загальнообов`язкове державне соціальне страхування - це система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає надання соціального захисту, що включає матеріальне забезпечення громадян у разі хвороби, повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом, громадянами, а також бюджетних та інших джерел, передбачених законом.

Статтею 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV, яким врегульовані правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я (далі - Закон № 1105-XIV), визначено, що страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку. До зазначених виплат належать і страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (щомісячна страхова виплата).

Страхові виплати провадяться протягом строку, на який встановлено втрату працездатності у зв`язку із страховим випадком, а фінансування додаткових витрат згідно із цим Законом - протягом строку, на який визначено потребу в них (ч. 5 ст. 47 цього Закону).

Як слідує з викладеного у позовній заяві, страхові виплати призначені позивачу безстроково.

Відповідачами суду не надано матеріалів зі страхової справи позивача, в тому числі щодо строку встановлення позивачу втрати працездатності та, відповідно, строку, на який призначено виплату щомісячних страхових виплат у зв`язку зі страховим випадком "трудове каліцтво" та страховим випадком "профзахворювання".

Суд зазначає, що як встановлено ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 5 травня 2023 року по справі № 200/1783/22, яка набрала законної сили 5 травня 2023 року, 1 квітня 2023 року був складений акт № 1 про приймання-передавання постанов, згідно якого Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області передані, а Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийняті згідно передавальних актів, в тому числі: постанови про призначення (подовження) страхових виплат потерпілим та особам, які мають право на страхові виплати, справ про страхові виплати потерпілим та особам, які мають право на страхові виплати (по яким прийнято рішення про припинення здійснення страхових виплат, але справу не передано на архівне зберігання, справ про страхові виплати потерпілим та особам, які мають право на страхові виплати, не передані на архівне зберігання; також 16 квітня 2023 року був складений акт приймання-передачі файлів з даними Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, згідно якого голова комісії з реорганізації Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області Дмитро Свістунов передав, а начальник Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області Наталією Рад прийняла зашифрований та підписаний файл архіву з даними (папка COLLAGE.SQL, файли баз даних colvipl.fdb, sysvipl.fdb) Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області та його відділень АС «Реєстр потерпілих» («Колаж») актуальними станом на 1 січня 2023 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/110698867).

Враховуючи зазначене, беручи до уваги не надання відповідачем суду доказів на підтвердження закінчення визначеного законодавством строку виплати позивачу щомісячних страхових виплат, суд виходить з того, що як станом на час виникнення спірних правовідносин, так і станом на час розгляду справи страхові виплати, призначені позивачу у зв`язку із втратою працездатності внаслідок трудового каліцтва та профзахворювання, мали нараховуватись та сплачуватись останньому безстроково.

Внаслідок захоплення навесні 2014 року частини території Донецької та Луганської областей, в тому числі міста Макіївка Донецької області, озброєними російськими терористичними угрупованнями, органи державної влади, зокрема й відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань України у Червоногвардійському районі м. Макіївка Донецької області, де перебував на постійному обліку позивач, були позбавленні можливості здійснювати свої повноваження у повному або частковому обсязі.

У жовтні 2014 року позивач став на облік в Селидівському міському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області у статусі внутрішньо переміщеної особи (а.с. 32, 44, 19-21, 49-51, 63-67).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII (далі - Закон № 1706-VII, Закон України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб") внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно п. 3 розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1105-ХІV особливості надання соціальних послуг та виплати матеріального забезпечення за соціальним страхуванням внутрішньо переміщеним особам (громадянам України, які переселилися з тимчасово окупованої території, території проведення антитерористичної операції або зони надзвичайної ситуації) визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України Про особливості реалізації прав деяких категорій осіб на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 1 жовтня 2014 року № 531, установлено, що особи, які перебувають (перебували) у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями чи фізичними особами або були добровільно застраховані та переселилися з тимчасово окупованої території, району проведення антитерористичної операції або зони надзвичайної ситуації, мають право на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування робочими органами виконавчої дирекції Фонду соціального страхування, а до завершення заходів, пов`язаних з утворенням зазначеного Фонду та його робочих органів, - робочими органами Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань та Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності відповідно до п. 6 розділу VII Прикінцеві та перехідні положення зазначеного Закону за фактичним місцем проживання у порядку, встановленому правліннями фондів.

За приписами ст. 7 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. […].

Частиною 1 ст. 46 Закону № 1105-XIV визначено, що страхові виплати і надання соціальних послуг припиняються: 1) на весь час проживання потерпілого за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 2) на весь час, протягом якого потерпілий перебуває на державному утриманні, за умови, що частка виплати, яка перевищує вартість такого утримання, надається особам, які перебувають на утриманні потерпілого; 3) якщо з`ясувалося, що виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості. Сума витрат на страхові виплати, отримані застрахованим, стягується в судовому порядку; 4) якщо страховий випадок настав внаслідок навмисного наміру заподіяння собі травми; 5) якщо потерпілий ухиляється від медичної чи професійної реабілітації або не виконує правил, пов`язаних з установленням чи переглядом обставин страхового випадку, або порушує правила поведінки та встановлений для нього режим, що перешкоджає одужанню; 6) в інших випадках, передбачених законодавством.

Суд зауважує, що у спірних постановах не вказана підстава «затримання» позивачу страхових виплат.

Перший відповідач, посилаючись на те, що позивач виїхав на проживання за кордон (на територію російської федерації), доказів на підтвердження наведеного суду не надав за його поясненням у зв`язку із відсутністю станом на час надання відзиву матеріалів страхової справи позивача, в тому числі матеріалів верифікації (а.с. 63-67).

Крім цього суд зазначає, статтею 2 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" (далі - Закон № 1382-IV) визначено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Таким чином, реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження, тобто, не може позбавляти особу його права на отримання соціальних виплат.

Передбачений Законом України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" статус внутрішньо переміщеної особи надає громадянинові спеціальні, додаткові права, або "інші права", як це зазначено уст. 9 Закону, не звужуючи при цьому обсяг конституційних прав та свобод особи.

Відповідно до ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

За приписами ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Керуючись ч. 2 ст. 6 КАС України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, суд застосовує Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що Високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі I цієї Конвенції.

Як зазначено у рішенні Європейського Суду з прав людини "Пічкур проти України" виплата соціальних платежів сама по собі не може ставити осіб, які проживають у різних країнах, у відносно схоже становище, оскільки будь-яка система соціального забезпечення, включаючи пенсійне забезпечення, у першу чергу створена для забезпечення певних мінімальних стандартів рівня життя осіб, що проживають у відповідній країні, та обслуговування їхніх потреб. Більше того, важко зробити якесь правильне порівняння між пенсіонерами, що проживають у відповідній країні, та тими, які проживають в іншому місці, через низку економічних та соціальних відмінностей, що застосовуються залежно від країни.

У рішенні Суханов та Ільченко проти України Європейський суд з прав людини зазначив, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності (параграф 52).

Суд зазначив, що ст. 1 Першого протоколу включає в себе три окремих норми: перша норма, викладена у першому реченні першого абзацу, має загальний характер і проголошує принцип мирного володіння майном; друга норма, що міститься в другому реченні першого абзацу, стосується позбавлення власності і підпорядковує його певним умовам; третя норма, закріплена в другому абзаці, передбачає право Договірних держав, зокрема, контролювати користування власністю відповідно до загальних інтересів. Проте ці норми не є абсолютно непов`язаними між собою. Друга і третя норми стосуються конкретних випадків втручання у право на мирне володіння майном, а тому повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закріпленого першою нормою (параграф 30).

Щодо соціальних виплат, стаття 1 Першого протоколу не встановлює жодних обмежень свободи Договірних держав вирішувати, мати чи ні будь-яку форму системи соціального забезпечення та обирати вид або розмір виплат за такою системою. Проте якщо Договірна держава має чинне законодавство, яке передбачає виплату як право на отримання соціальної допомоги (обумовлене попередньою сплатою внесків чи ні), таке законодавство має вважатися таким, що передбачає майнове право, що підпадає під дію статті 1 Першого протоколу щодо осіб, які відповідають її вимогам (параграф 31).

Суд зауважив, що першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету в інтересах суспільства. Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (параграф 53).

На підставі викладеного вище суд висновує, що спірні постанови не лише є необґрунтованими, а також є такими, що порушують право позивача на отримання належних йому соціальних (страхових) виплат, отже, є протиправними.

Як наслідок, позовні вимоги позивача про визнання їх протиправними та скасування підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог позивача в частині зобов`язання першого відповідача відновити нарахування страхових виплат та виплатити позивачу заборгованість по щомісячним страховим виплатам за період починаючи з 1 січня 2023 року на рахунок, відкритий у АТ Ощадбанк на ім`я позивача; а також в частині зобов`язання другого відповідача виплатити позивачу заборгованість по щомісячним страховим виплатам за період починаючи з 1 листопада 2022 року по 1 січня 2023 року на рахунок, відкритий у АТ Ощадбанк на ім`я позивача, суд виходить з наступного.

Законом України від 21 вересня 2022 року № 2620-IX Про внесення змін до Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування та Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, який набрав чинності 1 січня 2023 року, викладено в новій редакції Закон № 1105-ХІV.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 4 Закону № 1105-ХІV (в оновленій редакції) страховиком в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та від нещасного випадку є Пенсійний фонд України; уповноваженим органом управління є Пенсійний фонд України; пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень зазначеного закону передбачено: припинити Фонд соціального страхування України та управління виконавчої дирекції Фонду, реорганізувавши їх шляхом приєднання до Пенсійного фонду України з 1 січня 2023 року. Пенсійний фонд України та його територіальні органи є правонаступниками Фонду соціального страхування України, його виконавчої дирекції, управлінь виконавчої дирекції Фонду та їх відділень. Кабінету Міністрів України у встановленому порядку вжити заходів, що випливають із цього Закону.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України Деякі питання забезпечення здійснення страхових виплат та надання соціальних послуг за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від 29 листопада 2022 року № 1323 установлено: Пенсійному фонду України з 2 січня 2023 року забезпечити здійснення страхових виплат та надання соціальних послуг відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування […].

Отже, належним суб`єктом владних повноважень, що з 1 січня 2023 році нараховує та здійснює страхові виплати (в тому числі заборгованість), є органи Пенсійного фонду України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14 березня 2016 року № 167 були внесені зміни до деяких постанов Кабінету Міністрів України, в тому числі: у постанові Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» пункт 1 викладено в новій редакції, відповідно до якої виплата (продовження виплати) пенсій, що призначені зазначеним особам, здійснюється виключно через рахунки та мережу установ і пристроїв публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України. Такі виплати можуть здійснюватися за бажанням особи з доставкою додому, з компенсацією витрат за надання таких послуг, передбачених укладеним відповідно до п. 3 цієї постанови тристороннім договором; починаючи з 1 липня 2016 року виплата пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, довічних державних стипендій за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, що призначені внутрішньо переміщеним особам, здійснюється через рахунки та мережу установ і пристроїв публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України;

Також пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України від 14 березня 2016 року № 167 доручено Публічному акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» забезпечити до 1 липня 2016 року відкриття поточних рахунків та видачу платіжних карток за зверненням відповідно до абз. 2 п. 1 цієї постанови внутрішньо переміщених осіб, які не обслуговуються в публічному акціонерному товаристві Державний ощадний банк України,і не пізніше ніж з 1 серпня 2016 року розпочати за зверненням клієнтів за власний рахунок виготовлення та обмін існуючих платіжних карток на платіжні картки, які одночасно є пенсійним посвідченням, із зазначенням графічної та електронної інформації про власника та його електронного цифрового підпису.

Отже, починаючи з 1 липня 2016 року виплата фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, що призначені внутрішньо переміщеним особам, здійснюється через рахунки та мережу установ і пристроїв Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України».

Враховуючи наведене вище, беручи до уваги висновок суду про протиправність спірних постанов, а також керуючись приписами ст. 245 КАС України, суд висновує, що належним способом порушеного права позивача є зобов`язання першого відповідача поновити нарахування та виплату позивачу страхових виплат, а також нарахувати та виплатити виниклу заборгованість зі страхових виплат за період з 1 листопада 2022 року по місяць відновлення поточних виплат - на рахунок, відкритий на ім`я позивача в Акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України».

Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат, суд виходить з такого.

Згідно квитанції № 75323 від 10 травня 2023 року за подання даного позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1 073,60 грн (а.с. 22, 52).

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 139 КАС України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі […]. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 8 ст. 139 КАС України у випадку, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи зазначене, беручи до уваги, що спір виник з приводу прийняття другим відповідачем спірних рішень, а також те, що перший відповідач станом на час розгляду даної справи є правонаступником прав та обов`язків другого відповідача щодо нарахування та виплати потерпілим особам страхових виплат, передбачених Законом № 1105-ХІV, суд вважає за необхідне стягнути судові витрати позивача зі сплати судового збору у заявленому розмірі саме з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Керуючись ст.ст. 2-4, 6, 9, 12, 72-78, 90, 94, 139, 244-246, 256, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, зареєстроване місцезнаходження: 84116, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3), Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (, зареєстроване місцезнаходження: 84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, вул. Свободи, 5) про визнання протиправними рішень та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Селидівського міського відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області від 7 листопада 2022 року № 14041/299634/50415/55 про припинення (затримання) виплати ОСОБА_1 щомісячної страхової виплати в розмірі 4 163,66 грн з 1 листопада 2022 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області поновити поточне нарахування та виплату ОСОБА_1 призначеної йому щомісячної страхової виплати в розмірі 4 163,66 грн - на відкритий на його ім`я рахунок в Акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заборгованість з щомісячної страхової виплати в розмірі 4 163,66 грн за період з 1 листопада 2022 року по місяць поновлення нарахування та виплати - на відкритий на його ім`я рахунок в Акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України».

Визнати протиправною та скасувати постанову Селидівського міського відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області від 7 листопада 2022 року № 14041/299634/50415.1/56 про припинення (затримання) ОСОБА_1 щомісячної страхової виплати в розмірі 3 167,56 грн з 1 листопада 2022 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області поновити поточне нарахування та виплату ОСОБА_1 призначеної йому щомісячної страхової виплати в розмірі 3 167,56 грн - на відкритий на його ім`я рахунок в Акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заборгованість з призначеної йому щомісячної страхової виплати в розмірі 3 167,56 грн за період з 1 листопада 2022 року по місяць поновлення нарахування та виплати поточної страхової виплати - на відкритий на його ім`я рахунок в Акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України».

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, зареєстроване місцезнаходження: 84116, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати останнього зі сплати судового збору у розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.П. Волгіна