Справа № 480/2678/23
Суддя: А.Б. Діска
Дата ухвалення: 2023-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 червня 2023 року Справа № 480/2678/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Діски А.Б., розглянувши у спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/2678/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області про скасування рішення, зобов`язання вчинити дії та стягнення заборгованості,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якому просить:
2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області відновити ОСОБА_1 виплату пенсії у розмірі, не нижчому за 4131,40 грн, на місяць з 01 грудня 2020 року і довічно на підставі документів, що знаходяться в пенсійній справі.
3. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на користь ОСОБА_1 заборгованість по невиплаченій з 01 грудня 2020 року пенсії виходячи з розміру, не нижчому за 4131,40 грн за період з 01 грудня 2020 року по день ухвалення судового рішення, з компенсацією втрати частини доходів та з урахуванням виплачених сум пенсії.
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є пенсіонером, отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області. З 01 січня 2020 року і довічно позивачу призначено пенсію за віком у розмірі 4131,40 грн, проте з 01 грудня 2020 року відповідач зменшив розмір пенсії позивача до 1769 грн.
Зі зменшенням розміру пенсії позивач не погодився та оскаржив дії відповідача до суду. Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 04 червня 2021 року позов було задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення відповідача № 125 від 03 лютого 2021 року про утримання надміру виплачених сум. В іншій частині позовних вимог відмовлено, вирішено питання розподілу судових витрат. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2023 року рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04 червня 2021 року залишено без змін.
Позивач зазначає, що скасоване судом рішення було прийняте на підставі службової записки від 02 лютого 2021 року, у зв`язку з перевіркою періодів роботи з 11 липня 1994 року по 20 березня 2006 року по Селянському фермерському господарству "Лебідь". Причини проведення такої перевірки, тобто її законність і обґрунтованість, з огляду на раніше прийняте відповідачем рішення про призначення пенсії у розмірі 4131,40 грн на місяць позивачу не повідомлялись. Та, на думку позивача, відсутність у відповідача відомостей про сплату страхових внесків за період з 01 січня 1994 року по 31 грудня 1999 року під час його роботи в Селянському (фермерському) господарстві "Лебідь" не свідчить та не спростовує факт роботи у вказаний період, а також отримання ним зазначеної у довідці архівної установи заробітної плати, з якої такі внески сплачувались. Яким чином страхові внески не могли бути сплачені у вказаний період та чи взагалі таке було можливо (бо це фактично було податком) відповідач позивачу не пояснив.
Також позивач вказує, що архівна довідка від 12 грудня 2019 року № 2494, яка містить відомості про нараховану та виплачену йому заробітну плату за період з 01 січня 1994 року по 31 грудня 1999 року у Селянському фермерському господарству "Лебідь", є чинною, існуючих в ній відомостей для відповідача було достатньо на момент прийняття рішення про призначення пенсії у розмірі 4131,40 грн на місяць, додаткових документів чи довідок від позивача не вимагалось. Яка саме інформація в архівній довідці є недостовірною позивачу невідомо, а тому, за недоведеності відповідачем факту про недостовірність зазначених у архівній довідці відомостей, за відсутності доказів порушення позивачем вимог законодавства, відповідач не мав правових підстав для неврахування архівної довідки та для перерахунку пенсії позивача у бік зменшення.
Отже, неврахування відповідачем отриманої позивачем заробітної плати за період роботи в фермерському господарстві з 1994 по 1999 роки є безпідставним та таким, що порушує його права, а тому вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Також позивач вважає, що має право на стягнення з відповідача за період з 01.12.2020 по день ухвалення судового рішення у даній справі заборгованості по невиплаченій пенсії, виходячи з розміру, не нижчому за 4131,40 грн з компенсацією втрати частини доходів та з урахуванням виплачених сум пенсії.
Ухвалою суду від 20.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Ухвалу суду відповідач отримав 20.04.2023 (а.с. 31), однак станом на час розгляду справи, відзив на позов до суду не надано.
Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
На виконання вимог суду щодо витребування доказів, представник відповідача направив до суду матеріали пенсійної справи позивача (а.с. 40-47).
У поданих додаткових поясненнях позивач просить розглянути справу, урахувавши, що відповідачем не надано усіх матеріалів пенсійної справи, отже, як стверджує позивач, жодним доказом не підтверджено причини та мотиви прийняття рішення про зменшення пенсії. Позивач просить визнати обставини, для з`ясування яких витребовувались відповідні докази, на його користь.
Ухвалою суду від 23.05.2023 вказану позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, у якій зазначити поважні причини пропуску такого строку та докази поважності причин пропуску такого строку.
Ухвалою суду від 31.05.2023 визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлено ОСОБА_1 цей строк. Продовжено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Суд, перевіривши матеріали справи, повно та об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.
З матеріалів справи судом встановлено, що позивач є пенсіонером, перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Сумській області. З січня 2019 року отримував пенсію за віком, станом на грудень 2019 року розмір пенсії позивача становив 1497 грн (а.с. 42, 67, 68, 86).
За заявою позивача від 24.12.2019 про перерахунок пенсії із урахуванням довідки про заробітну плату, виданої виконавчим комітетом Сумської міської ради за період з 01.01.1994 по 31.12.1999 №2494, пенсійним органом було проведено такий перерахунок з 01.01.2020. Розмір пенсії після перерахунку з 01.01.2020 склав 4131,40 грн. (а.с. 15, 40 звор.).
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області № 95 від 01.02.2021 проведено перерахунок пенсії позивача, в результаті якого було зменшено розмір його пенсії (а.с. 43 звор.).

Відповідач листом від 04.02.2021 № 1800-0305-8/5616 повідомив позивача, що пенсійна справа приведена до відповідності в частині розрахунку заробітної плати. Згідно статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (зі змінами) передбачено, що для обчислення пенсії може враховуватися заробітна плата (дохід) до 01 липня 2000 року за бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідок про заробітну плату первинними документами та сплати страхових внесків. За даними Звітів про нарахування страхових внесків та витрачання коштів Пенсійного фонду (форма 4-ПФ), поданих за період з 01.01.1994 по 31.12.1999, в архівній довідці № 2494 від 12.12.2019 включені суми, за які не нараховані страхові внески, тому довідка не може бути врахована при розрахунку суми пенсії.

Розмір пенсії складає 1769,00 грн. з урахуванням довідки про заробітну плату № 624 від 11.06.2018, виданої ПАТ "Сумихімпром" за період з 01.01.1989 по 31.12.1993 (а.с. 17).

Крім того ГУ ПФУ в Сумській області було прийнято рішення від 03.02.2021 №125 про утримання надміру виплачених сум пенсій, відповідно до якого, сума переплати пенсійної виплати, яка підлягає поверненню позивачем склала 34144,60 грн. (а.с. 14).

Позивач звертався до суду з позовом до ГУ ПФУ в Сумській області та просив скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області №125 від 03.02.2021 та зобов`язати ГУ ПФУ в Сумській області відновити ОСОБА_1 виплату пенсії у розмірі, не нижчому за 4131,40 грн. на місяць.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 04.06.2021 у справі №480/1558/21 позовні вимоги було задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Сумській області № 125 від 03.02.2021 про утримання надміру виплачених сум, в іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Позивач, не погоджуючись із рішенням відповідача № 95 від 01.02.2021, яким перераховано його пенсію та зменшено її розмір, звернувся з позовною заявою до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Поряд з цим, у статті 92 Конституції України зазначено, що виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення (пункт 6 ).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року № 1788-XII громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках передбачених цим Законом.

Виплата пенсій здійснюється з коштів Пенсійного фонду України. Пенсійний фонд України є самостійною фінансово-банківською системою, не входить до складу державного бюджету України, формується за рахунок коштів, що відраховуються підприємствами і організаціями (в тому числі й тими, що використовують працю громадян за угодами цивільно-правового характеру) на заходи соціального страхування за тарифами, диференційованими залежно від небезпечності, шкідливості, тяжкості робіт та стану інших умов праці, страхових внесків громадян, які займаються підприємницькою діяльністю, обов`язкових страхових внесків громадян, а також коштів державного бюджету України (ст. 8 Закону № 1788-XII).

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон - № 1058-IV).

Частиною 1 ст. 40 Закону № 1058-IV визначено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

У разі відсутності на день призначення пенсії даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, для визначення середньої заробітної плати (доходу) враховується наявна заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, з наступним перерахунком заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії після отримання даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії.

Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який регулює питання подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058-IV (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до п. 2.1 розд. ІІ Порядку №22-1 до заяви про призначення пенсії за віком для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Положення).

За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Відповідно до пункту 2.10 Порядку №22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Відповідно до ст. 41 Закону - № 1058-IV до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються:

1) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону;

2) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Згідно ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в стаж роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору, а також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків.

Отже, суми отриманих доходів підлягають врахуванню для обчислення пенсії за умови сплати страхових внесків (збору).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було подано до пенсійного органу заяву від 24.12.2019 про перерахунок пенсії із урахуванням довідки про заробітну плату, виданої виконавчим комітетом Сумської міської ради за період з 01.01.1994 по 31.12.1999 №2494, розмір пенсії після перерахунку з 01.01.2020 склав 4131,40 грн. (а.с. 15, 40 звор.).

20.01.2021 до відділу перерахунків №1 надійшла службова записка №№15/10-16 від 18.01.2021, в якій було встановлено, що суми заробітної плати ОСОБА_1 , зазначені в довідці від 12.12.2019 №2494 (а.с. 19), за всі 12 місяців 1999 року перевищують загальний фонд заробітної плати Селянського (фермерського) господарства "Лебідь", на який нараховуються внески до Пенсійного фонду України (згідно звітів Форми 4-ПФ, що містяться в АРМ РВПФУ). З метою забезпечення повного, об`єктивного та всебічного дослідження обставин справи судом, з урахуванням вимог ч. 4 ст. 9 КАС України, було досліджено матеріали адміністративної справи № 480/1558/21. Зроблені судом фотокопії вказаних документів та долучено до матеріалів цієї справи (а.с. 80-86).

Після приведення матеріалів пенсійної справи до відповідності згідно зауважень зазначених в службовій записці №15/10-16 від 18.01.2021, пенсійним органом було прийнято оскаржуване рішення та розмір пенсії позивача з 01.01.2020 склав 1638,00 грн., з 01.07.2020 - 1712,00 грн., з 01.12.2020 - 1769,00 грн. з урахуванням довідки про заробітну плату №624 від 11.06.2018, виданої ПАТ "Сумихімпром" (а.с. 43 звор. - 44).

Таким чином, зменшення пенсії позивача відбулося у зв`язку з неврахуванням довідки від 12.12.2019 №2494 про заробітну плату за період з 01.01.1994 по 31.12.1999.

Позивач вважає, що відповідачем було протиправно проведено перевірку та прийнято рішення про перерахунок його пенсії у зв`язку з неврахуванням поданої ним довідки.

Проте, суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону № 1058 органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Таким чином, у разі надання особою заяви на призначення (перерахунок) пенсії з наданням довідки за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд незалежно від перерв до 01.07.2000, зазначена довідка може бути врахована для призначення (перерахунку) розміру пенсії тільки після обов`язкового підтвердження первинними документами, на підставі яких було видано зазначену довідку, а суми отриманих доходів підлягають врахуванню для обчислення пенсії за умови сплати страхових внесків (збору).

Відповідно до приписів статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно з підпунктом 5 пункту 6 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 року №280 Пенсійний фонд України для виконання покладених на нього завдань має право: проводити планові, а у випадках, передбачених законом, позапланові перевірки у роботодавців та інших осіб бухгалтерських книг, звітів, кошторисів та інших документів щодо достовірності відомостей, поданих до реєстру застрахованих осіб або для призначення пенсій, отримувати необхідні пояснення, довідки і відомості (зокрема письмові) з питань, що виникають під час таких перевірок.

При цьому, у випадку виникнення сумніву щодо достовірності відомостей про умови роботи особи, яка претендує на отримання пенсії, чи правильності нарахування пенсії, згідно з частиною першою статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», підпункту 5 пункту 6 Положення про Пенсійний Фонд України, що призначають пенсії, вправі проводити перевірки, в тому числі, щодо достовірності відомостей, зазначених в уточнюючих довідках.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.06.2019 року у справі №442/5949/16-а.

Суд зазначає, що у зв`язку з несплатою Селянським (фермерським) господарством "Лебідь" за 1999 рік у повному обсязі страхових внесків із сум заробітної плати позивача, відповідачем при перерахунку пенсії не було враховано архівну довідку від 12.12.2019 № 2494 про заробітну плату позивача за період його роботи з січня 1994 року по грудень 1999 року, яку він подав разом із заявою про перерахунок пенсії. У зв`язку з чим відповідач зменшив позивачу розмір пенсії з 4131,40 грн до 1769 грн.

Як вбачається судом з матеріалів справи, ОСОБА_1 у період з 11.07.1994 по 20.03.2006 був засновником та власником Селянського фермерського господарства "Лебідь".

Відповідно до п. 13 ст. 11 Закону № 1058-IV, загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню на інших підставах.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про селянське (фермерське) господарство" від 20.12.1991 № 2009-XII (далі - Закону № 2009-XII) селянське (фермерське) господарство є формою підприємництва громадян України, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією.

Головою селянського (фермерського) господарства є його засновник або особа, яка є його правонаступником.

Згідно із статтею 28 Закону № 2009-XII члени селянського (фермерського) господарства, починаючи з 16-річного віку, і особи, які працюють в ньому за трудовим договором (контрактом, угодою), підлягають державному соціальному страхуванню і пенсійному забезпеченню нарівні з працівниками сільського господарства.

Селянське (фермерське) господарство реєструється як платник внесків на державне соціальне страхування в органах Пенсійного фонду України і Фонду соціального страхування України за своїм місцем розташування, у встановленому порядку сплачує внески на державне соціальне страхування на всі види заробітків за членів селянського (фермерського) господарства та осіб, які працюють в ньому за трудовим договором (контрактом, угодою).

Час роботи в селянському (фермерському) господарстві членів господарства та осіб, які працюють у ньому за трудовим договором (контрактом, угодою), зараховується до загального і безперервного стажу роботи на підставі записів у трудовій книжці і документів, що підтверджують сплату внесків на соціальне страхування.

Таким чином, на фермерські господарства покладено обов`язок сплачувати за осіб, які працюють у ньому за трудовим договором (контрактом) внески (збір) на соціальне страхування.

Як вбачається зі змісту архівної довідки від 12.12.2019 № 2494, вказані у ній відомості про суми заробітної плати позивача у 1999 році не співпадають із індивідуальними відомостями про застраховану особу (позивача), що вказані звітах Форми 4-ПФ, що містяться в АРМ РВПФУ.

Так, суми заробітної плати позивача, зазначені в довідці від 12.12.2019 № 2494 за період з січня 1999 по грудень 1999 становлять 800,00 грн. Однак, суми заробітної плати з якої сплачені страхові внески до Пенсійного фонду України (згідно звітів, що містяться в АРМ РВПФУ) за період з січня 1999 по грудень 1999: за січень 1999 - 500,00; за лютий 1999 - 500,00; за березень 1999 - 500,00; за квітень 1999 - 500,00; за травень 1999 - 500,00; за червень 1999 - 500,00; за липень 1999 - 500,00; за серпень 1999 - 500,00; за вересень 1999 - 409,02; за жовтень 1999 - 490,00; за листопад 1999 - 590,00; за грудень 1999 - 450,00.

Отже, відомості про суми заробітної плати, отриманої позивачем у 1999 році, що вказані у довідці № 2494 є більшими за суми заробітної плати, з яких сплачені страхові внески.

Відповідальність за своєчасну сплату внесків (збір) на соціальне страхування за осіб, які працюють у селянському (фермерському) господарстві за трудовим договором (контрактом) покладається на голову фермерського господарства (засновника або іншу визначену Статутом особу).

Враховуючи, що позивач займав в період з 11.07.1994 по 20.03.2006 посаду голови Селянського (фермерського) господарства "Лебідь", то відповідальність за своєчасну сплату внесків (збір) на соціальне страхування з покладено саме на позивача, як на голову Селянського фермерського господарства "Лебідь".

З огляду на викладене, суд зазначає, що у пенсійного органу були наявні підстави для неврахування такої довідки про заробітну плату та перерахунок пенсії позивача з урахуванням інших наявних у пенсійній справі документів.

При цьому, суд зазначає, що будучи засновником та єдиним керівником у спірний період з 1994 по 1999, позивачем не заперечується жодним чином ані розмір заробітної плати, сплачений у 1999 році, ані розмір страхових внесків, сплачених за цей рік.

Суд не бере до уваги твердження позивача про те, що відсутність у відповідача відомостей про сплату страхових внесків за період з 01 січня 1994 року по 31 грудня 1999 року під час його роботи в Селянському (фермерському) господарстві "Лебідь" не свідчить та не спростовує факт роботи у вказаний період, а також отримання ним зазначеної у довідці архівної установи заробітної плати, оскільки відповідачем не ставиться питання щодо підтвердження факту роботи та отримання зарплати позивачем під час ведення Селянського (фермерського) господарства "Лебідь".

З огляду на викладене, суд доходить висновку про відсутність підстав для скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області №95 від 01.02.2021 відносно ОСОБА_1 про перерахунок пенсії, зобов`язання ГУ ПФУ в Сумській області відновити ОСОБА_1 виплату пенсії у розмірі, не нижчому за 4131,40 грн, на місяць з 01.12.2020 та стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 заборгованості по невиплаченій з 01.12.2020 пенсії.

Суд зазначає, що у спірних правовідносинах відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені чинним законодавством України.

На підставі аналізу норм чинного законодавства, що врегульовує спірні правовідносини, встановлених обставин справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, з огляду на що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Підстави для вирішення питання розподілу судових витрат згідно із статтею 139 КАС України відсутні, з огляду на те, що позивачу відмовлено у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області про скасування рішення, зобов`язання вчинити дії та стягнення заборгованості відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.Б. Діска