Справа № 200/1833/23
Суддя: Льговська Ю.М.
Дата ухвалення: 2023-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2023 року Справа№200/1833/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Льговської Ю.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання до вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

28 квітня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про:

визнання протиправними дій відповідача щодо призупинення нарахування щомісячних страхових виплат позивачеві;

зобов`язання відповідача виплатити заборгованість по виплаті щомісячних страхових виплат позивачеві за період з грудня 2022 року по теперішній час.

Крім того, просить звернути рішення суду до негайного виконання в частині присудження виплати позивачеві щомісячних страхових виплат у межах суми стягнення за один місяць та відшкодувати витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 11 500 грн.

Позовні вимоги вмотивовано протиправністю припинення страхових виплат з грудня 2022 року у зв`язку із тим, що за результатами проведеної верифікації та моніторингу державних виплат отримано інформацію про перетин позивачем державного кордону України та про неповернення до України.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16 травня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

29 травня 2023 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити в позові у зв`язку з тим, що нарахування щомісячних страхових виплат позивачеві припинено на підставі пункту 6 частини першої статті 46, частини другої статті 16 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», оскільки позивач, перетнув державний кордон України, змінив місце фактичного проживання, але не повідомив про це в установлений строк органи фонду.

02 червня 2023 року від позивача надійшла відповідь на відзив. Суд зазначає, що частина третя статті 263 КАС України визначає особливості подання заяв по суті справи у спрощеному позовному провадженні, які розглядаються в порядку, визначеному статтею 263 КАС України, згідно з якими подання відповіді на відзив не передбачено.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 встановлено стійку втрату професійної працездатності (60 відсотків) безстроково, що підтверджується довідкою про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності від 05 березня 2013 року серії 10 ААА № 127170.

Вказана особа перебувала на обліку Добропілльського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

За відомостями листа відповідача від 15 березня 2023 року № 3822-3296/Б-02/8-0500/23 рішенням Добропілльського міського відділення фонду позивачеві припинено нарахування щомісячних страхових виплат з 01 листопада 2022 року у зв`язку з надходженням рекомендацій Міністерства фінансів України щодо проведення щомісячної верифікації страхових виплат відповідно до пункту 1.12 розділу I Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування України від 19 липня 2018 року № 11.

Рішення структурного підрозділу фонду, на яке міститься посилання в листі, на вимогу суду не надано у зв`язку з відсутністю паперової справи. Реквізити рішення, на яке посилається відповідач, суду не відомі, отже наявність рішення відповідачем не підтверджено.

Підставою для припинення нарахування страхових виплат відповідач визначив в листі інформацію з інтегрованої міжвідомчої автоматизованої системи обміну інформацією з питань контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають кордон, «АРКАН», згідно з якою позивач перетнув державний кордон України 06 квітня 2022 року у пункту перетину «Могилів-Подільський; відомості про повернення відсутні.

Одночасно за відомостями, зазначеними у відзиві, виплати припинено на підставі пункту 6 частини першої статті 46, частини другої статті 16 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», оскільки позивач, перетнув державний кордон України, змінив місце фактичного проживання, але не повідомив про це в установлений строк органи фонду (місце проживання невідоме).

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV (в редакції, до внесення змін Законом від 21 вересня 2022 року № 2620-IX) (далі - Закон № 1105-XIV) передбачено, що страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 47 Закону № 1105-XIV страхові виплати провадяться щомісячно в установлені Фондом дні на підставі постанови цього Фонду або рішення суду потерпілому - з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання.

За приписами частини п`ятої статті 47 Закону № 1105-XIV страхові виплати провадяться протягом строку, на який встановлено втрату працездатності у зв`язку із страховим випадком […].

Згідно з частиною сьомою статті 47 Закону № 1105-XIV, якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхової виплати, з вини Фонду своєчасно не визначено або не виплачено суми страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку та підлягає коригуванню у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому статтею 34 Закону України «Про оплату праці».

Враховуючи приписи наведених норм закону, суд дійшов висновку, що страхові виплати повинні виплачуватися щомісячно і проводитися позивачеві безстроково, оскільки позивач має зареєстрований страховий випадок та йому встановлена стійка втрата професійної працездатності 60% безстроково.

Відповідно до частини першої статті 46 Закону № 1105-XIV страхові виплати і надання соціальних послуг припиняються:

1) на весь час проживання потерпілого за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;

2) на весь час, протягом якого потерпілий перебуває на державному утриманні, за умови, що частка виплати, яка перевищує вартість такого утримання, надається особам, які перебувають на утриманні потерпілого;

3) якщо з`ясувалося, що виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості. Сума витрат на страхові виплати, отримані застрахованим, стягується в судовому порядку;

4) якщо страховий випадок настав внаслідок навмисного наміру заподіяння собі травми;

5) якщо потерпілий ухиляється від медичної чи професійної реабілітації або не виконує правил, пов`язаних з установленням чи переглядом обставин страхового випадку, або порушує правила поведінки та встановлений для нього режим, що перешкоджає одужанню;

6) в інших випадках, передбачених законодавством.

В якості підстави припинення нарахування страхових виплат з 01 листопада 2022 року відповідачем визначено пункт 6 частини першої статті 46 Закону № 1105-XIV, пункт 1.12 розділу I Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування України від 19 липня 2018 року № 11 (далі Порядок № 11).

Вказаний пункт розділу I Порядку № 11 передбачає, що у разі надходження рекомендацій Міністерства фінансів України за наслідками проведеної верифікації страхових виплат нарахування страхових виплат припиняється до завершення перевірки правомірності призначеної страхової виплати. У разі підтвердження інформації щодо неправомірно призначеної виплати видається постанова про відмову у страховій виплаті. Якщо інформація Міністерства фінансів України не підтверджується, нарахування виплат відновлюється з моменту припинення.

Проте Порядок № 11 є підзаконним актом і тому не може звужувати чи скасовувати права громадян, встановлені нормативно-правовими актами вищої юридичної сили.

Оскільки до жодного із законів про соціальне страхування, зокрема до частини першої статті 46 Закону № 1105-XIV, не внесено такої підстави припинення страхових виплат, як передбачено пунктом 1.12 розділу I Порядку № 11, то припинення страхових виплат з цієї підстави є неправомірним.

У цій справі суд не надає правову оцінку пункту 1 частини першої статті 46 Закону № 1105-XIV, оскільки, по-перше, відповідач цей пункт не визначає як підставу припинення страхових виплат, а по-друге, громадяни України мають право на вибір свого місця проживання зі збереженням усіх конституційних прав, у тому числі і права на соціальне забезпечення.

На підставі частини другої статті 9 КАС України з метою ефективного захисту прав позивача позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправними дій Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області щодо припинення щомісячних страхових виплат позивачеві з 01 листопада 2022 року;

зобов`язання відповідача поновити позивачеві нарахування та виплату щомісячних страхових виплат з 01 листопада 2022 року.

Частиною першою статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із вчиненням процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи (пункт 1 частини третьої цієї же статті).

Відповідно до положень частини третьої статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частина четверта статті 134 КАС України встановлює, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З аналізу наведених норм суд вбачає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Для підтвердження цих витрат суду не надано договір про надання правової допомоги, більш того такий, в якому б містилась інформація про види правової допомоги, форми оплати та справу, якої вона стосується. Не дозволяє однозначно встановити таку інформацію і наданий суду єдиний доказ - розрахунок суми судових витрат, понесених позивачем у зв`язку з розглядом справи. Верховним Судом у постанові від 15 травня 2018 року у справі № 821/1594/17 зазначено, що акт про надані послуги має містити інформацію про конкретну судову справу, в межах якої заявлені судові витрати до відшкодування.

Враховуючи, що розрахунок стосується витрат, вже понесених позивачем, суд вважає, що позивачем не доведено, що такі витрати були фактичними. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відповідно до Рішення ЄСПЛ від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited проти України», заява № 19336/04, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Суд також ураховує, що позивач в порушення частини четвертої статті 134 КАС України не надав детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, який є необхідним для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат. І зазначає, що правовий аналіз справи за своїм змістом збігається із підготовкою позовної заяви.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також детального розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18).

На підставі частини першої статті 139 КАС України сума сплаченого судового збору в розмірі 858, 88 грн (із застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору) підлягає відшкодуванню позивачеві за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Інша частина судового збору, внесена в більшому розмірі, ніж встановлено законом, може бути повернута за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду відповідно до статті 7 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Оскільки позивачем вимоги про стягнення суми страхових виплат не заявлялись, тому правові підстави для застосування вказаної норм відсутні.

Керуючись статтями 139, 243-246, 255, 295, пунктом 3 розділу«Прикінцеві положення» КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання до вчинення певних дій задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області щодо припинення щомісячних страхових виплат ОСОБА_1 з 01 листопада 2022 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122) поновити ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) нарахування та виплату щомісячних страхових виплат з 01 листопада 2022 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) судовий збір у сумі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) грн 88 коп.

Повідомлення учасників справи здійснюється через електронну пошту, у тому числі неофіційну, виходячи з презумпції обізнаності (особа, яка, звертаючись до суду, в заяві, або по суті справи, або в заяві з процесуальних питань вказала свою електронну пошту, яка не є офіційною, то вона погоджується на отримання повідомлення саме на цю електронну пошту і має цікавитись, чи отримала лист, чи ні), або через систему «Електронний суд».

Учасник судового процесу, який не має офіційної електронної адреси, повинен виконати вимоги частини другої статті 129 КАС України та за допомогою електронної пошти (телефону) негайно підтвердити суду про отримання судового повідомлення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо через суд апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 29 червня 2023 року.

Суддя Ю.М. Льговська