Справа № 640/20008/18
Суддя: Брагіна О.Є.
Дата ухвалення: 2023-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні заяви про встановлення судового контролю

за виконанням судового рішення

29 червня 2023 року Київ № 640/20008/18

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Брагіної О.Є., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.10.2019 у справі №640/20008/18 позов ОСОБА_1 задоволено частково: визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо зменшення ОСОБА_1 відсотку грошового забезпечення з 82% до 77%, призначеного у відповідності до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» в редакції станом на 31 грудня 2005 року та скасованого Законом України № 3591-4 від 04.04.2006 «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців» після виходу на пенсію; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити новий перерахунок та виплату з 2018 року пенсії у відповідності до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в редакції станом на 31 грудня 2005 року, в розмірі 82 % грошового забезпечення; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити новий перерахунок та виплату з 01 січня 2018 року пенсії у відповідності до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в розмірі 82 % грошового забезпечення, виходячи з розміру посадового окладу - 9 160,00 грн., окладу за військове звання - 1 480,00 грн., процентної надбавки за вислугу років - 5 320,00 грн. загальною сумою, без відтермінування виплат і без обмеження максимальним розміром.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.10.2019 у справі №640/20008/18 - без змін.

Отже, 14.01.2020 рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.10.2019 у справі №640/20008/18 набрало законної сили.

12.03.2021 на виконання рішення Окружним адміністративним судом м. Києва виданий виконавчий лист у справі №640/20008/18.

20.06.2023 на адресу суду від ОСОБА_1 надійшла заява від 24.04.2023, в якій позивач просить суд зобов`язати ГУ ПФУ в м. Києві подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення ОАСК від 28.10.2019 в адміністративній справі №640/20008/18 в частині перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії в розмірі 82% від відповідних сум грошового забезпечення та без обмеження її виплат максимальним розміром.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №640/20008/18, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно з частиною третьою статті 166 КАС України, заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Оскільки статтею 382 КАС України не встановлений порядок розгляду заяви позивача про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, тому розгляд вказаної заяви проведено у письмовому провадженні.

Так, відповідно до частини першої статті 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина друга статті 382 КАС України).

Разом з тим, адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.

Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 27.02.2020 у справі №0640/3719/18.

Аналіз зазначених положень дає підстави для висновку, що встановлення судового контролю за виконанням судових рішень є заходом превентивного впливу на відповідача у справі з метою своєчасного виконання своїх зобов`язань у межах відповідної справи.

Метою судового контролю є встановлення судом факту виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Так, судове рішення може бути виконано в добровільному або в примусовому порядку. Примусове виконання рішень суду в Україні покладається на органи державної виконавчої служби та у передбачених законом випадках - на приватних виконавців.

Порядок примусового виконання судових рішень регламентовано Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною 1 статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до абзацу 1 частини 6 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, встановлено статтею 63 Закону України "Про виконавче провадження".

Так, згідно зі статтею 63 Закону України "Про виконавче провадження" за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Тобто, нормами Закону України "Про виконавче провадження" визначено певний алгоритм дій виконавця в ході примусового виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

У постанові Верховного Суду від 11.06.2020 у справі №640/13988/19 викладено правову позицію, відповідно до якої адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови. У свою чергу, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати. У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження. При цьому встановлювати судовий контроль за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду.

У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження.

Суд зазначає, що при ухваленні рішення від 28.10.2019 у справі №640/20008/18 судом судовий контроль не встановлювався.

Обґрунтовуючи заяву про встановлення судового контролю позивач вказує, що Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві не виконує рішення ОАСК від 28.10.2019 року №640/20008/18, а при цьому з 01.04.2019 пенсія ОСОБА_1 перерахована з грошового забезпечення зазначеного у довідці СБУ №21/3/2-9/878-403 в розмірі 80% в межах покладених зобов`язань рішенням ОАСК в адміністративній справі №640/28598/20.

За посиланнями позивача, при виконанні рішення №640/2008/18 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві не враховує 82% відповідних сум грошового забезпечення та знов встановили обмеження максимальним розміром всупереч судовим рішенням, що набрали законної сили.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 17.10.2022 №22482-20840/К-02/8-2600/22 позивача проінформовано, що у січня 2022 року на виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.06.2021 у справі № 640/28598/20 Головним управлінням проведено з 01.04.2019 перерахунок пенсії в порядку, встановленому судовим рішенням, на підставі довідки СБУ про розмір грошового забезпечення від 28.07.2020 №21/3/2-9/878-403, з урахуванням вже виплачених сум. Оскільки у судовому рішенні відсутнє зобов`язання Головного управління щодо виплати пенсії без обмеження максимальним розміром, під час обрахування розміру пенсії ОСОБА_1 пенсії було застосовано вимоги ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

При цьому рішення ОАСК від 25.06.2021 у справі №640/28598/20 виконано Головним управлінням в межах покладених судом зобов`язань.

Разом з тим, 22.06.2021 відповідно до рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.10.2019 у справі №640/20008/18 Головним управлінням було нараховано та виплачено в повному обсязі ОСОБА_1 різницю пенсії в сумі 47 600, 20 грн.

Роз`яснено, що доплата пенсії за період з 01.04.2019 по 31.01.2022 в сумі 7794,53 визначена на виконання рішення ОАСК від 25.06.2021 у справі №640/28598/20 буде виплачена в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету.

Судом встановлено, що підставою для звернення позивача із даною заявою стало те, що Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві не вірно визначило відсоток його грошового забезпечення при перерахунку пенсії, перерахунок якої зобов`язано здійснити рішенням Окружного адміністративним судом м. Києва у справі №640/20008/18, та обмежило виплату пенсію максимальним розміром.

З системного аналізу вищевикладеного вбачається, що вимоги позивача про встановлення судового контролю у справі №640/20008/18 фактично спрямовані на зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві належним чином виконати рішення суду в інших справах - №640/20008/18 та №640/28598/20, що виходить за межі предмету позову у справі № 640/20008/18.

Враховуючи, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами, а також те, що позивачем не вичерпано загальний порядок виконання судового рішення, визначений Законом України "Про виконавче провадження", суд не знаходить підстав для задоволення заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі №640/20008/18. Тому у задоволенні заяви необхідно відмовити.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права (що зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом, а не обов`язком суду) викладені в постанові Верховного Суду від 25.07.2018 у справі №823/1265/16.

При цьому, суд зазначає, що позивач при належному обґрунтуванні щодо обов`язковості здійснення судового контролю за виконанням судового рішення та наданні доказів можливого ухилення відповідачем від виконання судового рішення та створення перешкод щодо його виконання не позбавлений права повторно звернутись до суду з заявою про встановлення судового контролю.

Керуючись статтями 243, 248, 256, 294, 295, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) про встановлення судового контролю за виконанням рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.10.2019 у справі №640/20008/18, - відмовити.

Копію ухвали надіслати (видати) сторонам по справі, зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Брагіна О.Є.