Справа № 520/9934/22
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2023-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Зоркіна Ю.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 р. Справа № 520/9934/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Катунова В.В. , Чалого І.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.02.2023, по справі № 520/9934/22

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, в якому просила:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови в призначенні, починаючи з 03.10.2022, пенсії в разі втрати годувальника згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 , починаючи з 03.10.2022, пенсію в разі втрати годувальника згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в розмірі 30% грошового забезпечення, встановленого на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, виданої Управлінням Служби безпеки України в Харківській області № 2948 від 27.11.2020 та без обмеження загального перерахованого розміру пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром, встановленим ч. 7 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби.

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, завдану в результаті протиправної відмови в призначенні пенсії в разі втрати годувальника у відповідності до згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в розмірі 45630 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.02.2023 позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 06.10.2022 про розгляд заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії в разі втрати годувальника, передбаченої Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 з 03.10.2022 пенсію в разі втрати годувальника згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в розмірі 30% грошового забезпечення померлого чоловіка ОСОБА_2 .

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просило його скасувати в цій частині та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що долучені до заяви про призначення пенсії документи містять розбіжності, з огляду на що правові підстави для призначення позивачу пенсії у зв`язку з втратою годувальника відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі положень ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судовим розглядом, 03.10.2022 ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, передбаченої Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області рішенням від 06.10.2022 відмовило у призначенні ОСОБА_1 пенсії у зв`язку з втратою годувальника через розбіжності

в наданих документах, а саме щодо місця народження чоловіка ОСОБА_2 у свідоцтві про укладання шлюбу та у свідоцтві про смерть.

26.10.2022 ОСОБА_1 повторно звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою, надавши додаткові документи.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області листом № 2000-0309-8/77037 від 07.11.2022 роз`яснено, що надані документи не усувають виявлені розбіжності в документах та рекомендовано звернутися до суду за встановленням юридичного факту.

Позивач, не погоджуючись з рішенням відповідача, звернулась до суду з даним позовом.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що формальні неточності у документах не можуть бути підставою для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Колегія суддів, переглядаючи рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, погоджується з висновком суду з огляду на наступне.

Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, процедури призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV.

Частиною 1 ст. 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону № 1058-IV визначено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно зі ст. 36 Закону № 1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 36 Закону № 1058-IV непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 29 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ пенсії в разі втрати годувальника сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби або не пізніше 3 місяців після звільнення зі служби чи пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби, а сім`ям пенсіонерів з числа цих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом - якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення її виплати.

Частиною 2 ст. 30 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби.

Відповідно до п. б ч. 1 ст. 36 Закону № 2262-ХІІ пенсії в разі втрати годувальника призначаються в таких розмірах: б) сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які померли внаслідок каліцтва, одержаного в результаті нещасного випадку, не пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби, - 30 процентів заробітку годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї.

До заяви про призначення пенсії по втраті годувальника у зв`язку зі смертю її чоловіка, додані усі необхідні документи, однак пенсійним органом відмовлено у призначенні пенсії, оскільки під час аналізу представлених документів та матеріалів пенсійної справи встановлено відмінності, а саме - місце народження годувальника в свідоцтві про одруження не відповідають даним про місце народження в свідоцтві про смерть.

Із матеріалів справи встановлено, що єдиною підставою відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області у призначенні ОСОБА_1 пенсії у зв`язку з втратою годувальника, зазначеній у оскаржуваному рішенні від 06.10.2022, стали розбіжності у наданих позивачем документах.

Так, пенсійний орган зазначав, що відповідно до наданого свідоцтва про одруження № НОМЕР_1 від 12.05.1967 місцем народження ОСОБА_2 є с. К. Дем`яновка Томаровського району Курської область, у той час як у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_2 від 05.09.2022 місцем народження ОСОБА_2 вказано с. Ворскла Яковлівського району Бєлгородської область Російська Федерація.

Колегія суддів підтримує твердження суду першої інстанції, що певні формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

У той же час слід враховувати, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, а право на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок заповнення документів.

Невідповідність місця народження чоловіка позивачки ОСОБА_2 у свідоцтві про одруження та в свідоцтві про смерть не може бути підставою для відмови призначенні ОСОБА_1 пенсії по втраті годувальника, оскільки документами у сукупності підтверджується факт перебування у шлюбі позивачки та ОСОБА_2 .

Відповідно до свідоцтва про одруження № НОМЕР_1 від 12.05.1967, виданого Палацом одруження Харківської міської ради депутатів трудящих, ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 . До укладення шлюбу прізвище позивачки ОСОБА_3 .

Згідно з копією паспорта ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 , виданого ЦВМ Дзержинського РВХМУУМВС України в Харківській області, в графі «сімейний стан» вказано про реєстрацію шлюбу 12.05.1967 із ОСОБА_2 .

У той же час відповідно до копії паспорта ОСОБА_2 серії НОМЕР_4 , виданого ЦВМ Дзержинського РВХМУУМВС України в Харківській області, графа «сімейний стан» містить відомості щодо реєстрації шлюбу 12.05.1967 із ОСОБА_1 .

Інформація щодо припинення шлюбу між позивачем та ОСОБА_2 до 21.08.2022 відсутня.

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 3 від 25.10.2022, виданого Харківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), наявний актовий запис від 12.05.1967 № 2653 про шлюб між ОСОБА_1 (прізвище до реєстрації Власкіна) та ОСОБА_2 .

Крім того відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 70500946 від 02.11.2022, наданого приватним нотаріусом Чуєвою О.Д., зареєстрована спадкова справа: спадкодавець ОСОБА_2 , прийняття дружина ОСОБА_1 .

Також згідно з відомостями щодо місця проживання, внесеним до паспортів позивача та ОСОБА_2 , Дзержинським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області зареєстроване місце проживання останніх за адресою: АДРЕСА_1 .

За наведених обставин колегія суддів зазначає про безпідставність відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області у призначенні позивачу пенсії у зв`язку з втратою годувальника з підстав наявності розбіжностей у поданих ОСОБА_1 документах стосовно місця народження годувальника, оскільки враховуючи зміст інших документів і свідоцтво про одруження, і свідоцтво про смерть складені відносно ОСОБА_2 , з яким позивачка перебувала у шлюбі.

Враховуючи викладене колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що позивачка, яка перебувала у шлюбі із ОСОБА_2 , має право на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ.

Отже, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 06.10.2022 про розгляд заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії в разі втрати годувальника, передбаченої Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого обґрунтованого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи та не спростовують правильність висновку суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.02.2023 по справі № 520/9934/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді В.В. Катунов І.С. Чалий