Справа № 140/6697/22
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2023-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 рокуЛьвівСправа № 140/6697/22 пров. № А/857/1067/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Шинкар Т.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2022 року, прийняте суддею Ксензюком А.Я. у місті Луцьку у справі за позовом Головного управління ДПС у Волинській області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення фінансових санкцій,-

встановив:

Головне управління ДПС у Волинській області (надалі ГУ ДПС у Волинській області, позивач) звернулося з адміністративним позовом до ФОП ОСОБА_1 (надалі ФОП, відповідач) про стягнення заборгованості по фінансових санкціях в сумі 138 133,74 грн. до місцевого бюджету.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2022 позов задоволено.

Суд виходив з того, що оскільки рішення про застосування фінансових санкцій від 20.07.2022 №000289-09 у встановленому порядку не скасоване, за відповідачем обліковується заборгованість з фінансових санкцій в сумі 138 133,74 грн.. ФОП добровільно фінансові санкції не сплатив, при цьому останній позовних вимог не заперечив, відзиву на позов та доказів на спростування зазначених у позовній заяві обставин суду не надав, тому позовні вимоги про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь місцевого бюджету заборгованості з фінансових санкцій у розмірі 138 133,74 грн. підлягають до задоволення.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ФОП ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення з неправильним застосуванням норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що позивач добровільно частково погасив перед податковою фінансові санкції трьома платежами :

19.10.2022 на суму 38 133,74 грн.;

29.11.2022 на суму 10 000 грн.;

22.12.2022 на суму 10 000 грн., що підтверджується відповідними квитанціями.

Після проведених оплат сума боргу становить 80 000 грн.

При цьому, дві оплати були здійснені під час судового провадження, про їх здійснення було відомо позивачу, оскільки саме на їх рахунок здійснювались погашення, і саме позивач мав би надати таку інформацію.

Факт ненадання відзиву не спростовує факту часткового погашення податкового боргу.

Просить скасувати рішення суду в частині визначення суми заборгованості та ухвалити в цій частині постанову, якою стягнути заборгованість з фінансових санкцій у розмірі 80 000 грн.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ФОП ОСОБА_1 зареєстрований 12.03.2021, як суб`єкт підприємницької діяльності, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Як свідчать матеріали справи, 21.01.2022 на підставі наказу від 20.01.2022 №91-п та направлень на фактичну перевірку від 20.01.2022 працівниками ГУ ДПС у Волинській області проведено фактичну перевірку торгового об`єкту магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 , про що було складено акт фактичної перевірки від 24.01.2022 №5991/03-20-07-05/ НОМЕР_1 .

Перевіркою встановлено порушення відповідачем, зокрема, вимог статті 15 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (з наступними змінами та доповненнями, далі - Закон №481/95-ВР).

Так, згідно вказаного акта ФОП на магазин були придбані ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями реєстраційний №2100683 та тютюновими виробами реєстраційний №2100557 дата реєстрації ліцензій 25.03.2021, терміном дії з 05.04.2021 до 05.04.2022. У зв`язку з несплатою чергового платежу винесено розпорядження про анулювання ліцензій від 06.01.2022 №2, внутрішній номер 941429 та 941432. В період з 06.01.2022 по 21.01.2022 (включно) в магазині були відсутні ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами.

Дані щодо продажу в магазині алкогольних напоїв та тютюнових виробів у період без ліцензії наведені у додатку 4 до акта перевірки.

Крім того, перевіркою встановлено факт реалізації алкогольних напоїв за цінами нижчими від встановлених мінімальних роздрібних цін на такі напої (додаток 2 до акта перевірки), що є порушенням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 №957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв».

20.07.2022 на підставі вказаного акта перевірки ГУ ДПС у Волинській області прийнято рішення №000289-09 про застосування до відповідача фінансових санкцій у вигляді штрафу відповідно до абзаців сьомого, вісімнадцятого частини другої статті 17 Закону №481/95-ВР у загальному розмірі 138 133,74 грн., в тому числі: 53 172,54 грн за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності ліцензії, 74 961,20 грн. за роздрібну торгівлю тютюновими виробами без наявності ліцензії; 10 000,00 грн. за роздрібну торгівлю алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої

Зазначене рішення вручене відповідачу 26.07.2022, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Виробництво, експорт, імпорт, оптова і роздрібна торгівля спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами регулюється Законом України від 19 грудня 1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (надалі - Закон № 481/95-ВР).

Частиною першою статті 17 Закону №481/95-ВР встановлено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Відповідно до частини другої статті 17 Закону № 481/95-ВР до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом), - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень; оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10000 гривень.

Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 17 Закону № 481/95-ВР рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються податковими органами та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями і тютюновими виробами та пальним, зберігання пального, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної законами України. У разі невиконання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) рішення органів, зазначених у частині третій цієї статті, сума штрафу стягується на підставі рішення суду

Як визначено пунктами 5, 6 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 № 790 (з наступними змінами та доповненнями, далі - Порядок №790) підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є: акт перевірки додержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) встановлених законодавством вимог, обов`язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства. Рішення про застосування фінансових санкцій, передбачених пунктом 2 цього Порядку, приймаються керівником, а у разі його відсутності - заступником керівника органу, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним (ДПС та її територіальні органи), чи керівником (його заступником) органів МВС, МОЗ, Держстату, Держпродспоживслужби відповідно до їх компетенції, визначеної законодавством.

Пунктами 10, 11 цього ж Порядку визначено, що у разі невиконання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) рішення про застосування фінансових санкцій протягом 30 днів після його отримання сума санкцій стягується на підставі рішення суду. Суми фінансових санкцій, стягнені відповідно до цього Порядку, зараховуються до бюджету згідно із законодавством.

Щодо покликання апелянта на те, що ним частково сплачено суму заборгованості, а факт неподання відзиву не спростовує часткового погашення боргу, колегія суддів зазначає наступне.

Дана справа відповідно до ч.5 ст.262 КАС України була розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Судом встановлено, що позивач отримав копію ухвали від 17.10.2022 про відкриття провадження в адміністративній справі 21.10.2022, що підтверджується повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.44). Даною ухвалою встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов п`ятнадцять днів з дня вручення йому ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що відповідач не скористався правом на подання відзиву, та не подав жодних доказів сплати частини заборгованості, тому дана справа була розглянута з урахуванням наявних у ній матеріалів. Разом з тим, у порядку виконання судового рішення, сума, яку сплатив відповідач повинна бути врахована.

Відтак, враховуючи наведене вище, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.

Апеляційний суд при прийнятті даного рішення також застосовує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в п. 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії», заява №303-A, п. 29).

Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення апеляційної скарги та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.

Отже, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до правильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Волинського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2022 року у справі № 140/6697/22 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Т. І. Шинкар