Справа № 183/1753/21
Суддя: Сорока О. В.
Дата ухвалення: 2023-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 183/1753/21
№ 2-а/183/5/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2023 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді Сороки О.М.,

секретаря судового засідання Краснянської Д.О.,

розглянувши, в порядку загального позовного провадження, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Сумськой області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про адміністративне правопорушення серія ЕАН № 3883235 від 07.03.2021 року, -

в с т а н о в и в:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову серія № 3883235 від 07.03.2021 року, винесену інспектором поліції молодшим лейтенантом поліції 1 роти 1 батальйону Коренем В.Г. про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1ст. 132-1 КУпАП та накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн., а провадження по справі про адміністративне правопорушення, - закрити.

Свій позов ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що 07.03.2021 року він керував транспортним засобом в складі тягача марки DAF FT XT 105.410 (номерний знак НОМЕР_1 ) з напівпричепом марки ОДАЗ 830030 (номерний знак НОМЕР_2 ). На 104 км автомобільної дороги Н-12 у Сумській області, Охтирський район, його ТЗ було зупинено інспектором поліції та винесено відносно позивача постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 3883235. Відповідно до вищевказаної постанови позивач визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.132-1 КУпАП. Як зазначено в оскаржуваній постанові: «водій здійснював перевезення вантажу, а саме трактор John Deer, ширина якого склала 3.5м., а висота 4.49м., що перевищує встановлені норми відхилившись від визначеного органами національної поліції маршруту, а саме здійснив рух на а/д Н-12, чим порушив КМУ № 30 п.4 ПДР проїзду великогабаритних автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами», тому на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510,00 грн.

Між тим, вказану постанову позивач вважає незаконною, оскільки адміністративного правопорушення він не вчиняв, в оскаржуваній постанові відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували його вину в даному правопорушенні, а також працівник поліції не в повній мірі встановив необхідні для вирішення справи обставини.

Так, позивач наполягає на тому, що 07.03.2021 року він здійснював перевезення вантажу, а саме трактор John Deer 6125, відповідно до узгодженого дозволу №2021-1 НГ від 05.02.2021 року, відповідно до якого він має право на проїзд по автомобільній дорозі Н-12.

В свою чергу, працівник поліції розглянув справу та притягнув його до адміністративної відповідальності за відсутності доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, упереджено та керувався лише домислами, припущеннями та порушуючи принцип всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, зокрема не надав належної оцінки наданому Дозволу на рух та наклав штраф у розмірі 510 грн.

Отже, зважаючи на те, що при винесенні оскаржуваної постанови суб`єкт владних повноважень не довів належними доказами вину позивача, останній наполягає на її скасуванні та просить закрити провадження у справі за відсутності складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, тому звернувся до суду з даним позовом /а.с.2-6/.

Ухвалою суду від 22 березня 2021 року відкрито провадження у справі, за правилами загального позовного провадження /а.с.22/.

В судове засідання позивач не з`явився, в прохальній частині позову просив розгляд справи проводити за його відсутності.

Представник відповідач Управління патрульної поліції в Сумській області в судове засідання не з`явився, надіславши до суду відзив на позов, у якому серед іншого, зазначив наступне. Так, 07.03.2021 року близько о 16 годині 19 хвилин при здійсненні патрулювання було зафіксовано факт адміністративного правопорушення, а саме гр. ОСОБА_1 , керуючи ТЗ DAF FT XT 105.410 д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом ОДАЗ 830030, номерний знак НОМЕР_2 , рухався 104 км а/д Н-12, перевозив великогабаритний вантаж, ширина якого становила 3.5м, висота 4.49м., здійснивши відхилення від узгодженого маршруту руху, згідно дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, чим порушив п.22.5 ПДР, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України та п.п. 4, 14 Правил проїзду великогабаритних та великовагових ТЗ автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених Постановою КМУ від 18.01.2001 року № 30.

Отже, відповідач наполягає на том, що позивач скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.132-1 КУпАП, при цьому, винесена інспектором поліції постанова повністю відповідає встановленим вимогам КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі №1395 від 07.11.2015 року, а її суть обставинам правопорушення, а тому у задоволенні позову ОСОБА_1 просить залишити оскаржену постанову без змін, позовну заяву без задоволення /а.с.29-37/.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився, у встановлений судом строк правом на подання відзиву не скористався, будь-яких письмових заяв чи клопотань до суду не наддав.

На підставі ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Суду подано копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №3883235, винесену 07.03.2021 року, винесену інспектором поліції молодшим лейтенантом поліції 1 роти 1 батальйону Коренем Віталієм Григоровичем про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1ст. 132-1 КУпАП, у відповідності до якої ОСОБА_1 , 07.03.2021 року близько о 16 годині 19 хвилин, керуючи ТЗ DAF FT XT 105.410 д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом ОДАЗ 83003,0 номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись на 104 км а/д Н-12, перевозив великогабаритний вантаж, ширина якого становила 3.5м, висота 4.49м., здійснив відхилення від узгодженого маршруту руху, згідно дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, чим порушив п.22.5 ПДР, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України та п.п. 4, 14 Правил проїзду великогабаритних та великовагових ТЗ автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених Постановою КМУ від 18.01.2001 року № 30.

За вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.132-1 КУпАП, на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510,00 грн. /а.с.9/.

Предметом спору у цій справі є законність та обґрунтованість постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №3883235, винесеною інспектором поліції 07.03.2021 року.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд враховує наступне.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Поняття адміністративного правопорушення викладено в частині першій статті 9 КУпАП, за змістом якої адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ч.1 статті 132-1 КУпАП (в редакції чинній на дату винесення оскаржуваної постанови) порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 (далі - Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів, Правила).

Згідно з п. 2 та п.3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху. Транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, на який міститься посилання в оскаржуваній постанові, встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення -3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

В свою чергу, п.4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів визначено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Пунктом 25 зазначених Правил забороняється проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів без дозволу, зазначеного у пункті 4 цих Правил, або документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, що повинні знаходитися у водія і пред`являтися на вимогу уповноважених осіб.

Отже, в силу вищевказаних норм закону, керування спеціальною технікою на дорогах загального користування, зважаючи на встановленні законодавством обмеження, вимагає від водіїв неухильного дотримання Правил дорожнього руху з метою забезпечення безпеки інших учасників дорожнього руху.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, адміністративне правопорушення полягає у тому, що позивач перевозив вантаж, ширина якого склала 3.5м., висота 4.49м., здійснивши відхилення від узгодженого маршруту руху згідно дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують норми.

Між тим, до суду позивачем подано копію дозволу №2020-НГ, строком дії з 05.02.2021 по 21.03.2021 року, який видано відділом безпеки дорожнього руху УПП в Дніпропетровській області на участь у дорожньому русі транспортного засобу DAF FT XF 105.410 (номерний знак НОМЕР_1 ), причіп ОДАЗ, НОМЕР_2 , вантаж: техніка, у відповідності до якого водій вказаного транспортного засобу має право на перевезення вантажу параметри якого становлять: за довжиною 22 м., шириною 3,5 м., висотою 4,49 м., загальною вагою 44,00 т., навантаження на найбільш навантажену вісь до 12т., вантаж може виступати на задній габарит ТЗ - 3 м /а.с.11/.

Наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 10.11.2015 року за № 1408/27853 затверджена Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі - Інструкція).

Зазначеною Інструкцією передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання (п. 9 Інструкції).

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (п. 10).

Слід зазначити, що бездоганне виконання суб`єктом владних повноважень процесуальних/процедурних норм є запорукою притягнення винної особи до відповідальності. Однак порушення таких приписів може бути покладено в основу скасування постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Оскільки постанова серії ЕАН № 3883235 року містить лише відомості, внесені відповідачем та не містить посилань на підтвердження факту вчинення правопорушення, то така обставина обґрунтовано ставить під сумнів підтвердження відповідачем факту вчинення правопорушення позивачем.

Також, обов`язковою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є вчинення нею адміністративного правопорушення, а факт вчинення особою правопорушення, в свою чергу, має бути підтверджений належними та допустимими доказами.

У відповідності до ч.1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а ч.2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Крім того, відповідно до вимог законодавства під час здійснення габаритно-вагового контролю відповідач повинен був перевірити наявність у позивача відповідного дозволу на участь у дорожньому русі, в у разі відсутності такого дозволу вжити заходів щодо проходження габаритно-вагового контролю таким транспортним засобом, за результатами якого посадовими особами Укртрансінспекції: видається довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю; складається акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначається сума плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30 - 31-1 Порядку №879.

В той же час, матеріали справи свідчать про наявність у позивача відповідного дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, на підставі якого він 07.03.2021 року здійснював перевезення вантажу, в тому числі по маршруту автодороги Н-12.

Так, статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Тобто, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

За приписами ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками,а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

При цьому, розгляд справи про адміністративне правопорушення має здійснюватися з дотриманням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, визначених статтею 268 КУпАП.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

При цьому, відповідно до вимог ст.283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Аналіз назначених норм закону свідчить про те, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

При цьому, суд зазначає, що у постанові по справі про адміністративне правопорушення, відсутні дані про наявність додатків до неї, як і відсутні дані про складення протоколу про адміністративне правопорушення, відібрання пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснення їй прав, передбачених ст.268 КУпАП, відібрання пояснень від свідків та не зазначено будь-яких доказів, які до неї додаються.

Слід також зазначити, що поданий відповідачем DVD диск, який досліджено судом в порядку ст.220 КАС України, містить лише відео файл, де записано розмову позивача та працівників патрульної поліції, які повідомили останнього, що він відклонився від маршруту, що є порушенням ч.1 ст.132-1, в тім на даному відео не видно жодного дорожнього знаку, який би доказував дійсність відхилення від узгодженого маршруту руху згідно дозволу № 2021- НГ від 05.02.2021 року.

Таким чином, фактично матеріали справи не містять жодних доказів, які б свідчили про порушення позивачем правил дорожнього руху, факт правопорушення зафіксовано лише в постанові серії ЕАН №3883235 від 07.03.2021 року, яка не може бути беззаперечним доказом вчинення особою адміністративного проступку, оскільки по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

У відповідності до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

В даному випадку, у суду відсутня будь-яка доказова база про вчинення позивачем адміністративного правопорушення та яка, як наслідок, обґрунтовувала б правомірність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, що свідчить про передчасне прийняття оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення, та необхідність її скасування.

Враховуючи, що обов`язок доказування в даній справі покладено саме на відповідача, однак за відсутності встановлених законом доказів вини позивача у вчиненні правопорушення, суд дійшов висновку щодо недоведеності відповідачем правомірності прийнятого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та відповідно відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Частиною 3 статті 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на вищевикладені норми закону та фактичні обставини справи, суд приходить висновку про те, що постанова серії ЕАН №3883235 від 07.03.2021 року підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесених судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 2 КАС України, основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є, зокрема, відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами першою та другою статті 16 КАС України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відповідно до договору № 09 від 15.03.2021 року, його предметом є надання правничих послуг клієнту, які полягають у ознайомленні з матеріалами справи, отримання пакету документів для подальшого повторного звернення до суду. Сторони домовились, що вартість послуг становить 1150,00 грн. Долучені ордер та копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю а також опис наданих послуг виконаним адвокатом за договором /а.с.15,16,17,19-20/.

Позивачем надано до суду копію квитанції від 15.03.2021 року, яка підтверджує витрати позивача на професійну правничу допомогу в сумі 1150,00 грн. /а.с.18/.

Суд бере до уваги, що адвокатом дійсно надані послуги, які включали в себе надання консультації, підготовка, складання, оформлення, подання позовної заяви, при цьому вартість погоджена сторонами та не спростована відповідачами.

Отже, оскільки інспектор Управління патрульної поліції виносив оскаржувану постанову в порядку ч. 2 ст. 222 КУпАП від імені Управління патрульної поліції в Сумській області, як структурного підрозділу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, на користь позивача ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Сумській області з Департаменту патрульної поліції України слід стягнути сплачений судовий збір у розмірі 454,00 грн. та понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1150,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 77, 120, 241-246, 250, 286 КАС України, ст. ст.132-1, 247, 292, 293 КУпАП, Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 , - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №3883235, винесену 07.03.2021 року, винесену інспектором поліції молодшим лейтенантом поліції 1 роти 1 батальйону Коренем Віталієм Григоровичем.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Сумській області з Департаменту патрульної поліції України () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) сплачений судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. та понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1150 (одна тисяча сто п`ятдесят гривень) 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Сумській області Департамент патрульної поліції, , місце знаходження: 69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 96.

Відповідач: Департамент патрульної поліції , місце знаходження: 69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 96.

Суддя Сорока О.В.