Справа № 480/10766/21
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2023-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2023 р. Справа № 480/10766/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Бартош Н.С. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 01.07.2022, головуючий суддя І інстанції: А.Б. Діска, м. Суми, повний текст складено 01.07.22 по справі № 480/10766/21

за позовом Управління майном Сумської обласної ради

до Головного управління ДПС у Сумській області

про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Управління майном Сумської обласної ради звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Сумській області в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 03 від 08.06.2021 про застосування штрафу у розмірі 8160 грн.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 01 липня 2022 року адміністративний позов Управління майном Сумської обласної ради задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № 03 від 08.06.2021 про застосування штрафу. Стягнуто на користь Управління майном Сумської обласної ради витрати зі сплати судового збору в сумі 2270,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області .

Головне управління ДПС у Сумській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції , подало апеляційну скаргу, вважає, що адміністративним судом при прийнятті зазначеного рішення невірно застосовані норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору. Посилаючись на обставини та обґрунтування , викладені в апеляційній скарзі , просить рішення Сумського окружного адміністративного суду від 01 липня 2022 року скасувати , прийняти нове про відмову у задоволенні позову.

Управління майном Сумської обласної ради подало до суду відзив на апеляційну скаргу , просить суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги , рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч.1 ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Оскільки оскаржуване рішення суду першої інстанції було розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи і заявником не наведено достатніх мотивів для необхідності призначення справи до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні, колегія суддів вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Учасникам по даній справі було направлено судом апеляційної інстанції та отримано останніми копії ухвал Другого апеляційного адміністративного суду про відкриття апеляційного провадження та про призначення даної справи до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження, у т.ч. копію апеляційної скарги, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного листа та поштовим повідомлення про вручення.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №2102-IX від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

Відповідно до ч. ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи у їх сукупності , колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи , що ГУ ДПС у Сумській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку Управління майном Сумської обласної ради з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 10.05.2021, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 10.05.2021, за результатами якої складено акт від 20.05.2021 №2606/18-28-07-03- 20/21107251/68 (а.с. 10-38).

За результатами перевірки було встановлено порушення п.63.3 ст.63 Податкового кодексу України, п.8.4 розділу VIII Порядку, а саме за неподання повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за формою №20-ОПП.

На підставі акту перевірки 08.06.2021 ГУ ДПС у Сумській області було прийнято податкове повідомлення-рішення № 03 (а.с. 8-9), яким застосовано до Управління майном Сумської обласної ради штрафні санкції у розмірі 8160 грн.

Не погодившись із вказаним рішенням, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того , що контролюючий орган фактично ототожнив поняття переходу права власності та передачі майна на баланс. Відповідачем не надано жодного доказу перебування такого майна у позивача на праві власності, в оренді або передання в оренду. Обставина перебування будівлі обласного психоневрологічного диспансеру в м. Суми на балансі позивача не породжує для останнього вказаного обов`язку, оскільки таке майно не перебуває у власності чи оренді та не передавалось в оренду балансоутримувачем, як того вимагає п.8.4 Розділу 8 Наказу №1588, що свідчить про відсутність в Управління майном Сумської обласної ради обов`язку направляти повідомлення за формою №20-ОПП до контролюючого органу. Також, суд наголошує, що об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, про які платник податків зобов`язаний повідомляти податковий орган, можуть бути лише майно та дії, у зв`язку з якими саме у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Акцизний податок та податок на додану вартість є непрямими податками та сплачується позивачем як споживачем в ціні товару, а до бюджету вноситься продавцем цього товару. Водночас, як встановлено відповідачем в ході перевірки та відображено в акті, Управління майном Сумської обласної ради не є платником ані акцизного податку, ані податку на додану вартість. Отже, суд не погоджується з висновками податкового органу про те, що на виконання вимог п. 63.3 ст. 63 Податкового кодексу України позивач мав подавати повідомлення про транспортні засоби. Крім того , диспозиція ст. 117 ПК України не передбачає відповідальність за неподання звітів чи повідомлення щодо об`єкта оподаткування, отже, неповідомлення про об`єкти оподаткування за формою 20-ОПП не є підставою для відповідальності згідно п. 117.1 ст.117 ПК України.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог , виходячи з наступного.

Загальні положення щодо обліку платників податків визначає стаття 63 ПК України.

Відповідно до пункту 63.1 цієї статті облік платників податків ведеться з метою створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотримання податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пункту 63.3 статті 63 ПК України одним із способів податкового контролю є контроль за місцем розташування як платника податків, так і об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку).

Об`єктом оподаткування, згідно з пунктом 22.1 статті 22 ПК України, можуть бути майно, товари, доход (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об`єкти, визначені податковим законодавством, із наявністю яких податкове законодавство пов`язує виникнення у платника податкового обов`язку.

Для здійснення такого податкового контролю застосовується Порядок обліку платників податків і зборів, затверджений наказом Міністерства фінансів України 9 грудня 2011 року №1588 із змінами та доповненнями (далі - Порядок №1588).

Згідно з пунктом 8.1 Порядку №1588 платник податків зобов`язаний повідомляти про об`єкти оподаткування та об`єкти, пов`язані з оподаткуванням до контролюючих органів за основним місцем обліку.

Положеннями пункту 8.2 Порядку №1588 визначено, що об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (далі - об`єкти оподаткування), є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідними розділами Податкового кодексу України.

Повідомлення за формою №20-ОПП (додаток 10 до Порядку) повинні подавати всі платники податків - як юридичні, так і фізичні особи - підприємці в разі наявності, виникнення, зміни типу об`єкта оподаткування.

Основною метою запровадження форми №20-ОПП є отримання від платників податків інформації про всі наявні в них об`єкти майна, їх місцезнаходження, переміщення та стан, у якому вони фактично перебувають (використовуються, тимчасово не використовуються, не використовуються тощо).

Повідомлення про об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за формою №20-ОПП, подається до органу доходів і зборів протягом 10 робочих днів з дати оформлення договору купівлі-продажу, оренди чи іншого документа на право володіння, користування або розпорядження об`єктом оподаткування.

Згідно з пунктом 8.4 Порядку №1588 повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою №20-ОПП (додаток 10 до Порядку) подається протягом 10 робочих днів після їх реєстрації, створення чи відкриття до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків.

Тобто, повідомлення про об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за ф. №20-ОПП, подається до контролюючого органу протягом 10 робочих днів з дати оформлення договору купівлі-продажу, оренди чи іншого документа на право володіння, користування або розпорядження об`єктом оподаткування. Довідник об`єктів оподаткування розміщено на офіційному сайті ДПС України.

Подібна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21 липня 2020 року у справі №826/14197/17, від 20 травня 2021 року у справі №560/3008/19, від 03.06.2021 по справі № 640/7244/19, від 15 лютого 2022 року у справі №160/2155/20, від 28 вересня 2022 року у справі №160/3561/20.

Отже, відповідно до наведених вище норм Порядку №1588 платник податків зобов`язаний подавати повідомлення за формою №20-ОПП, зокрема, про об`єкти оподаткування або об`єкти, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність.

Викладене спростовує висновки суду першої інстанції та доводи позивача, що норми ПК України не встановлюють строки подання повідомлення за формою № 20-ОПП, що в свою чергу виключає одну з необхідних складових для притягнення особи до відповідальності за п. 117.1 ст.117 ПК України.

Згідно п. 117.1 ст.117 ПК України (в редакціїї чинній на момент прийняття оскаржуваного повідомлення-рішення) неподання у строки та у випадках, передбачених цим Кодексом, заяв або документів для взяття на облік у відповідному контролюючому органі, реєстрації змін місцезнаходження чи внесення інших змін до своїх облікових даних, неподання виправлених документів для взяття на облік чи внесення змін, подання з помилками чи у неповному обсязі, неподання відомостей стосовно осіб, відповідальних за ведення бухгалтерського обліку та/або складення податкової звітності, відповідно до вимог встановлених цим Кодексом, -

тягнуть за собою накладення штрафу на самозайнятих осіб у розмірі 340 гривень, на юридичних осіб, відокремлені підрозділи юридичної особи чи юридичну особу, відповідальну за нарахування та сплату податків до бюджету під час виконання договору про спільну діяльність, - 1020 гривень.

Відповідно до пункту 111.5 статті 111 ПК України (в редакції, чинній на час проведення податкової перевірки) триваюче правопорушення - безперервне невиконання норм цього Кодексу платником податків, який вчинив певні дії чи допустив бездіяльність і не вчиняв подальших дій для його усунення до моменту виявлення такого правопорушення контролюючим органом.

Згідно з пунктом 113.3 статті 113 ПК України у разі вчинення платником податків двох або більше порушень іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, штрафні (фінансові) санкції (штрафи) застосовуються за кожне вчинене разове та триваюче порушення окремо.

Відтак, невиконання платником податків такого обов`язку станом на червень 2021 року є підставою для притягнення відповідальності згідно з пунктом 117.1 статті 117 ПК України та накладення штрафу на юридичних осіб, відокремлені підрозділи юридичної особи чи юридичну особу, відповідальну за нарахування та сплату податків до бюджету під час виконання договору про спільну діяльність, - 1020 гривень.

Колегія суддів зауважує, що при вирішенні справи у кожному конкретному випадку суди зобов`язані вживати передбачені законом заходи з метою з`ясування всіх обставин у справі, що мають значення для вирішення спору, встановити та надати вичерпну оцінку фактичним обставинам у межах спірних правовідносин з метою з`ясування об`єктивних причин та факторів, що зумовили настання для платника податків негативних наслідків у вигляді визначення податкового зобов`язання, та в достатній мірі висвітлити мотиви прийняття конкретних рішень у вигляді оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

В акті перевірки встановлено , що позивачем в перервіряємий період прийняті на баланс: добудова обласного психоневрологічного диспансеру в м. Суми (І та II черги) згідно акту приймання передачі - 28.02.2017 , гранична дата подання форми 20-ОПП - 15.03.2017 року, форма 20-ОПП не подана на дату перевірки.

Також, передані з балансу: добудова обласного психоневрологічного диспансеру в м. Суми (І та II черги) згідно акту приймання-передачі - 08.12.2017, гранична дата подання форми 20-ОПП 22.12.2017 року, форма 20-ОПП не подана на дату перевірки.

Крім того , Управління на протязі 2017-2021 років приймало на баланс для використання в своїй господарській діяльності автотранспортні засоби та передавало автотранспортні засоби згідно відповідних наказів: прийняті на баланс Управління Меrsedes-Benz E280 , акт приймання передачі - 17.02.2017,гранична дата подання форми 20-ОПП - 03.03.2017, форма 20-ОПП не подана на дату перевірки; Hyndai Elantra MD/F/L 1.6, акт приймання передачі - 06.12.2017 , гранична дата подання форми 20-ОПП - 20.12.2017, форма 20-ОПП не подана на дату перевірки; Тоуоtа Camry держномер НОМЕР_1 акт приймання передачі - 27.06.2018, гранична дата подання форми 20-ОПП - 13.07.2018, форма 20-ОПП не подана на дату перевірки; Тоуоtа Camry держномер НОМЕР_2 акт приймання передачі - 03.07.2019, гранична дата подання форми 20-ОПП - 03.07.2019, форма 20-ОПП не подана на дату перевірки; передані з балансу Управління: Меrsedes-Benz E280акт приймання передачі -27.06.2018 ,гранична дата подання форми 20-ОПП - 13.07.2018, форма 20-ОПП не подана на дату перевірки.

Згідно зі ст. 327 Цивільного кодексу України управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

За приписами ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» районні та обласні ради від імені територіальних громад сіл, селищ, міст здійснюють управління об`єктами їхньої спільної власності, що задовольняють спільні потреби територіальних громад.

Обласна рада при управлінні вказаним майном здійснює повноваження власника комунального майна через уповноважений нею орган Управління майном обласної ради.

Згідно Положення про управління майном Сумської обласної ради, Управління майном Сумської обласної ради (далі Управління) є органом Сумської обласної ради, що утворюється нею з метою здійснення повноважень щодо управління майном спільної власності територіальних громад сіл, селищ та міст Сумської області (далі майно спільної власності), затвердження статутних документів підприємств, установ та закладів, заснованих на майні спільної власності.

Управління є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби України, печатку із зображенням Державного герба України, своїм найменуванням і ідентифікаційним кодом.

Управління є органом приватизації об`єктів спільної власності та їх орендодавцем у межах повноважень, визначених обласною радою відповідно до чинного законодавства.

Згідно з пп. 3.1.1. , 3.1.2., 3.1.3, 3.1.4 , 3.1.5 та 3.2 Положення про управління майном Сумської обласної ради управління на підставі рішень обласної ради: - здійснює передачу майна спільної власності іншим суб`єктам права власності та прийняття майна у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст області; - здійснює вилучення, передачу з балансу на баланс об`єктів нерухомості підприємств, установ та закладів, що перебувають у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст області.

Як орган приватизації виступає продавцем об`єктів майна спільної власності, у тому числі об`єктів незавершеного будівництва, що пропонуються до приватизації.

Виступає орендодавцем цілісних майнових комплексів, їх структурних підрозділів та нерухомого майна спільної власності, що обліковується на балансі Управління, іншого майна спільної власності відповідно до рішень обласної ради.

Здійснює документальне оформлення укладання, розірвання та внесення змін до контрактів з керівниками підприємств, установ та закладів, заснованих на майні спільної власності, відповідно до порядку, затвердженого обласною радою.

Здійснює облік майна спільної власності і веде єдину базу даних.

З урахуванням викладеного Управління майном Сумської обласної ради приймаючи накази про передачу, прийняття тощо стосовно майна спільної власності (комунального майна) фактично виступає як власник майна спільної власності (комунального майна).

Наведене узгоджується з практикою Верховного суду , викладеною в постанові від 12 червня 2020 року у справі №480/1887/19.

Так, матеріали справи свідчать , що згідно рішення десятої сесії сьомого скликання Сумської обласної ради від 22.12.2016 «Про прийняття до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області об`єктів завершеного будівництва» Управлінню майном СОР передано тимчасово на баланс з 01.03.2017 до вирішення питання про подальше використання та було передано на відповідальне зберігання КЗ

СОР «Сумська обласна клінічна лікарня».

Згідно акту прийому-передачі від 28.02.2017р. , повідомлень на безвідплатну передачу від 01.03.2017 , підтверджень від 01.03.2017 (а.с.77-78) добудови обласного психоневрологічного диспансеру в м. Суми (І та II черги) передані та прийняті на баланс Управління майном Сумської обласної ради.

В подальшому вказані добудови обласного психоневрологічного диспансеру в м. Суми (І та II черги) передані Управлінням майном Сумської обласної ради на зберігання КЗ Сумської обласної ради «Сумська обласна клінічна лікарня».

Згідно рішення шістнадцятої сесії сьомого скликання Сумської обласної ради від 24.11.2017 «Про припинення користування та закріплення майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області об`єктів завершеного будівництва» передано з 08.12.2017 на баланс Комунального закладу Сумської обласної ради «Сумська обласна клінічна лікарня» , що підтверджується актом приймання-передачі - 08.12.2017 (а.с.101-110).

Згідно наказів Управління майном Сумської обласної ради від 17.02.2017 № 49 (а.с.111), 08.12.2017 № 01-02/328 (а.с.115), від 26.06.2018 № 229 (а.с.120), від 03.07.2019 № 541 (а.с.126) передано на баланс Управління майном Сумської обласної ради Меrsedes-Benz E280 , Hyndai Elantra MD/F/L 1.6, Тоуоtа Camry держномер НОМЕР_1 ,Тоуоtа Camry держномер НОМЕР_2 , в підтвердження чого надано до матеріалів справи акти приймання-передачі від 17.02.2017, від 06.12.2017 , від 27.06.2018, від 03.07.2019.

Крім того , згідно свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу власником автомобілів Hyndai Elantra MD/F/L 1.6 (а.с.119) та Тоуоtа Camry держномер НОМЕР_2 (а.с. 125) є Управління майном Сумської обласної ради.

В подальшому Меrsedes-Benz E280 переданий на підставі наказу від 26.06.2018 № 228 позивачем до комунального автотранспортного підприємства Сумської обласної ради, що підтверджується актом приймання-передачі -27.06.2018.

Однак, позивачем не повідомлено контролюючий орган про зазначені вище об`єкти за формою № 20-ОПП, що є порушенням позивачем вимог пункту 63.3 статті 63 ПК України, та як наслідок про правомірність застосування податковим органом штрафної санкції на підставі підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 та пункту 117.1 статті 117 ПК України у розмірі , встановленому п. 117.1 статті 117 ПК України в редакції станом на момент прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Колегія суддів зазначає , що позивача притягнуто до відповідальності не за порушення строку подання повідомлення за формою № 20-ОПП, а за неподання відповідного повідомлення за формою № 20-ОПП протягом періоду, за який здійснено перевірку.

Враховуючи вищенаведене , колегія суддів дійшла висновку про правомірність податкового повідомлення-рішення № 03 від 08.06.2021 про застосування штрафу у розмірі 8160 грн. та відсутність підстав для його скасування.

Судом першої інстанції не було враховано вищенаведених обставин, що призвело до неправильного вирішення справи, доводи апеляційної скарги спростовують висновку суду першої інстанції.

Враховуючи правову позицію Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року в справі №755/10947/17 відповідно до якої під час вирішення тотожних спорів суди мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду, врахуванню в межах даної справи підлягають наведені вище саме судом апеляційної інстанції правові позиції Верховного Суду.

Зважаючи на вказані судові рішення Верховного Суду, суд апеляційної інстанції не виключає можливості того, що після прийняття судом рішення у цій справі, остання правова позиція Верховного Суду буде незмінною.

Інші аргументи, наведені сторонами, не вимагають детального обґрунтування, оскільки не є вирішальними.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Суд, у цій справі, також враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (п. 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами п. 2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи, вищенаведене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 01.07.2022 по справі № 480/10766/21 скасувати.

Прийняти нове рішення , яким в задоволенні позову Управління майном Сумської обласної ради відмовити .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) Н.С. Бартош О.В. Присяжнюк