Справа № 200/356/22
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2023-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 року справа №200/356/22

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., Сіваченка І.В., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2022 року (головуючий суддя І інстанції Крилова М.М.), складеного в повному обсязі 23 грудня 2022 року у справі № 200/356/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Донецького окружного адміністративного суду, засобами поштового зв`язку, надійшов позов адвоката Малькевич Н.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про:

- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 23.11.2021 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно з ч. 3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком у відповідності до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 04.06.2021 року № 3666, зарахувавши до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ч.1 ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періодів роботи з 18.01.1994 по 28.06.1994 в ШБУ № 12 «Красноармійськшахтобуд» та із застосування кратності -з урахуванням до кожного повного року роботи за 1 рік 3 місяці відповідно до Роз`ясненням Міністерства соціального забезпечення «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 20.01.1992 року № 8 наступних періодів: з 13.05.2004 по 09.11.2005 в ВАТ «Укрвуглебуд», з 31.03.2010 17.04.2010, з 05.05.2010 по 13.05.2010, з 28.02.2011 по 28.02.2011, з 31.03.2011 по 31.03.2011, з 31.07.2011 по 31.07.2011, з 31.10.2011 по 31.10.2011, з 31.05.2013 по 31.05.2013, з 31.12.2013 по 31.12.2013, з 28.02.2014 по 28.02.2014, з 31.12.2014 по 31.12.2014, з 31.04.2015 по 31.04.2015, з 31.05.2015 по 31.05.2015, с 01.03.2018 по 01.03.2018, часу простою та безоплатних відпусток в межах 1 місяця на рік, а саме: за 2006 6 дн., 2007-13 дн., 2008-12 дн, 2009-3дн., 2010-6 дн., 2011 5 дн., 2012 13 дн., 2013 - 7 дн, 2014 30 дн., 2015 6 дн., 2016 30 дн., 2017 10 дн., 2018 9 дн., 2019 16 дн.. 2020 30 дн. та 2021 3 дн. (відповідно до уточнених позовних вимог)

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2022 року (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 27 грудня 2022 року) позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 23.11.2021 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах згідно з ч. 3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком у відповідності до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 04.06.2021 року № 3666, зарахувавши до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ч.1 ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періодів роботи з 18.01.1994 року по 28.06.1994 року, з 13.05.2004 року по 09.11.2005 року в ВАТ «Укрвуглебуд», з 31.03.2010 року 17.04.2010 року, з 05.05.2010 року по 13.05.2010 року, з 28.02.2011 року по 28.02.2011 року, з 31.03.2011 року по 31.03.2011 року, з 31.07.2011 року по 31.07.2011 року, з 31.10.2011 року по 31.10.2011 року, з 31.05.2013 року по 31.05.2013 року, з 31.12.2013 року по 31.12.2013 року, з 28.02.2014 року по 28.02.2014 року, з 31.12.2014 року по 31.12.2014 року, з 30.04.2015 року по 30.04.2015 року, з 31.05.2015 року по 31.05.2015 року, с 01.03.2018 року по 01.03.2018 року, часу простою та безоплатних відпусток в межах 1 місяця на рік, а саме: за 2006 рік 6 дн., 2007 рік -13 дн., 2008 рік -12 дн, 2009 рік -3дн., 2010 рік -6 дн., 2011 рік 5 дн., 2012 рік 13 дн., 2013 рік - 7 дн, 2014 рік 30 дн., 2015 рік 6 дн., 2016 рік 30 дн., 2017 рік 10 дн., 2018 рік 9 дн., 2019 рік 16 дн.. 2020 рік 30 дн. та 2021 рік 3 дн. із застосування кратності з урахуванням до кожного повного року роботи за 1 рік 3 місяці відповідно до Роз`ясненням Міністерства соціального забезпечення «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення". В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2022 року у справі № 200/356/22 та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволені позовних.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянтом зазначено, що до пільгового стажу не було враховано простої, ВГК, безоплатні відпустки, відрядження, учбовий пункт без оплати підземної ставки та поверхня. У зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу 25 років позивачу було відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Вважає, що роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 8, як підзаконний акт, не має нормативного значення та може бути застосованим при призначенні пенсії.

Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, з огляду на наступне.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 виданий Красноармійським МВ УМВС України в Донецькій області 13 травня 1998 року.

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09.08.2021 року по справі №200/8270/21 відповідачем повторно розглянута заява позивача.

Рішенням відповідача від 23 листопада 2021 року ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з недостатнім пільговим стажем. Страховий стаж складає 26 років 09 місяців 09 днів, пільговий 20 років 07 місяців 20 днів, з яких на провідних професіях 12 років 10 місяців 14 днів, на підземних роботах по постанові 202 02 роки 05 місяців 16 днів, за списком №1 1 рік 11 місяців 8 днів, навчання за спеціальністю 3 роки 4 місяці 12 днів. До пільговго стажу не зараховані періоди простою, ВГК, безоплатні відпустки, відрядження, учбового пункту, поверхні.

Не погодившись з рішенням відповідача про відмову в призначенні пенсії позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Приймаючи спірне рішення суд першої інстанції виходив з того, що відмова відповідача у призначенні пенсії є протиправною, а рішення пенсійного органу таким, що підлягає скасуванню з зобов`язанням повторно розглянути заяву позивача з урахуванням Роз`яснення Міністерства соціального забезпечення «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції погоджує висновки суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 5 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац перший частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV).

Частиною 3 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на пільгових умовах пенсія за віком призначається, працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Відповідно до Постанови № 202 та частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» робота за вказані періоди зараховуються до стажу, необхідного до для отримання пенсії незалежно від віку.

Відповідно до ч.1 ст.14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" Працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років

Згідно з частиною першою статті 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону (частини друга, п`ята статті 45 Закону № 1058-IV).

Відповідно до статті 62 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 63 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі по тексту Порядок).

Пунктом 1 Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Отже, додаткові документи для підтвердження стажу роботи вимагаються лише у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 працював:

18.01.1994 прийнятий на роботу підземним електрослюсарем в ШБУ №12 «Красноармійськшахтобуд»;

28.06.1994 звільнений за власним бажанням;

13.05.2004 принятий електрослюсарем 4 розряду підземним з повним робочим днем в шахті на ділянці ШТ в ВАТ «Укрвуглебуд»;

25.09.2004 переведений учнем гірничого очисного забою підземного з повним робочим днем в шахті на ділянці №1, на час виробничої практики;

22.11.2004 переведений гірничим очисного забою 5 розряду підземним, з повним робочим днем в шахті на ділянці №1;

09.11.2005 звільнений за власним бажанням;

10.04.2006 року прийнятий гірником очисного забою підземним з повним робочим днем під землею;

19.01.2010 року звільнений за власним бажанням;

08.02.2010 року прийнятий гірником очисного забою підземним з повним робочим днем під землею;

17.04.2010 року звільнений за власним бажанням;

05.05.2010 року прийнятий гірником очисного забою підземним з повним робочим днем під землею;

01.11.2014 року звільнений за власним бажанням;

27.11.2014 року прийнятий гірником очисного забою підземним з повним робочим днем під землею;

27.02.2018 року звільнений за переведенням;

01.03.2018 року прийнятий гірником очисного забою підземним з повним робочим днем під землею;

18.11.2020 року звільнений за власним бажанням;

19.11.2020 року прийнятий учнем стовбуровим підземним з повним робочим днем під землею;

11.12.2020 року переведений стовбуровим підземним з повним робочим днем під землею;

На момент подання заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах (04.06.2021 року) працює.

Щодо періодів відрядження 31.12.2014 року, 30.04.2015 року, 31.05.2015 року суд зазначає, що пільговий стаж підтверджується трудовою книжкою позивача і довідкою №195 від 18.11.2020 року. При цьому, відповідачами не надано доказів того, що за ці періоди позивач не здійснював трудову діяльність і не отримував заробітну плату, зокрема, згідно з тарифною ставкою підземного робочого.

Як було встановлено судами, відповідно до спірного рішення та наданого відповідачем розрахунку до пільгового стажу позивача не було зараховано 10 днів перебування на навчанні за період роботи з 05.05.2010 року по 13.05.2010 року та 01.03.2018 року в ТОВ «Краснолиманська».

Разом з цим, позивач помилково вказав період роботи з 31.04.2015 року по 31.04.2015 року який необхідно зарахувати до пільгового стажу, та вважає, що в даному випадку було допущено описку.

Так, у довідці від 09.12.2020 року № 991, що видана ТОВ «Краснолиманське» зазначено про те, що позивач в період з 05.05.2010 року по 13.05.2010 року попередньо навчався з ТБ. Разом з тим також зазначено про те, що позивач в період з 05.05.2010 року по 13.05.2010 року виконував роботи на виробництві за професією гірник очисного забою, що передбачено Списком №1 розділ 1 КП 1.1а постанова КМУ від 16.01.2003 року №36.

Крім цього у довідці від 18.05.2021 року №120, що видана ТОВ «Краснолиманське» зазначено, що позивач 01.03.2018 року попередньо навчався з ТБ. Разом з тим також зазначено про те, що позивач в період з 01.03.2018 року по 18.11.2020 року виконував роботи на виробництві за професією гірник очисного забою, що передбачено Списком №1 розділ 1 постанова КМУ від 24.06.2016 року №461.

Крім того, як встановлено судами, після проходження навчання позивач продовжував працювати за набутими професіями, що передбачені Списком № 1, а саме: з 05.05.2010 року по 13.05.2010 року та з 01.03.2018 року по 18.11.2020 року гірник очисного забою. На думку суду, ці професії відносяться до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36 та від 24.06.2016 року №461.

Щодо не зарахування до пільгового стажу роботи на поверхні з 31.03.2010 року по 17.04.2010 року, 28.02.2011 року, 31.03.2011 року, 31.07.2011 року, 31.10.2011 року, 31.05.2013 року, 31.12.2013 року, 28.02.2014 року.

Суб`єктом владних повноважень в оскаржуваному рішенні не зазначено, які саме періоди роботи позивача не зараховані до пільгового стажу .

Верховний Суд в постанові від 24.04.2019 року в справі №815/1554/17, аналізуючи практику Європейського Суду з прав людини, вказав на те, що принцип правової визначеності має застосовуватись не лише на етапі нормотворчої діяльності, а й під час безпосереднього застосування існуючих норм права, що даватиме можливість особі в розумних межах передбачати наслідки своїх дій, а також послідовність дій держави щодо можливого втручання в охоронювані Конвенцією та Конституцією України права та свободи цієї особи.

Як вже зазначалось, оскаржене рішення в частині роботи на поверхні не містить конкретних періодів роботи позивача, які не зараховані до пільгового стажу.

Вказане не відповідає загальному принципу правової визначеності.

А отже, спірні періоди підлягають зарахуванню до пільгового стажу.

Щодо не зарахування відповідачем позивачу часу простою та безоплатних відпусток за 2006 рік 6 днів, 2007 рік 13 днів, 2008 рік 12 днів, 2009 рік 3 дні, 2010 рік 6 днів, 2011 рік 5 днів, 2012 рік 13 днів, 2013 рік 7 днів, 2014 рік 30 днів, 2015 рік 6 днів, 2016 рік 30 днів, 2017 рік 10 днів, 2018 рік 9 днів, 2019 рік 16 днів, 2020 рік 30 днів та 2021 рік 3 дні, суд зазначає наступне.

За приписами ст. 84 КЗпП України, у випадках, передбачених статтею 25 Закону України "Про відпустки", працівнику за його бажанням надається в обов`язковому порядку відпустка без збереження заробітної плати.

За сімейними обставинами та з інших причин працівнику може надаватися відпустка без збереження заробітної плати на термін, обумовлений угодою між працівником та власником або уповноваженим ним органом, але не більше 15 календарних днів на рік.

Як слідує зі ст. 4 Закону України "Про відпустки", відпустки без збереження заробітної плати є одними з видів відпусток.

Відповідно до статей 25 та 26 Закону України "Про відпустки" відпустки без збереження заробітної плати надаються в обов`язковому порядку, або за згодою сторін.

Поряд з цим, в листі Міністерства соціальної політики України від 08.02.2016 р. № 713/039/161-16 надано роз`яснення в якому зазначено, що відповідно до статті 34 Кодексу законів про працю України простій - це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами.

У разі простою працівники можуть бути переведені за їх згодою з урахуванням спеціальності і кваліфікації на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації на весь час простою або на інше підприємство, в установу, організацію, але в тій самій місцевості на строк до одного місяця.

Час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році.

У постанові від 19.03.2019 у справі № 295/8979/16-а Верховний Суд, між іншим, зазначив, що час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють у шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше одного місяця в календарному році.

З матеріалів адміністративної справи суд встановив, що відповідачем періоди простоїв та безоплатних відпусток не зараховано без зазначення будь-яких причин, водночас суд констатує, що відповідач не скористався повноваженнями, наданими йому положеннями ч. 3 ст. 44 Закону №1058-IV щодо витребування відповідних документів від підприємств-роботодавців позивача.

Водночас, п. 4.2. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, встановлює, що при прийманні документів працівник сервісного центру: […] уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування; […] повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; […] надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених пунктом 2.28розділу II цього Порядку; […] повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповіді органу, який веде відповідний інформаційний реєстр.

Надаючи оцінку доказам наявним в матеріалах справи, судами встановлено, що сукупна кількість днів безоплатної відпустки та простою не перевищує одного місяця в календарному році, проте відповідач їх до пільгового стажу позивача не зарахував без зазначення причин та будь-яких дій направлених на з`ясування чи були вони пов`язані з виробничою необхідністю не вчинив.

Роз`ясненням Міністерства соціального забезпечення України №8 від 20 січня 1992 року "Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 ЗУ "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що працівникам, зайнятим на підземних роботах, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі статтею 14 ЗУ "Про пенсійне забезпечення", але не відпрацювавши повного стажу, передбаченого зазначеною статтею, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної роботи із зарахуванням до нього: кожного повного року роботи гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виймальних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого прокату - за 1 рік роботи 3 місяці; кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах Списку №1 виробництв, професій, посад і показників, які дають право на пільгове забезпечення, - за 9 місяців.

Так, умовою для застосування цієї норми щодо додаткового зарахування певної роботи, у відповідності до її змісту, є наявність 10-ти річного стажу роботи за частиною 1 статті 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Проте, дане роз`яснення не містить застереження щодо того, що воно застосовується виключно за наявності відповідної кількості стажу за провідною професією і не застосовується за наявності цього стажу за професіями, визначеними Списком №1.

Таким чином, роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України №8 від 20 січня 1992 року "Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 ЗУ "Про пенсійне забезпечення" може бути застосовано при призначенні пенсії позивачу за частиною 1 статті 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в частині додаткового зарахування періоду роботи за провідними професіями за кожний повний рік роботи за провідною професією додатково зарахувавши три місяці.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами, пільговий стаж позивача становить більше 10 років в умовах підземних робіт, а тому в даному випадку може бути застосовані положення роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України №8 від 20 січня 1992 року щодо додаткового зарахування за кожний повний рік роботи за провідною професією за 01 рік 03 місяці.

Тобто, саме по 3 місяці на кожен повний рік роботи гірничим очисного вибою має додаватися до пільгового стажу.

Таким чином, ОСОБА_1 працював на посаді гірничого очисного вибою 17 років, що підтверджується записами в трудовій книжці. Додаткові місяці за цю роботу становлять 51 міс. що являє собою 4 роки 3 місяці додаткового пільгового стажу, а тому пільговий стаж позивача з урахуванням коефіцієнту становить 25 р. 0 міс. 20 дн. (20 р. 07 міс. 20 днів + 4 р. 3 міс.).

З урахуванням зазначеного суд вважає, що Роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України № 8 від 20 січня 1992 року Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 ЗУ Про пенсійне забезпечення може бути застосовано при призначенні пенсії позивачу за частиною 1 статті 14 Закону України Про пенсійне забезпечення в частині додаткового зарахування періоду роботи за провідними професіями за кожний повний рік роботи за провідною професією додатково зарахувавши три місяці.

Окремо слід зазначити, що період роботи позивача з 18.01.1994 року по 28.06.1994 року та з 13.05.2004 року по 09.11.2005 року на посадах підземний електрослюсар та гірник очисного забою підземний відноситься до пільгового стажу відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ч.1 ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», проте протиправно був зарахований відповідачем до пільгового стажу відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що дає право на вихід пенсії після досягнення 50 річного віку.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

В іншій частині рішення суду не оскаржувалось

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки судом першої інстанції не розглядалось питання щодо зарахування періодів роботи позивача у шахтах.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2022 року у справі № 200/356/22 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29 червня 2023 року.

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв

І.В. Сіваченко