Справа № 200/564/23
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2023-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2023 року Справа№200/564/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Волгіної Н.П., розглянувши в письмовому порядку в загальному позовному провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Донецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 через представника, адвоката Дяченка Олексія Володимировича, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Донецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу в повному розмірі індексації грошового забезпечення позивачу за період з 29 червня 2018 року по 4 січня 2022 року включно відповідно до приписів абзаців 4, 6 п. 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення у фіксованій величині 4 107,13 грн в місяць за період з 29 червня 2018 року по 4 січня 2022 року включно відповідно до приписів абзаців 4, 6 п. 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що у період з 4 вересня 2015 року по 26 червня 2018 року проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 , з якої був переведений до Покровсько-Ясинуватського об`єднаного міського військового комісаріату (в подальшому перейменований у Покровський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки), де проходив військову службу на посаді командира військової частини НОМЕР_2 з 29 червня 2018 року по 4 січня 2022 року та був зарахований на грошове забезпечення до Донецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

У період проходження військової служби у Військовій частині НОМЕР_1 не в повному розмірі нараховувалась та виплачувалась індексація грошового забезпечення з 1 грудня 2015 року по 26 червня 2018 року.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2022 року у справі № 200/4095/22 зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 1 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року (включно) із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року з урахуванням раніше виплачених сум та за період з 1 березня 2018 року по 26 червня 2018 року (включно) відповідно до присів абз. 3, 4, 6 п. 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

26 грудня 2022 року позивачу надійшли кошти в сумі 98 421,15 грн, а саме - індексація грошового забезпечення за період з 1 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року в сумі 84 039,05 грн та за період з 1 березня 2018 року по 26 червня 2018 року у фіксованій величині 4 107,13 грн в місяць відповідно до абз. 4 п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 в загальній сумі 15 880,90 грн.

Разом із цим при переводі позивача до Військової частини НОМЕР_2 , Військовою частиною НОМЕР_1 було виписано грошовий атестат відповідно до п. 11.1 наказу Міністерства оборони України від 22 травня 2017 року № 280 «Про організацію фінансового забезпечення військових частин, установ та організацій Збройних Сил України», але в порушення п. 8 цього наказу в грошовому атестаті не вказана виплачена індексація грошового забезпечення.

За твердженням позивача в результаті протиправної бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 , яка полягала у невиплаті позивачу у період проходження ним служби в цій частині індексації грошового забезпечення у фіксованій величині 4 107,13 грн в місяць станом на момент переводу позивача до Військової частини НОМЕР_2 , та, як наслідок, не зазначенням Військовою частиною НОМЕР_1 в грошовому атестаті відомостей про сплачену позивачу індексацію у фіксованій величині, - Військовою частиною НОМЕР_2 не здійснювалась виплата такої індексації.

За твердженням позивача відповідачем в порушення абз. 6 п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» не було своєчасно виплачено позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 29 червня 2018 року по 4 січня 2022 року у фіксованій величині 4 107,13 грн в місяць.

Посилається при цьому на постанови Верховного Суду від 28 вересня 2022 року по справі № 400/1119/21 та від 28 вересня 2022 року по справі № 560/3965/21 (а.с. 1-5).

У відзиві на позов відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог позивача, обґрунтовуючи заперечення наступним.

Спірними в межах цієї справи є відносини, пов`язані зі звільненням з публічної служби, тому позивач мав звернутись із даним позовом до суду із дотримання місячного строк, передбаченого ч. 5 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Посилається при цьому на постанови Верховного Суду від 4 грудня 2019 року по справі № 815/2681/17, від 22 січня 2020 року по справі № 620/1982/19.

З даним позовом позивач звернувся до суду лише 12 лютого 2023 року. При цьому, він був обізнаний про виплачені йому при звільненні кошти станом на час такого звільнення, тобто з 4 січня 2022 року.

Таким чином, позивач пропустив строк звернення до суду із даним позовом та не подав заяву про поновлення такого строку.

Щодо суті спірних правовідносин у відзиві зазначено таке.

Згідно п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (Порядок № 1078) у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у п. 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

1 березня 2018 року вступила в дію постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців, схему тарифних коефіцієнтів за військовим званням, та встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 рік, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12-14.

У зв`язку з прийняттям даної постанови, грошове забезпечення військовослужбовців, в тому числі і позивача, збільшилося в абсолютному розмірі.

При цьому відповідно до вимог п. 5 Порядку № 1078 березень 2018 року є місяцем підвищення грошових доходів (грошового забезпечення), і відповідно, обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з квітня 2018 року.

На підставі вищевикладеного просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі (а.с. 31-35).

6 квітня 2023 року судом отримано від представника позивача заяву, в якій зазначено про необхідність врахування судом при прийняття рішення по справі висновків Верховного Суду, які містяться у постанові від 23 березня 2023 року по справі № 400/3826/21.

Зокрема, у даній постанові Верховний Суд вказав, що військовослужбовці мають право на отримання індексації-різниці в період з 1 березня 2018 року по дату звільнення з військової служби або по дату підвищення посадових окладів за рішенням Уряду відповідно до норм абзаців 3, 4, 5, 6 п. 5 Порядку № 1078; що суд має провести розрахунок розміру індексації-різниці в період з 1 березня 2018 року по дату звільнення з військової служби та відсутність у даному питанні дискреційних повноважень відповідача; що суд має визначити у рішенні суму індексації грошового забезпечення, яка належить до виплати за період, зокрема, з 1 березня 2018 року по дату звільнення з військової служби та відсутність у даному питанні дискреційних повноважень відповідача (а.с. 39-43).

Ухвалою суду від 20 лютого 2023 року відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с. 28).

7 березня 2023 року судом отримано від відповідача відзив на позов (а.с. 31-35).

6 квітня 2023 року судом отримано від представника позивача заяву щодо врахування висновків Верховного Суду (а.с. 39-43).

Ухвалою суду від 19 травня 2023 року зобов`язано відповідача надати суду додаткові докази по справі та пояснення, а саме: пояснення щодо знаходження/не знаходження позивача у період з 29 червня 2018 року по 4 січня 2022 року (під час проходження служби у Військовій частині НОМЕР_3 ) на фінансовому забезпеченні відповідача та докази на підтвердження зазначеного; пояснення щодо нарахування/не нарахування відповідачем позивачеві у період з 29 червня 2018 року по 4 січня 2022 року індексації грошового забезпечення; копії карток на грошове забезпечення (або копію архівної відомості) або довідку про грошове забезпечення, яке було нараховано і виплачено ОСОБА_1 за період з січня 2018 року по 4 січня 2022 року; довідку про індексацію грошового забезпечення, що була нарахована і виплачена позивачу (у випадку нарахування та виплати індексації) за період з 29 червня 2018 року по 4 січня 2022 року (а.с. 47-48).

26 травня 2023 року до суду надійшли від відповідача копії архівних карток щодо грошового забезпечення позивача, нарахованого йому та сплаченого Донецьким обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки у період з 1 липня 2018 року по 4 січня 2022 року (а.с. 51-57).

Відповідно до приписів ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд вирішує справу на підставі наявних матеріалів.

Суд зазначає, що у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», введено в Україні воєнний стан із 5 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указами Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, від 18 квітня 2022 року № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 22 квітня 2022 року № 259/2022, від 17 травня 2022 року № 341/2022, від 12 серпня 2022 № 573/2022, від 7 листопада 2022 року № 757/2022, від 6 лютого 2023 року № 58/2023, від 1 травня 2023 року № 254/2023, затверджених Законами України «Про продовження дії воєнного стану в Україні» від 15 березня 2022 № 2119, від 21 квітня 2022 року № 2212, від 22 травня 2022 року № 2263, від 15 серпня 2022 року № 2500-IX, від 16 листопада 2022 року № 2738-IX, від 7 лютого 2023 року № 2915-IX (відповідно), строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 5 год 30 хв 26 березня 2022 року строком на 30 діб, з 5 год 30 хв 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, з 5 год 30 хв 25 травня 2022 року строком на 90 діб, з 5 год 30 хв 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, з 5 год 30 хв 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, від 2 травня 2023 року № 3057-ІХ з 5 год 30 хв 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Враховуючи викладене, станом на день розгляду справи в Україні продовжує діяти воєнний стан.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , є громадянином України згідно паспорта НОМЕР_4 від 28 жовтня 2015 року, РНОКПП НОМЕР_5 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_6 від 23 лютого 2016 року (а.с. 22-24).

Відповідач, Донецький обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, , зареєстроване місцезнаходження: 87548, Донецька обл., м. Маріуполь, є державною установою та суб`єктом владних повноважень (а.с. 53).

Як встановлено судом, позивач з 29 червня 2018 року був призначений наказом командира Військової частини НОМЕР_3 (по особовому складу) від 4 червня 2018 року № 98 на посаду командира КАДРУ НОМЕР_7 Окремого батальйону Територіальної оборони управління (ВЧ НОМЕР_2 ) НОМЕР_7 Окремої бригади Територіальної оборони (а.с. 17).

Наказом т.в.о. військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_1 від 29 червня 2018 року капітана ОСОБА_1 визначено вважати таким, що з 29 червня 2018 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою; встановлено посадовий оклад, надбавку та премію (а.с. 17).

Наказом командира Військової частини НОМЕР_3 від 30 грудня 2021 року (по особовому складу) № 345 майора ОСОБА_1 увільнено та призначено на посаду командира Військової частини НОМЕР_2 (а.с. 18).

Наказом начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки Покровського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (по стройовій частині) № 1 від 4 січня 2022 року, майора ОСОБА_1 , командира Військової частини НОМЕР_2 Покровського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Донецької області оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Сухопутних військ Збройних Сил України, увільненого та призначеного наказом командира Військової частини НОМЕР_3 від 30 грудня 2021 року (по особовому складу) № 345 на посаду командира Військової частини НОМЕР_2 , вважати, що справи та посаду здав і вибув до нового місця служби; 4 січня 2022 року виключити зі списків особового складу територіального центру комплектування та соціальної підтримки та всіх видів забезпечення (а.с. 18).

Згідно Архівної відомості за період з 1 липня 2018 року по 4 січня 2022 року позивачу нараховувалось та сплачувалось грошове забезпечення із нарахуванням поточної індексації:

грудень 2018 року 71,00 грн, січень 2019 року - 71,00 грн, лютий 2019 року - 71,00 грн, березень 2019 року 134,47 грн, квітень 2019 року 134,47 грн, травень 2019 року 134,47 грн, червень 2019 року 134,47 грн, липень 2019 року 206,72 грн, серпень 2019 року 206,72 грн, вересень 2019 року 206,72 грн, листопад 2019 року 206,72 грн, грудень 2019 року 206,72 грн, січень 2020 року 206,72 грн, лютий 2020 року 226,30 грн, березень 2020 року 216,51 грн, квітень 2020 року 216,51 грн, травень 2020 року 216,51 грн, червень 2020 року 216,51 грн, липень 2020 року 216,51 грн, серпень 2020 року 226,29 грн, вересень 2020 року 226,29 грн, жовтень 2020 року 226,29 грн, листопад 2020 року 226,29 грн, грудень 2020 року 226,29 грн, січень 2021 року 233,81 грн, лютий 2021 року 331,42 грн, березень 2021 року 331,42 грн, квітень 2021 року 331,42 грн, травень 2021 року 415,41 грн, червень 2021 року 415,41 грн, липень 2021 року 415,41 грн, серпень 2021 року 540,03 грн, вересень 2021 року 540,03 грн, жовтень 2021 року 540,03 грн, листопад 2021 року 540,03 грн, грудень 2021 року 540,03 грн, січень 2022 року 563,19 грн (а.с. 54-57).

За поясненням відповідача нарахування поточної індексації відбувалось із врахуванням місяця підвищення доходу березень 2018 року (а.с. 31-34).

Будучи не згодним із не виплатою йому індексації грошового забезпечення, передбаченої абз. 4, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, за період з 29 червня 2018 року по 4 січня 2022 року, позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із даним позовом.

При вирішенні питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду із даним позовом, суд виходить з наступного.

Згідно ч.ч. 1 та 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 5 цієї статті для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

В КАС України відсутні норми, що регулювали б порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати (в т.ч. грошового забезпечення) у разі порушення працедавцем законодавства про оплату праці.

За загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Відповідно до абз. 1 ст. 3 Кодексу законів України про працю (далі - КЗпП України) законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

В аспекті спірних правовідносин, суд висновує, що поняття "грошове забезпечення" і "заробітна плата", які використано у законодавстві, що регулює трудові правовідносини, є рівнозначними.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, що неодноразово була висловлена, зокрема, у постанові від 25 квітня 2019 року у справі № 804/496/18, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 360/3359/19.

Суд зазначає, що згідно приписів Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів громадян, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати їм подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до п. 2.2.7 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України 13 січня 2004 № 5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за № 114/8713, суми виплат, пов`язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до фонду оплати праці (фонд додаткової заробітної плат).

Отже, індексація грошового забезпечення військовослужбовців входить до фонду грошового забезпечення військовослужбовців.

Законом України № 2352-IX від 1 липня 2022 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин», який набрав чинності 19 липня 2022 року (далі - Закон № 2352-ІХ), внесені зміни, зокрема до КЗпП України.

Так, частини 1 і 2 ст. 233 КЗпП України викладені в новій редакції, згідно якої працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті (ч. 1).

Разом із цим згідно ч. 1 глави 19 «Прикінцевих положень» КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 9 грудня 2020 року № 1236 установлено з 19 грудня 2020 року до 31 грудня 2021 року на території України карантин.

Суд зазначає, що постановами Кабінету Міністрів України строк дії карантину в країні неодноразово продовжувався і станом на час звернення позивача із даним позовом до Донецького окружного адміністративного суду строк запровадженого Кабінетом Міністрів України карантину тривав.

Враховуючи наведене, позивач звернувся до суду із даним позовом без пропуску строку, встановленого ст. 122 КАС України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до положень ст.ст. 1 - 2 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

В силу абз. 2 ч. 3 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Індексація грошових доходів населення здійснюється відповідно до Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ Про індексацію грошових доходів населення (далі - Закон № 1282-ХІІ) та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 № 1078 (далі - Порядок № 1078).

Згідно ст. 1 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг; поріг індексації - це величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.

Статтею 2 Закону № 1282-XII визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).

Відповідно до ч. 5 ст. 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Згідно ст. 4 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсоток (до 1 січня 2016 року), 103 відсотка (після 1 січня 2016 року). Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у ч. 1 цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 ст. 6 Закону № 1282-ХІІ визначено, що у разі виникнення обставин, передбачених ст. 4 цього Закону, грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону № 1282-ХІІ порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

17 липня 2003 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову у № 1078, якою затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі Порядок № 1078, тут і наділі в редакції, що була чинною у період існування спірних правовідносин).

Згідно п. 1-1 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (до 1 січня 2016 року 101 відсоток).

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 року № 491-IV Про внесення змін до Закону України Про індексацію грошових доходів населення.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абз. 2 цього пункту.

За змістом абз. 5 п. 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема грошове забезпечення військовослужбовців.

Згідно абз. 2 п. 4 Порядку № 1078 оплата праці, у тому числі, грошове забезпечення, індексуються у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Відповідно до абз. 4 п. 4 Порядку № 1078 частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає.

Порядок визначення суми індексації протягом спірного періоду регулювався абз. 5 п. 4 Порядку № 1078 (з врахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 1013 Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів), згідно якого сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Абзацем 1 п. 5 Порядку № 1078 передбачено, що у разі підвищення тарифних ставок (посадових окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у п. 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Відповідно до абз. 2 п. 5 Порядку № 1078 обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Згідно абз. 3 цього ж пункту індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Абзацом 4 п. 5 Порядку № 1078 передбачено, що якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Згідно абз. 5 п. 5 Порядку № 1078 (в редакції, що діяла до 2 квітня 2021 року) у разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

Відповідно до редакції цього ж абзацу, яка діяла з 2 квітня 2021 року, у разі зростання грошового доходу за рахунок інших його складових без підвищення тарифних ставок (посадових окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення грошового доходу. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (посадового окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові грошового доходу, які не мають разового характеру.

Згідно абз. 6 п. 5 Порядку № 1078 до чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку (в редакції, що діяла з 2 квітня 2021 року: до чергового підвищення тарифних ставок (посадових окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку).

Згідно п. 10-2 для працівників, військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби, яких переведено на іншу роботу (місце проходження служби) на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці (умов проходження служби) у разі продовження такими особами роботи (проходження служби) для новоприйнятих працівників, військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби, а також для тих, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати (грошового забезпечення), передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (посадового окладу), за посадою, яку займає працівник, військовослужбовець, поліцейський, особа рядового і начальницького складу, посадова особа митної служби

Отже, Порядок № 1078 фактично передбачає можливість виплати двох видів індексації грошового доходу, - поточної індексації та індексації, яка розраховується як різниця між розміром підвищення місячного доходу (у випадку, якщо таке збільшення доходу відбулось у зв`язку зі підвищення тарифної ставки (окладу)) та розміром індексації, що мала би бути нарахована, якби збільшення доходу не відбулось (індексація-різниця).

При цьому суд зазначає, що абз. 3 п. 10-1 Порядку № 1078 в редакції, яка діяла до 1 грудня 2015 року передбачав, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації заробітної плати новоприйнятих працівників здійснюється з місяця прийняття працівника на роботу; п. 10-2 передбачав, що для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість, та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи сума індексації зберігається, якщо сума збільшення заробітної плати менша, ніж сума індексації, яка повинна нараховуватися за відповідний місяць. У разі коли сума збільшення заробітної плати більша, ніж сума індексації, яка повинна нараховуватися за відповідний місяць, такий місяць вважається базовим під час обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації.

Тобто, до 1 грудня 2015 року новим базовим місяцем для обчислення індексації грошового доходу міг бути місяць прийняття (виходу) працівника на роботу, місяць збільшення заробітної плати, а нарахування й виплата індексації мали індивідуальний характер для кожного працівника.

Внаслідок змін до Порядку № 1078, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», здійснення обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації провадиться не індивідуально для кожного працівника в залежності від прийняття його на роботу та зростання його доплат та надбавок, а від моменту останнього перегляду тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник. У зв`язку із такими змінами змінився і механізм визначення індексації у разі підвищення заробітної плати, при цьому був вилучений термін «базовий місяць».

Порівняльний аналіз указаних положень свідчить про те, що внаслідок змін, запроваджених Постановою № 1013, з 1 грудня 2015 року діють єдині правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації для всіх працівників, незалежно від дати їхнього прийняття, переведення чи виходу на роботу - обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник). Тобто, відправною точкою для визначення місяця підвищення доходу позивача та початку обчислення індексу споживчих цін наростаючим підсумком є місяць останнього підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку він займав.

Як встановлено судом, з 1 березня 2018 року вступила в дію постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704, якою затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців, схему тарифних коефіцієнтів за військовим званням. У зв`язку із прийняттям даної постанови грошове забезпечення військовослужбовців збільшилося в абсолютному розмірі.

Згідно матеріалів справи поточна індексації позивачу протягом спірного періоду нараховувалась та сплачувалась, дії відповідача щодо правомірності та правильності її нарахування, а також сплати не є спірними.

Разом із цим індексація-різниця, нарахування та сплата якої передбачені абз. 4-6 п. 5 Порядку № 1078, позивачу не нараховувалась та не сплачувалась.

При цьому, як вбачається із відзиву на позов, питання щодо наявності або відсутності відповідно до приписів абз. 4-6 п. 5, п. 10-2 Порядку № 1078 підстав для нарахування та виплати позивачу індексації-різниці відповідачем не вирішувалось.

Отже, відповідач при вирішенні питання щодо нарахування позивачу індексації грошових доходів протягом спірного періоду протиправно врахував лише норми абзаців 1, 2 п. 5 Порядку № 1078, згідно з якими у разі підвищення тарифних ставок (окладів) значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків, обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення, і при цьому не врахував приписи абз. 3-6 п. 5 (із врахуванням п. 10-2) Порядку № 1078 - в частині вирішення питання про наявність/відсутність підстав для нарахування позивачу індексації-різниці грошового забезпечення, зокрема, не встановив - чи перевищив у березні 2018 року розмір підвищення грошового доходу, встановлений постановою Кабінету Міністрів України № 704, на посаді командира КАДРУ НОМЕР_7 Окремого батальйону Територіальної оборони управління (ВЧ НОМЕР_2 ) НОМЕР_7 Окремої бригади Територіальної оборони, на яку позивач був призначений з 29 червня 2018 року наказом командира Військової частини НОМЕР_3 № 98, суму індексації, яка мала би нараховуватись посадовій особі на цій посаді у березні 2018 року у випадку, як би таке підвищення не відбулось.

Згідно ст. 245 КАС України суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Враховуючи, що відповідачем протиправно не були враховані приписи абз. 3-6 п. 5 Порядку № 1078 (із врахуванням п. 10-2) та, як наслідок, не вирішено питання про наявність або відсутність підстав для нарахування та виплати позивачу індексації-різниці грошового забезпечення протягом спірного періоду, беручи до уваги, що відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку № 1078 обов`язок визначення розміру підвищення грошового доходу працівника та суми індексації, що склалася у місяці підвищення цього грошового доходу, а також встановлення факту перевищення розміру підвищення грошового доходу працівника над сумою індексації, що склалася у місяці його підвищення з метою вирішення питання про наявність підстав для виплати індексації у місяці підвищення доходу (базовому місяці) покладається безпосередньо на роботодавця, суд дійшов висновку, що належним та достатнім способом захисту порушеного права позивача є визнання такої бездіяльності протиправною та зобов`язання відповідача вирішити питання щодо наявності або відсутності підстав, передбачених абз. 3-6 п. 5 (із врахуванням п. 10-2) Порядку № 1078 для нарахування та виплати позивачу індексації-різниці грошового забезпечення за спірний період.

Як наслідок, позовні вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення у фіксованій величині 4 107,13 грн в місяць за період з 29 червня 2018 року по 4 січня 2022 року включно відповідно до приписів абзаців 4, 6 п. 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 задоволенню не підлягають як передчасні.

Суд вважає за необхідне зауважити, що у позовній заяві позивач, крім іншого, зазначає, що постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2022 року по справі № 200/4095/22 було зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 (де проходив службу позивач до призначення на посаду командира КАДРУ НОМЕР_7 Окремого батальйону Територіальної оборони управління (ВЧ НОМЕР_2 ) НОМЕР_7 Окремої бригади Територіальної оборони) нарахувати і виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 1 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року (включно) із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року з урахуванням раніше виплачених сум та за період з 1 березня 2018 року по 26 червня 2018 року (включно) відповідно до приписів абз. 3, 4, 6 п. 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

При цьому позивач вказує, що на виконання вказаної постанови Військовою частиною НОМЕР_1 йому була нарахована та виплачена індексація у належному розмірі - за період з 1 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням базового місяця січня 2008 року в сумі 84 039,05 грн; за період з 1 березня 2018 року по 26 червня 2018 року у фіксованій величині 4 107,13 грн в місяць відповідно до абз. 4 п. 5 постанови Кабінету Міністрів України № 1078 в загальній сумі 15 880,90 грн.

Позивач не наводить будь-яких доводів на підтвердження того, що у випадку прийняття судом рішення про зобов`язання Донецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки виконати вимоги абз. 3-6 п. 5 Порядку № 1078, останнім вказане рішення не буде виконане.

Щодо посилань позивача на постанову Верховного Суду від 23 березня 2023 року по справі № 400/3826/21, суд зазначає, що в межах вказаної адміністративної справи позивачем заявлялись, крім іншого, позовні вимоги про зобовязання відповідача (військової частини) нарахувати та виплатити позивачу визначену (розраховану) позивачем суму індексації, і Верховний Суд вказав, що суди першої та апеляційної інстанції не надали оцінку проведеному позивачем розрахунку.

В межах адміністративної справи № 200/564/23 позивачем не заявлялись позовні вимоги про нарахування та виплату позивачу конкретної суми індексації-різниці - позивач заявив вимоги про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення за період з 29 червня 2018 року по 4 січня 2022 року відповідно до приписів абз. 4, 6 п. 5 Порядку № 1078 у фіксованій величині 4 107,13 грн в місяць.

Крім цього, в межах спірних правовідносин, що були предметом спору у справі № 400/3826/21, позивач проходив службу протягом спірного періоду (з 24 квітня 2015 року до 2 лютого 2021 року) в одній військовій частині; відомостей про зміну позивачем посад у військовій частині, де він проходив службу, зокрема, після 1 березня 2018 року, коли були змінені тарифна сітка розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців та схема тарифних коефіцієнтів за військовим званням, постанова Верховного Суду не містить.

Отже, предмет спору в адміністративній справі № 400/3826/21 та предмет спору в адміністративній справі № 200/564/23 не є тотожними, а тому зазначена постанова Верховного Суду не є релевантною щодо адміністративної справи № 200/564/23.

На підставі викладеного вище, керуючись приписами ст. 90 КАС України, відповідно до якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог позивача.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходить з такого.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI Про судовий збір позивач є звільненим від сплати судового збору.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, тому в силу вимог ст. 139 КАС України питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 72-77, 94, 139, 192-193, 242-246, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Донецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (, зареєстроване місцезнаходження: 87548, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Громової, буд. 67) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Донецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо не вирішення питання про наявність/відсутність підстав для нарахування та виплати позивачу у період з 29 червня 2018 року по 4 січня 2022 року індексації грошового забезпечення, передбаченої абзаців 3-6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

Зобов`язати Донецький обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки вирішити питання про наявність або відсутність підстав для нарахування та виплати позивачу індексації-різниці грошового забезпечення період з 29 червня 2018 року по 4 січня 2022 року, яка передбачена абзацами 3-6 пункту 5 (із врахуванням пункту 10-2) Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, та нарахувати і виплатити таку індексацію у випадку наявності визначених підстав.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.П. Волгіна