Справа № 200/1590/23
Суддя: Кониченко О.М.
Дата ухвалення: 2023-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2023 року Справа№200/1590/23

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кониченка Олега Миколайовича розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (письмове провадження) адмінстративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю Меркурій (85612, Донецька область, Мар`їнський район, м. Курахове, вул. Побєди, буд. 49)

до Вінницької митниці (21034, Вінницька область, м. Вінниця, вул. Лебединського, 17)

про скасування картки відмови у митному оформленні та зобов`язання здійснити коригування відомостей щодо митної вартості товару в митній декларації

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю Меркурій, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Вінницької митниці, в якому просив суд скасувати картку відмови у митному оформленні № UA401020/2023/000455 та зобов`язати відповідача здійснити коригування відомостей щодо митної вартості у митній декларації №23UA30U9 від 29.03.2023 р, за якою товар випущено у вільний обіг, відповідно до відомостей щодо митної вартості заявлених у митній декларації №23UA58U6 від 29.03.2023 року, за якою відмовлено у митному оформленні.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 29.03.2023 року до Вінницької митниці була подана ВМД для митного оформлення №23UA58U6.

Після прийняття товару до митного оформлення від митниці надійшов запит з проханням надати документи, що відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України підтверджують заявлену митну вартість товару, незважаючи на те, що всі необхідні та наявні із запрошених документів вже надані. Те, що митниця їх отримала підтверджується реєстрацією митної декларації та прийняттям товару до митного оформлення, оскільки без надання необхідних документів відповідно ч. 2 ст. 53 МК України, митна декларація та товари не приймаються до митного оформлення, крім того, в картці відмови зазначені надані до митного оформлення документи. Відповідачу була дана відповідь, що всі існуючи із запрошених документів вже надані та інших надано не може бути. Одразу після цього у митному оформленні було відмовлено карткою відмови № UA401020/2023/000455 з таких причин: В процесі митного контролю та митного оформлення з`ясовано, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товару. Рішення про відмову прийнято відповідно до п. 5,6 ст. 54; ст. 256 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI, у зв`язку з винесеним рішенням про коригування митної вартості товару № UA401020/2023/000322 від 29.03.2023 р. Електронну копію Рішення № UA401020/2023/000322 від 29.03.2023 р. надіслано декларанту засобами електронного зв`язку.

Тобто, причиною відмови є не обставини, визначені п. 6 ст. 54 МК України, де перебачена можливість митного органу відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, а у зв`язку з винесеним рішенням про коригування митної вартості товару.

В оскаржуваному рішенні про відмову у прийнятті митної декларації (митному оформленні) для митного оформлення (випуску у вільний обіг) товару відповідачем не зазначено жодних підстав та доказів, як того передбачає закон, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Всі складові митної вартості підтверджені документально та піддаються обчисленню. Вся сума та витрати, сплачені за товар до кордону України, підтверджені документально та піддаються обчисленню. Витрати до кордону України понесені позивачем за товар (митна вартість) складаються з таких складових: 1 - з оплати товару завантаженого на автотранспорт в порту Гданськ (згідно інкотермс FCA товар завантажений у транспорт покупця); 2 з оплати послуг за доставку товару з Гданська (Польща) до кордону України.

Таким чином, підстав для відмови у (митному оформленні) прийнятті митної декларації з посиланням на закон в рішенні про відмову не зазначено.

При цьому, відповідачем в рішенні (картці) про відмову у митному оформленні не зазначено те, що документи, подані для підтвердження митної вартості, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Також, відповідач не довів у рішенні про відмову те, що встановлені ним обставини не дають позивачу права на застосування першого методу згідно з положеннями ст. 58 МК України, оскільки не наведено жодне положення ст. 58 МК України, яке не дозволяє застосувати перший метод. Таким чином, рішення про відмову у митному оформленні позивач вважає протиправним.

17 квітня 2023 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк не більше десяти днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху на усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання документу на підтвердження сплати судового збору, обчисленого виходячи із митних платежів, які підлягають донарахуванню з різниці між задекларованою і скоригованою митницею митної вартості товару за платiжними реквiзитами для перерахування судового збору в гривнях на рахунок Донецького окружного адміністративного суду: Отримувач коштів: Донецьке ГУК/Слов`янська МТГ/22030101, Код отримувача: 37967785, Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), Код банку отримувача (МФО): 899998, Рахунок отримувача: UA4005658, Код класифікації доходів бюджету: 22030101, та надати до суду цей розрахунок, та уточнення найменування відповідача по справі.

Пільги щодо сплати судового збору у позивача були відсутні.

20 квітня 2023 року від позивача до суду надійшли додаткові пояснення у справі, в яких позивач зазначив, що саме картка відмови (рішення про відмову) у митному оформленні і є тим актом індивідуальної дії, який прийнятий відповідачем при здійсненні управлінських функцій і має обов`язковий характер для позивача, та вичерпується його виконанням або скасуванням. Предметом цієї справи є не оскарження правомірності застосування того чи іншого з другорядних методів, а оскарження правомірності відмови у застосуванні основного (першого) методу. І саме скасування рішення (індивідуального акту) про відмову у митному оформленні із застосуванням основного (першого) методу і є позовною вимогою немайнового характеру.

20 квітня 2023 року ухвалою суду продовжено позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви на строк не більше 5 днів.

25 квітня 2023 року від позивача до суду надійшли письмові пояснення, в яких зазначив, що відповідач не висував до позивача майнових вимог, не надсилав податкове рішенняповідомлення з розрахунком донарахування, не повідомляв про протиправне зменшення сплати митних платежів та не порушував справу про порушення митних правил, водночас скасування картки відмови свідчить про незаконну відмову у прийнятті митної декларації та незаконну вимогу застосувати другорядні методи. А якщо вимога застосувати другорядні методи незаконна, то розглядати законність прийняття рішення про другорядні методи (коригування митної вартості) недоцільно, виключно по причині незаконної вимоги його застосувати. Позивач зазначає, що має право, а не обов`язок оскаржити рішення про коригування митної вартості і у разі потреби скористатися цим правом. У зв`язку з тим, що рішення про коригування митної вартості не є предметом позову, вважає, що позовна заява відповідає всім вимогам КАС України для відкриття провадження та розгляду справи по суті.

Приймаючи до уваги викладене, оскільки позивач не посилається на протиправність прийнятого рішення про коригування митної вартості товарів, та не вказує на незаконність дій відповідача з його прийняття, а просить скасувати картку відмови у митному оформленні та зобов`язати відповідача здійснити коригування відомостей щодо митної вартості у митній декларації, ним сплачений судовій збір відповідно до заявлених вимог.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 01 травня 2023 року у цій справі прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №200/1590/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Меркурій до Вінницької митниці про скасування картки відмови у митному оформленні та зобов`язання здійснити коригування відомостей щодо митної вартості товару в митній декларації. Справа була призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Цією ж ухвалою забов`язано відповідача у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати до суду відзив на позовну заяву з доказами на його підтвердження з одночасним надісланням (наданням) його копії та доданих до нього документів позивачу.

15 травня 2023 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позов, згідно якому відповідач позовні вимоги не визнав з огляду на те, що він діяв у межах своїх повноважень, наданих йому митним законодавством.

Зазначив про їх необґрунтованість, зазначивши, що до митного оформлення разом з ЕМД № 23UА58U6 від 29.03.2023, в тому числі для підтвердження митної вартості товару, були подані наступні документи: рахунок-фактура (інвойс) від 17.03.2023 № 000000056, контракт від 28.12.2020 №FD-2812/20, доповнення до контракта від 17.03.2023 №27, довідка про вартість послуг по організації і перевезенню вантажу від 22.03.2023 №12.

В процесі митного оформлення було встановлено, що позивачем надано довідку від ФОП ОСОБА_1 від 22.03.2023 № 12 про вартість послуг з організації і перевезення вантажу, в якій в т.ч. повідомлено, що страхування вантажу не проводилось. Задекларована сума транспортних витрат згідно довідки № 12 від 22.03.2023 зазначена на умовах поставки FCA PL Gdansk від місця загрузки м. Гданськ (Польща). Втім, декларантом в гр. 15 ЕМД (Країна відправлення) зазначено ВО (Болгарія), та, відповідно, відсутні числові значення транспортних витрат з Болгарії до м. Гданськ.

Згідно даних АСМО «Інспектор» встановлено взаємозв`язок між продавцем і покупцем (в ДМВ даний факт не зазначено), оскільки згідно податкових баз даних ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є засновниками ТОВ "МЕРКУРІЙ". Тобто, зазначений взаємозв`язок між продавцем і покупцем міг вплинути на заявлений рівень митної вартості товару.

На вимогу митного органу від 29.03.2023 року про надання додаткових документів копію митної декларації країни відправлення надано не було, а також не надано інших документів за власним бажанням. Позивачем було повідомлено відповідача, що додаткові документи надаватись не будуть.

Митна вартість не може бути визначена за другорядними методами (ст. 59 та ст. 60 МКУ) по причині відсутності у митного органу інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, що були оформлені у митному відношенні. Визначити митну вартість за другорядними методами (ст. 62 МКУ та ст. 63 МКУ) неможливо з причини відсутності у митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості.

Митна вартість буде визначена за резервним методом згідно ст. 64 МКУ.

Джерелом числового значення митної вартості є МД від 24.02.2023 № UА205030/2023/002756 за якою ТОВ "МЕРКУРІЙ" оформлено товар «Парафін із вмістом масел менш як 0,75 мас.%: -1 повністю очищений парафіновий віск 56/58 / FULLY REFINED PARAFFIN WAX 56/58 - 21000 кг - 840 картонних коробок. Показники якості згідно сертифікату аналізу: температура плавлення - 56.45С; масова частка масел - 0,40; колір за шкалою Сейболта - 30; світлостійкість - 4; пенетрація за температурою 25С 1/10 мм -17; кінематична в`язкість за температури 100С по цельсію мм2/с -3.761; запах - 1. Торговельна марка: Kunlun. Виробник: Petrochina Company Limited. Країна виробництва: CN та складає 1,63 Євро/кг.

Дані обставини призвели до неможливості здійснення митного оформлення ввезеного товару за визначеною декларантом вартістю та у межах строку, визначеного ст. 255 МК України, та, як наслідок, стали підставою для оформлення картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA401020/2023/000322.

У випадку не згоди декларанта з рішенням митного органу про коригування митної вартості товару, декларант, у відповідності до вимог ч. 7 ст. 55 МК України повинен був звернутися до митного органу з новою декларацією та забезпечити сплату різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів визначеною декларантом та сумою митних платежів обчисленою згідно з митною вартістю визначеною митним органом шляхом надання гарантій відповідно до розділу X МК України.

При цьому, як вбачається з інформації самостійно зазначеної декларантом у гр. 47 ВМД №23UA30U9 від 29.03.2023, декларант не зазначив вказану різницю, то фактично унеможливлює визначення конкретної спірної суми митних платежів для оскарження.

Тобто, в даному випадку, декларант, за наявності не згоди з митною вартістю визначеною митним органом, повинен був дотриматися визначеної ст. 55 МК України процедури необхідної для подальшого оскарження. Однак, в даному випадку, декларант визначених законодавством заходів не вжив, а погодився з розміром митної вартості визначеної митним органом, чим узгодив податкове зобов`язання.

Тому відповідач вважає, що позовна вимога є не законною, оскільки суперечить встановленій процедурі оскарження та не ґрунтується на встановленій митній процедурі.

16 травня 2023 року на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

У відповіді на відзив представник позивача зазначив, що у відзиві відповідача відсутні посилання на жодне порушення закону позивачем, не наведено жодного положення ст. 57 та ст. 58 МК України, згідно з яким неможливо визначити митну вартість за основним (першим) методом визначення митної вартості. Відповідач посилається на ч. 6 ст. 54 МК України, де перебачена можливість митного органу відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів та водночас стверджує, що достатньо обгрунтованих сумнівів. В законі йдеться про наявність підстав, а не сумнівів, що заявлено неповні чи недостовірні відомості. Відповідач помилково вважає свої сумніви обгрунтованними підставами. Підстави це обставини, які підтверджуються певними допустимими доказами. Сумнів не є допустимим доказом того, що заявлені недостовірні відомості. Посилання відповідача на те, що відсутність відомостей про транспортні витрати з Болгарії до міста Гданськ не відповідає умовам поставки FCA (товар завантажений у транспорт покупця) м. Гданськ та не дає можливості перевірити транспортні витрати з Болгарії до Гданська є взагалі не зрозумілими, оскільки умови продажу сам відповідач підтверджує як FCA м Гданськ. Витрати на доставку із Гданська до кордону України підтверджені. Умови поставки прописані у договорі та інвойсі. У транспортній накладній також зазначено пункт навантаження. У 15 графі МД країною експортером правильно зазначено «Болгарія», у 16 графі МД зазначено код країни «BG», оскільки експортером є болгарська компанія. Стосовно посилань відповідача у своєму відзиву на можливий вплив взаємозв`язку між продавцем та покупцем на митну вартість повідомляємо, що відповідно до ч. 14 ст. 58 МК України «14. У разі відсутності обґрунтувань з боку митного органу необхідно вважати, що взаємовідносини, зазначені у частині дванадцятій цієї статті, не вплинули на ціну оцінюваних товарів». Таким чином, відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу того, що митну вартість неможливо визначити за основним (першим) методом. Невиконання позивачем безпідставної вимоги про надання додаткових документів не є підставою у неприйнятті митної декларації, оскільки жодним чином не доводить, що подані неповні або недостовірні відомості. Обов`язок доказування того, що подані неповні або недостовірні відомості законом покладено на відповідача. Отже ч. 6 ст. 54 МК України передбачено, що виключно наявність підстав є доказами у справі, а не наявність сумнівів. За таких обставин митна декларація мала бути прийнята. Рішення про відмову у її прийнятті є протиправним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги задоволенню.

Ухвалою від 14 червня 2023 року суд витребував: у позивача - копії всіх документів, долучених ним до ВМД № 23UA58U6 для митного оформлення, в тому числі копію контракту № РВ-2812/20 від 28 грудня 2020 року, укладеного між ООО «НАФТАДОН» та ТОВ «Меркурій», копію відповіді позивача (з датою його складання) на запит відповідача з проханням надати документи, що відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України, підтверджують заявлену митну вартість товару з доказими її відправлення відповідачу, копію повідомлення відповідача декларанту (позивачу) щодо надання документів на підтвердження заявленої митної вартості товарів від 29.03.2023 року до ВМД № 23UA58U6; у відповідача - копію повідомлення декларанту (позивачу) щодо надання документів на підтвердження заявленої митної вартості товарів від 29.03.2023 року до ВМД № 23UA58U6 з доказами його відправлення позивачу належної якості, належним чином завірену копію повного пакету документів поданих позивачем разом з митною декларацією № 23UA58U6 від 29.03.2023 року.

20 черввня 2023 року від представників сторін через підсистему «Електроний суд» надійшли частково витребувані судом документи.

26 червня 2023 року від позивача через підсистему «Електроний суд» додатково надійшли документи витребувані ухвалою від 14 червня 2023 року.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю Меркурій, зареєстроване 10.09.1997 року за кодом , місцезнаходження: 85612, Донецька область, Мар`їнський район, місто Курахове, вулиця Побєди, будинок 49, основний вид діяльності 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля.

Відповідач, Вінницька митниця, юридична адреса: Вінницька область, м. Вінниця, вул. Лебединського, буд. 17, .

Предметом зазначеного спору є скасування картки відмови у митному оформленні № UA401020/2023/000455 та зобов`язання відповідача здійснити коригування відомостей щодо митної вартості у митній декларації № 23UA30U9 від 29.03.2023 р., за якою товар випущено у вільний обіг, відповідно до відомостей щодо митної вартості заявлених у митній декларації № 23UA58U6 від 29.03.2023 року, за якою відмовлено у митному оформленні.

28 грудня 2020 року між позивачем (покупець, резидент України) в особі директора ОСОБА_4 та ООО «НАФТАДОН» Болгарія (нерезидент України, продавець), в особі директора Сергієнко А.Г. укладено Контракт № FD-2812/20. Предметом зазначеного контракту є купівля - продаж продуктів нафтопереробки.

Кількість, асортимент, ціна та строки поставки кожної партії товару визначається у Додатках до цього контракту та є невідмінною його частинами. Тут же визначаються умови поставки продукції.

Кількість поставленої продукції визначається в CMR.

Позивачем до суду надано дві Додаткових угоди до контракту FD-2812/20 № 6 від 30.12.2022 року де визначено строк дії договору до 31.12.2023 року та повного виконання контрагентами своїх зобов`язань та № 27 від 17.03.2023 року де визначена вартість 1 тони парафіну очіщеного у сумі 1340 евро/тн, кількість 21 тн, загальна вартість поставки - 28140 евро.

Крім того, були визначені умови поставки - FCA Гданьск, Польща.

До митного оформлення за даними відповідача позивачем разом із ВМД №23UА58U6 від 29.03.2023, в тому числі для підтвердження митної вартості товару, були подані наступні документи: рахунок-фактура (інвойс) від 17.03.2023 №000000056 на поставку парафіну у кількості 21 тн на загальну суму 28140 евро, умови поставки FCA Гданськ, Польща, контракт від 28.12.2020 № FD-2812/20, доповнення до контракту від 17.03.2023 № 27, довідка про вартість послуг по організації і перевезенню вантажу від 22.03.2023 № 12.

У відповідності до Довідки по організації і перевезенню вантажу від 22.03.2023 № 12, виданої ФОП ОСОБА_1 , вартість послуг з організації і перевезення вантажу за маршрутом м. Гданськ (Польща) - м. Вінниця (Україна), автомобілем з реєстраційним номером НОМЕР_1 / НОМЕР_2 склала 94614,72 грн.( Дев`яносто чотири тисячі шістсот чотирнадцять гривень 72 копійки), в тому числі: вартість перевезення м. Гданськ(Польща) до прикордонного переходу Рава Руська (Україна) - 59810,27 грн., витрати на транспортування після ввезення від прикордонного переходу Рава Руська (Україна) до м.Вінниця (Україна) - 34804,45грн., страхування вантажу не проводилося.

Вищезазначена ВМД була оформлена на товар: Парафін із вмістом масел менш як 0,75 мас. %: - Повністю очищений парафін 56/58/ FULLY REFINED PARAFFIN WAX 56/58 - 21000 кг. - 840 картонних коробок. Показники якості згідно сертифікату аналізу: температура плавлення - 56.45С; масова частка масел - 0,40; колір за шкалою Сейболта - 30; світлостійкість - 4; пенетрація за температурою 25С 1/10 мм -17; кінематична в`язкість за температури 100С по цельсію мм2/с -3.761; запах - 1. Торговельна марка: Kunlun. Виробник: Petrochina Company Limited. Країна виробництва: CN, із зазначенням ціни товару - 28140,00 EUR, яка визначена за першим методом.

Країна походження у відповідності до даних ВМД та доданих до матеріалів справи документів Китай.

Країною поставки у розділі 15 визначена Болгарія.

Умовами поставки відповідно до даних розділу 20 ВМД визначені FCA PL Gdansk.

Відповідачем з посиланням на ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України на адресу позивача був направлений запит щодо надання додаткових документів з огляду на той факт, що надані позивачем документи до митної декларації не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (а саме: задекларована сума транспортних витрат у сумі 59810,27 грн зазначена на умовах поставки FСА РL Gdansk від місця загрузки м. Гданськ (Польща). Втім, декларантом в гр. 15 ВМД (Країна відправлення) зазначено ВG (Болгарія), та, відповідно, відсутні числові значення транспортних витрат з Болгарії до м. Гданськ), декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

1) виписку з бухгалтерської доку^ментації;

2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

3) копію митної декларації країни відправлення;

4) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Інші документи за власним бажанням декларанта.

Позивач направив на адресу відповідача лист № 29-03/23-1 від 29.03.2023, відповідно до якого зазначив, щодо надання додаткових документів для підтвердження митної вартості за ВМД №23UА58U6 повідомляє відповідача, що всі документи, наявні у декларанта, зазначені у гр. 44 та надані одночасно з ВМД. Інших/додаткових документів не існує та надано не буде.

Не погодившись з митною вартістю товару, визначеною декларантом, 29.03.2023 року відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA401000/2023/000032/2, згідно якого вартість задекларованого товару 28140 EUR скориговано митним органом за другорядним (резервним) методом визначення митної вартості та після коригування митна вартість товару склала 34230 EUR.

Підставою для прийняття зазначеного рішення відповідачем визначені наступні обставини:

До митного оформлення разом з ВМД, в тому числі для підтвердження митної вартості товару, були подані наступні документи: рахунок-фактура (інвойс) від 17.03.2023 № 000000056, контракт від 28.12.2020 № FD-2812/20, доповнення до контракту від 17.03.2023 № 27, довідка про вартість послуг по організації і перевезенню вантажу від 22.03.2023 № 12. Відповідно до ч. 1 ст. 337 Митного кодексу України (далі - МКУ) визначено, що перевірка документів та відомостей, які подаються митному органу під час переміщення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення форматологічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками та в інші способи, передбачені МКУ). Згідно п. 5 ст. 54 МКУ митний орган має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документу чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості. Згідно п. 2 ст. 52 МКУ декларант зобов`язаний подавати митному органу достовірні відомості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. В процесі митного оформлення було встановлено, що було надано довідку від ФОП ОСОБА_1 від 22.03.2023 № 12 про вартість послуг по організації і перевезенню вантажу, в якій в т.ч. повідомлено, що страхування вантажу не проводилось. Задекларована сума транспортних витрат згідно довідки №12 від 22.03.2023 зазначена на умовах поставки FCA PL Gdansk від місця загрузки м. Гданськ (Польща). Втім, декларантом в гр. 15 ВМД (Країна відправлення) зазначено BG (Болгарія), та, відповідно, відсутні числові значення транспортних витрат з Болгарії до м. Гданськ. На вимогу митного органу про надання додаткових документів, копію митної декларації країни відправлення надано не було, а також не надано інших документів за власним бажанням. Крім того, згідно даних АСМО «Інспектор» встановлено взаємозв`язок між продавцем і покупцем (в ДМВ даний факт не зазначено), оскільки згідно податкових баз даних ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є засновниками ТОВ "МЕРКУРІЙ". Тобто, зазначений взаємозв`язок між продавцем і покупцем міг вплинути на заявлений рівень митної вартості товару, але в процесі митного оформлення декларантом не доведено відсутність впливу взаємозв`язку на ціну оцінюваного товару. З огляду на вищевикладене, існує обґрунтований сумнів достовірності задекларованої митної вартості. Враховуючи вищезазначене та положення ч.ч. 2, 3 ст. 53 МКУ, 29.03.2023 декларанту було направлені електронні повідомлення щодо витребування додаткових документів згідно ч.ч. 2, 3 ст. 53 МКУ. Декларантом листами від 29.03.2023 було надіслано відповідь, що інші документи надаватись не будуть. У зв`язку з цим, є підстави вважати, що інвойс, який подавався до митного оформлення не містить достовірної інформації щодо «дійсної вартості» товару відповідно до статті VII ГАТТ. Враховуючи, що використані декларантом відомості для цілей визначення митної вартості не містять всіх конкретних числових значень щодо ціни, яка була сплачена, відповідно до пп. 2, 3 статті 58 МКУ застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 МКУ. Митна вартість не може бути визначена за другорядними методами (ст.59 та ст.60 МКУ) з причини відсутності у митного органу інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, що були оформлені у митному відношенні. Визначити митну вартість за другорядними методами (ст. 62 МКУ та ст. 63 МКУ) неможливо з причини відсутності у митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Відповідно до п. 1 ст. 64 МКУ у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 МКУ, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість буде визначена за резервним методом згідно ст. 64 МКУ. Джерелом числового значення митної вартості є ВМД від 24.02.2023 № UA205030/2023/002756 за якою ТОВ "МЕРКУРІЙ" оформлено товар «Парафін із вмістом масел менш як 0,75 мас.%: - Повністю очищений парафіновий віск 56/58 / FULLY REFINED PARAFFIN WAX 56/58 - 21000 кг. - 840 картонних коробок. Показники якості згідно сертифікату аналізу: темпаратра плавлення - 56.45С; масова частка масел - 0,40; колір за шкалою Сейболта - 30; світлостійкість - 4; пенетрація за темпаратурию 25С 1/10 мм -17; кінематична в`язкість за темпаратури 100С по цельсію мм2/с -3.761; запах - 1. Торговельна марка: Kunlun. Виробник: Petro China Company Limited. Країна виробництва: CN.» та складає 1,63 Євро/кг. В результаті консультації декларанту роз`яснено, що згідно з п. 3 ст.52 МКУ він має право на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу Держмитслужби про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом Держмитслужби; у разі незгоди декларанта з рішенням митного органу Держмитслужби про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X МКУ в розмірі, визначеному митним органом відповідно до ч. 7 ст. 55 МКУ. Також роз`яснюється право на оскарження рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 МКУ або до суду.

У зв`язку з прийняттям вказаного рішення відповідачем було відмовлено у митному оформленні вантажу карткою відмови у митному оформленні № UA401020/2023/000455 від 29.03.2023 року з таких причин: В процесі митного контролю та митного оформлення з`ясовано, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товару. Рішення про відмову прийнято відповідно до п. 5, 6 ст. 54; ст. 256 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, у зв`язку з винесеним рішенням про коригування митної вартості товару № UA401000/2023/000032/2 від 29.03.2023 р. Електронну копію Рішення № UA401000/2023/000032/2 від 29.03.2023 р. надіслано декларанту засобами електронного зв`язку.

Позивач вважає картку відмови у митному оформленні пропуску товарів №UA401020/2023/000455 від 29.03.2023 року протиправною, що є підставою для звернення до суду.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України (далі - МК України) та іншими законами України.

Згідно із частиною 1 статті 7 Митного кодексу України, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.

Митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (пункт 24 частини 1 статті 4 Митного кодексу України).

Згідно частин 1, 2, 3 статті 318 Митного кодексу України, митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Митний контроль здійснюється виключно митними органами відповідно до цього Кодексу та інших законів України.

Митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до частин 1, 2, 4, пункту 1 частини 6 статті 321 Митного кодексу України товари, транспортні засоби комерційного призначення перебувають під митним контролем з моменту його початку і до закінчення згідно із заявленим митним режимом.

У разі ввезення на митну територію України товарів, транспортних засобів комерційного призначення митний контроль розпочинається з моменту перетинання ними митного кордону України.

Митний контроль закінчується у разі ввезення на митну територію України - після закінчення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, за винятком митних режимів, які передбачають перебування під митним контролем протягом усього часу дії митного режиму.

Документи та відомості, необхідні для здійснення митного контролю, порядок подання документів та відомостей, необхідних для митного контролю та форми митного контролю регулюються статтями 334, 335, 336 Митного кодексу України.

Митне оформлення - це виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (пункт 23 частини 1 статті 4 Митного кодексу України).

Згідно статей 246, 248 Митного кодексу України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Стаття 49 Митного кодексу України встановлює, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Стаття 51 Митного кодексу України регулює питання визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, згідно частини 1 митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною 2 статті 51 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

За приписами статті 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право, зокрема:

на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Частинами першою статті 53 МК України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій ст.и52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина 2 статті 53 МК України).

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Ст. 54 МК України встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій ст. 58 цього Кодексу (ч. 2 ст. 54 МК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 55 цього Кодексу рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою ст. 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до ч. 5 ст. 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст. 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному ст. 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Згідно ч. 6 цієї статті, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій ст. 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (ч. 7 ст. 54 МК України).

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених ч. 3 ст. 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду (ч. 2 ст. 55 МК України).

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

За змістом цих норм митна вартість товарів визначається декларантом, водночас митний орган контролює правильність визначення такої вартості і за результатами здійснення такого контролю, у випадку неподання декларантом документів, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частині третій статті 53 МК України, приймає рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 МК України.

Відповідно до частин першої, четвертої, сьомої статті 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Під час митного оформлення при прийнятті митним органом письмового рішення про коригування митної вартості товарів декларант або уповноважена ним особа може здійснити коригування заявленої митної вартості у строк, встановлений частиною другою статті 263 цього Кодексу.

Ст. 24 МК України встановлено, що будь-яка особа має право оскаржити рішення, дії або бездіяльність митних органів до митного органу вищого рівня або до суду, якщо вважає, що такими рішеннями, діями або бездіяльністю порушено її права, свободи чи інтереси, створено перешкоди для їх реалізації або на неї незаконно покладено будь-які обов`язки.

Ч. 7 ст. 55 МК України у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів митний орган за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу Х цього Кодексу на строк 90 днів з дня випуску товарів.

Таким чином, виходячи з норм МК України, декларант, який не згоден з рішенням про коригування митної вартості товару, має право на оскарження такого рішення, а з метою випуску товарів у вільний обіг сплатити митні платежі згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечити сплату різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу Х цього Кодексу на строк 90 днів з дня випуску товарів.

Стаття 57 глави 9 Митного кодексу України встановлює основний та другорядні методи визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, частиною 2 якої визначено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Частиною другою статті 263 МК України визначено, що у разі відмови у прийнятті митної декларації або в митному оформленні товарів, у тому числі у зв`язку з прийняттям митним органом рішення про коригування митної вартості товарів нова митна декларація подається митному органу, який здійснює митне оформлення товарів, не пізніше 10 робочих днів з дати такої відмови, якщо товари протягом зазначеного часу не розміщено на складі тимчасового зберігання чи на складі митного органу.

Тобто, у разі незгоди декларанта з митною вартістю, що визначена митним органом, законом передбачено подання нової МД, в якій зазначаються: сума митних платежів, обчислена згідно з митною вартістю, визначеною декларантом; сума платежів, обчислена згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом.

На різницю між зазначеними сумами декларант надає гарантії, зокрема шляхом забезпечення сплати різниці між самостійно визначеною сумою митних платежів та сумою митних платежів, що нарахована митним органом.

Судом встановлено, що 29.03.2023 року позивачем подано до митного оформлення митну декларацію 23UA58U6 від 29.03.2023 року (форма МД-2), у якій митна вартість товару була визначена за основним методом - графа 43, код МВВ - 1.

29.03.2023 року відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів № UA401000/2023/000032/2 та визначив митну вартість товару за резервним методом (графа 31 рішення, код МВВ митного органу - 6).

Цього ж дня позивач подав до відповідача нову ВМД (форма МД-2) №23UA30U9, у якій митна вартість товару визначена за резервним методом (ліва колонка графи 43, код МВВ - 6; права колонка не заповнена), а у п`ятій колонці графи 47 (код способу розрахунків вказано 01).

Правила заповнення митних декларацій (далі - МД) на бланках єдиного адміністративного документа форми МД-2 визначає Порядок заповнення митних декларацій за формою єдиного адміністративного документа, затверджений наказом Міністерства фінансів України 30.05.2012 № 651; зареєстрований в Міністерстві юстиції України 14 серпня 2012 р. за № 1372/21684 (далі - Порядок № 651).

Згідно глави 2 розділу ІІ Заповнення граф митних декларацій Порядку № 651 графа 43 Метод визначення вартості Код (далі також - МВВ) графа заповнюється в разі заявлення товарів у митний режим імпорту або в інший, відмінний від митного режиму імпорту, митний режим, з нарахуванням митних платежів.

У лівому підрозділі графи зазначається порядковий номер методу визначення митної вартості, що використовувався.

У разі наявності чинного рішення про коригування митної вартості товарів у правому підрозділі графи зазначається порядковий номер методу визначення митної вартості, що використовувався митним органом.

Тобто, у лівому підрозділі графи вказується порядковий номер МВВ, який застосовано декларантом, а у правому підрозділі - порядковий номер МВВ, який застосовано митним органом у прийнятому рішенні про коригування митної вартості товарів.

Відповідно до графи 47 Розрахунок податків глави 2 розділу ІІ цього Порядку у полі СО (п`ята колонка СП) зазначається код способу розрахунку відповідно до класифікатора способів розрахунку.

У графі B Подробиці розрахунків зазначається код виду платежу відповідно до класифікатора видів надходжень бюджету, що контролюються митними органами.

Відповідно до Класифікатора способів розрахунків, який затверджено наказом Мінфіну від 20 вересня 2012 року № 1011, сплачені декларантом митні платежі (виходячи з митної вартості, визначеної декларантом) показуються з кодами розрахунку 01 (безготівкова форма сплати), 02 (унесення готівки до каси митного органу), 15, 72, 91 або 92.

Різниця між сумами платежів, нарахованими за митною вартістю, визначеною декларантом, і митною вартістю, визначеною митним органом (забезпечується шляхом надання митним органам забезпечення сплати митних платежів у способи, встановлені статтею 308 Митного кодексу України), зазначається з кодом розрахунку 55.

Як зазначено вище, 29.03.2023 року декларант, подав до відповідача нову електронну МД (форма МД-2) № 23UA30U9, у лівому підрозділі графи 43 якої проставлено 6 - тобто визначений декларантом резервний метод визначення митної вартості. Правий підрозділ залишено пустим, що свідчить про самостійне визначення декларантом митної вартості, без урахування рішення про коригування митної вартості.

При цьому, позивач мав право скористатись правом випущення товару у вільний обіг на умовах, визначених частиною сьомою статті 55 МК України (сплати самостійно нарахованих митних платежів та різниці між ними і митними платежами, нарахованими митним органом), вказавши у правому підрозділі графи 43 порядковий номер методу визначення митної вартості, що використовувався митним органом, а у п`ятій колонці графи 47 щодо способу оплати - код розрахунку 55.

Однак позивач цього не зробив, фактично погодившись із митною вартістю, визначеною митним органом і у новій МД № 23UA30U9 від 29.03.2023 року і, як уже було зазначено вище, праву колонку графи 43 не заповнив, а у п`ятій колонці графи 47 (код способу розрахунків вказано 01 - безготівкова форма сплати).

З урахуванням наведеного, до предмета доказування у цій справі входять обставини заповнення МД, яку подано до митного оформлення, а також обставини щодо подання нової МД у випадку прийняття митним органом рішення про коригування заявленої митної вартості.

Дослідження відомостей з відповідних граф МД є необхідним для правильного вирішення такого спору, зокрема для висновку про те, погодився чи не погодився декларант із скоригованою митним органом митною вартістю.

Останнє, в свою чергу, має значення для висновку про те, чи продовжує існувати між сторонами правовий спір.

У випадку, якщо спір між сторонами вичерпано внаслідок погодження декларанта із митною вартістю, визначеною митним органом, у задоволенні позову про скасування рішення про коригування митної вартості необхідно відмовити.

Правова позиція з цього питання була висловлена Верховним Судом у постанові від 30 жовтня 2018 року у справі № 816/2396/17.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги, що рішення про коригування митної вартості товару № UA401000/2023/000032/2 від 29.03.2023 р, на підставі якого позивачем митному органу подано нову декларацію №23UA30U9 від 29.03.2023 р без урахування приписів частини 7 статті 55 Митного кодексу України, у якій декларант заявив метод визначення митної вартості та митну вартість товару, визначені митним органом відповідно до рішення про коригування митної вартості товарів, позивачем не оскаржувалося, докази скасування наведеного рішення матеріали справи не містять, тому у суду відсутні правові підстави для скасування картки відмови у митному оформленні № UA401020/2023/000455.

Приймаючи до уваги, що рішення про коригування митної вартості є чинним, тому у суду відсутні правові підстави для зобов`язання відповідача здійснити коригування відомостей щодо митної вартості у митній декларації 23UA30U9 від 29.03.2023 року, за якою товар випущено у вільний обіг, відповідно до відомостей щодо митної вартості заявлених у митній декларації за першим методом, за якою відмовлено у митному оформленні.

Щодо вимог відповідача про надання додаткових документів при визначенні сторонами контракту FD-2812/20 умов поставки FCA Gdansk, то суд зазначає, що сторони контракту не визначили, яку редакцію Інкотермс вони застосували 2000, 2010, 2020 року.

Крім того, суд звертає увагу сторін на той факт, що у відповідності до Правил Інкотермс 2000 року, які застосовуються в Україні, умови поставки FCA передбачають наступне: Б. Обов`язки покупця: Б.3. Договори перевезення та страхування

а) Договір перевезення

Покупець зобов`язаний за власний рахунок укласти договір перевезення товару від названого місця, окрім випадків, коли договір перевезення укладено продавцем відповідно до статті А.3

"а". б) Договір страхування. Немає зобов`язань.

Підпункт А.Обов`язки продавця передбачав наступне: А.3. Договори перевезення та страхування

а) Договір перевезення

Немає зобов`язань. Проте, за наявності прохання покупця або відповідної комерційної практики, у випадку, якщо покупець своєчасно не дав інших указівок, продавець вправі укласти договір перевезення на звичайних умовах за рахунок і на ризик покупця.

У будь-якому випадку продавець може відмовитися від укладання такого договору. В такому разі він повинний негайно сповістити про це покупця.

Тобто у будь якому випадку саме позивач повинен був нести витрати по доставці продукції (парафіну) з Болгарії до м. Гданськ (Польша), тому у відповідача виникли обгрунтовані сумніви щодо митної вартості товару та необхідність витребування додаткових документів.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Наведене означає, що принцип диспозитивності покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, за вирішенням яких позивач звернувся до адміністративного суду. Суд вирішує лише ті вимоги по суті спору, про вирішення яких клопочуть сторони, і за загальним правилом він не повинен виходити за межі цих вимог. Тобто, суд зв`язаний предметом і обсягом заявлених вимог.

Аналогічні правові висновки містяться у постанові Верховного суду від 19.02.2019 по справі №824/399/17-а.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів, які б доводили обґрунтованість заявленого позову, суду не надано, а отже у задоволенні позовних вимог позивача повинно бути відмовлено.

Зважаючи на відмову у задоволенні позову, підстави для розподілу судових витрат у суду відсутні.

Керуючись Конституцією України, статтями 2-17, 19, 20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Меркурій (, місцезнаходження: 85612, Донецька область, Мар`їнський район, місто Курахове, вулиця Побєди, будинок 49) до Вінницької митниці (Вінницька область, м. Вінниця, вул. Лебединського, буд. 17, ) про скасування картки відмови у митному оформленні № UA401020/2023/000455 та зобов`язання Вінницької митниці здійснити коригування відомостей щодо митної вартості у митній декларації №23UA30U9 від 29.03.2023 р., за якою товар випущено у вільний обіг, відповідно до відомостей щодо митної вартості заявлених у митній декларації 23UA58U6 від 29.03.2023 року, за якою відмовлено у митному оформленні відмовити повністю.

Судове рішення складено та підписано 29 червня 2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя О.М. Кониченко