Справа № 280/6069/22
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2023-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 червня 2023 року м. Дніпросправа № 280/6069/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Чабаненко С.В.,

суддів: Білак С.В., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01 грудня 2022 року у справі №280/6069/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення грошове забезпечення за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Запорізькій області від 23.05.2022 за №854 о/с про звільнення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0091642), інспектора відділення кадрового забезпечення батальйону поліції особливого призначення ГУ НП в Запорізькій області;

- поновити старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0091642), на посаді інспектора відділення кадрового забезпечення батальйону поліції особливого призначення ГУ НП в Запорізькій області з 23.05.2022;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 (0091642) грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 01 грудня 2022 року в задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій скаржник просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове - про задоволення позову.

Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст.311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, ОСОБА_1 з 29.06.2017 року проходив службу в Національній поліції на посаді інспектора відділення кадрового забезпечення батальйону поліції особливого призначення ГУ НП в Запорізькій області.

04.04.2022 року ГУНП в Запорізькій області видано наказ №282 Про тимчасове визначення місця розташування (дислокації) територіальних підрозділів (відділів, відділень), підпорядкованих (окремих) підрозділів ГУНП в Запорізькій області та необхідності прибуття поліцейських, державних службовців і працівників (цивільного персоналу) територіальних підрозділів (відділів, відділень), підпорядкованих (окремих) підрозділів ГУНП в Запорізькій області, територія обслуговування (дислокації) яких захоплена окупаційними військами Російської Федерації, до м.Запоріжжя (а.с.89-90).

Відповідно до пункту 3 вказаного наказу поліцейським, державним службовцям і працівникам (цивільному персоналу) структурних підрозділів апарату ГУНП, територіальних підрозділів (відділів, відділень), підпорядкованих (окремих) підрозділів ГУНП в Запорізькій області, визначених у пункті 1, 2 цього наказу прибути безпечним шляхом (в тому числі використовуючи гуманітарні конвої) до м.Запоріжжя до 15.04.2022 року (включно).

18.04.2022 до ГУНП в Запорізькій області надійшов рапорт командира БПОП ГУНП в Запорізькій області підполковника поліції Вєсєлова С. щодо невиконання окремими поліцейськими, у т.ч. інспектором кадрового забезпечення БПОП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції Чернєвим Р.С. (0091642)вимог наказу від 04.04.2022 року № 282 Про тимчасове визначення місця розташування (дислокації) територіальних підрозділів (відділів, відділень), підпорядкованих (окремих) підрозділів ГУНП в Запорізькій області та необхідності прибуття поліцейських, державних службовців і працівників (цивільного персоналу) територіальних підрозділів (відділів, відділень), підпорядкованих (окремих) підрозділів ГУНП в Запорізькій області, територія обслуговування (дислокації) яких захоплена окупаційними військами Російської Федерації, до м. Запоріжжя, щодо необхідності прибуття до 15.04.2022 до м. Запоріжжя. При цьому в рапорті вказано, що станом на 16.04.2022 року вказані у рапорті особи в порушенні вимог пунктів 3 та 5 вказаного наказу, є саме щодо прибуття з м. Мелітополь Запорізької області до м. Запоріжжя для несення служби, не прибув та на облік в ГУНП в Запорізькій області не став (а.с. 75).

На підставі рапорту, було видано наказ ГУНП в Запорізькій області №314 від 18.04.2022 Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії (а.с. 76-77).

Згідно висновку службового розслідування від 17.05.2022 року зібрані відомості підтверджують вчинення поліцейським ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, а саме, порушення вимог частини 1 статті 18 Закону України Про Національну поліцію, Присяги працівника поліції, передбаченої статтею 64 Закону України Про Національну поліцію, пунктів 1 та 4 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, пунктів 3 та 5 наказу ГУНП в Запорізькій області від 04.04.2022 № 282 Про тимчасове визначення місця розташування (дислокації) територіальних підрозділів (відділів, відділень), підпорядкованих (окремих) підрозділів ГУНП в Запорізькій області та необхідності прибуття поліцейських, державних службовців і працівників (цивільного персоналу) територіальних підрозділів (відділів, відділень), підпорядкованих (окремих) підрозділів ГУНП в Запорізькій області, територія обслуговування (дислокації) яких захоплена окупаційними військами Російської Федерації, до м. Запоріжжя, що виразилось у неприбутті безпечним шляхом (в тому числі використовуючи гуманітарні конвої) до м. Запоріжжя, яке наказом ГУНП в Запорізькій області від 04.04.2022 № 282 визначено місцем служби (роботи), та не постановці на облік у ГУНП в Запорізькій області протягом доби з моменту прибуття (а.с. 63-72).

На підставі висновку службового розслідування прийнято наказ УПО Запорізької області №409 від 18.05.2022 про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції (а.с. 88).

Відповідачем прийнято наказ №409 від 18.05.2022 року про застосування дисциплінарних стягнень до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом по особовому складу ГУНПУ в Запорізькій області від 23.05.2022 року № 854о/с старшого лейтенанта ОСОБА_1 , інспектора відділення кадрового забезпечення батальйону поліції особливого призначення ГУ НП в Запорізькій області, було звільнено зі служби в поліції, відповідно до п.6 ч.1 ст. 77 Закону України Про Національну поліцію (а.с. 15СА).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку, що вчинений дисциплінарний проступок є суттєвим, оскільки він полягає не лише у не виконанні наказів, а і у самоусуненні від виконання службових обов`язків, невиході у встановлений час на службу, неможливості використання позивача на службі в умовах воєнного стану, коли існує велика потреба у правоохоронних органах, а тому відповідачем правомірно застосовано до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 1 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Частиною 1 статті 17 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно ч.1 ст.19 Закону України "Про Національну поліцію", у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (ч.2 ст.19 Закону України "Про Національну поліцію").

Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" від 15 березня 2018 року №2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України, який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження (далі - Дисциплінарний статут).

Статтею 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Відповідно до статті 3 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського:

1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;

4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;

5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;

6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;

7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;

8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;

9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;

10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;

11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;

12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;

13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;

14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Як свідчать встановлені обставини справи, позивач проходив службу у ГУ НПУ в Запорізькій області на посаді інспектора відділення кадрового забезпечення батальйону поліції особливого призначення, розташованого у м. Мелітополь.

04.04.2022 ГУНП в Запорізькій області видано наказ №282 "Про тимчасове визначення місця розташування (дислокації) територіальних підрозділів (відділів, відділень), підпорядкованих (окремих) підрозділів ГУНП в Запорізькій області та необхідності прибуття поліцейських, державних службовців і працівників (цивільного персоналу) територіальних підрозділів (відділів, відділень), підпорядкованих (окремих) підрозділів ГУНП в Запорізькій області, територія обслуговування (дислокації) яких захоплена окупаційними військами Російської Федерації, до м. Запоріжжя", відповідно до пункту 3 якого наказано поліцейським, державним службовцям і працівникам (цивільному персоналу) структурних підрозділів апарату ГУНП, територіальних підрозділів (відділів, відділень), підпорядкованих (окремих) підрозділів ГУНП в Запорізькій області визначених у пункті 1, 2 цього наказу прибути безпечним шляхом (в тому числі використовуючи гуманітарні конвої) до м. Запоріжжя до 15.04.2022 (включно).

Відповідно до частини 1 статті 5 Дисциплінарно статуту, поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика.

Згідно частини 5 статті 5 Дисциплінарного статуту, виконання поліцейським злочинного або явно незаконного наказу, а також невиконання правомірного наказу тягнуть за собою відповідальність, передбачену цим Статутом та законом.

Отже, відповідно до приписів статті 5 Дисциплінарного статуту, на поліцейських покладено зобов`язання неухильно та у визначений строк точно виконувати накази керівника, а невиконання правомірного наказу тягнуть за собою відповідальність, передбачену цим Статутом та законом.

Наказом ГУНП в Запорізькій області від 04.04.2022 №282 позивачу, як і іншим поліцейським територія обслуговування (дислокації) яких захоплена окупаційними військами Російської Федерації, наказано прибути до м. Запоріжжя у строк до 15.04.2022 (включно).

Доводи позивача щодо не врахування відповідачем та судом судом першої інстанції обстаин, які унеможливлювали виконання позивачем наказу № 282 від 04.04.2022 , а саме, відсутність доказів доведення до позивача вимог вказаного наказу, колегія суддів відхиляє, оскільки такий наказ та повідомлення про виклик для надання показань, враховуючи ситуацію у країні, було доведено всім працівникам поліції, в тому числі і ОСОБА_1 , через засоби телефонного зв`язку (Телеграм. Viber, Whatsapp), а також через службову телеграму з алгоритмом дій (ви. № 542/01-3-22 від 22.03.2022 року)), що не може свідчити про необізнаність останнього про такий наказ.

В свою чергу, позивач мав безумовний обов`язок виконати вимоги такого наказу та прибути до ГУНП в Запорізькій області.

Зазначений наказ позивачем не було виконано, як у строк до 15.04.2022 (включно), так і до завершення службового розслідування та прийняття спірних наказів.

Відповідно до ч.2 ст.5 Дисциплінарного статуту за відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний повідомити керівнику про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу.

Відповідно до ч.3 ст.27 Дисциплінарного статуту, якщо поліцейський, викликаний уповноваженою особою у визначеному цією статтею порядку, не з`явився та не повідомив про наявність поважних причин свого неприбуття, він вважається таким, що відмовився від надання пояснень, про що уповноваженою особою складається акт.

Проте, службовим розслідуванням встановлено, що наказ не виконано позивачем, об`єктивних причин неможливості виконання наказу позивачем не наведено.

Крім того, колегія суддів бере до уваги, що позивач не надав доказів, що як поліцейський, на протязі всього часу перебування на тимчасово окупованій території вчиняв спроби прибути до ГУНП в Запорізькій області та приступити до виконання обов`язків.

Крім того, судом враховується та не заперечується учасниками справи, що на час проведення службового розслідування позивач до м. Запоріжжя не прибув.

Доводи позивача стосовно того, що окупаційна влада застосовувала до нього насильство за місцем його перебування з малолітньою донькою в с. Ботієво, Приазовського району Запорізької області у березні 2022 року та в період з 21.05.2022 року по 28.05.2022 року тримала в будівлі «народної міліції» за адресою вул. Чернишевського у м.Мелітополі, колегія суддів розцінює критично з огляду на недоведеність наведених позивачем аргументів належними та допустимими доказами, згідно вимог ст.ст. 77, 78 КАС України.

Також відповідно до даних, встановлених у матеріалах службового розслідування, 03.05.2022 року та 04.05.2022 року на виконання вимог ч.2 ст. 27 Дисциплінарного статуту Національної поліції, ОСОБА_1 засобами електронної комунікації (Телеграм. Viber, Whatsapp) надіслано листи, якими викликано позивача для надання пояснень дициплінарній комісії за фактом можливого порушення службової дисципліни, що виразилось у невиконанні останнім вимог наказу № 282 від 04.04.2022 року.

ОСОБА_1 надіслано звернення від 25.04.2022 року, від 26.04.2022 року, від 04.05.2022 року, від 05.05.2022 року, від 10.05.2022 року, відповідно до яких останній зазначав, що на теперішній час у нього відсутня можливість безпечним шляхом прибути до ГУНП в Запорізькій області, оскільки відсутні гуманітарні коридори, а також у зв`зку з перебуванням у полоні представниками окупаційної влади у нього було відібрано паспорт громадянина України та службове посвідчення.

Колегія суддів критично розцінює доводи апелянта з приводу того, що обставини наведені в службовому розслідуванні повинні були перевірятися судом першої інстанції, зокрема, щодо існування перешкод, які унеможливлювали виїзд позивача з окупованої території, які також можливо підтвердити допитом свідків та ін. Суд зазначає, що питання пов`язані з призначенням та проведення службового розслідування віднесено до дискреційних повноважень відповідача, і наведені позивачем обставини, які, на його думку, унеможливлювали виконання наказу від 04.04.2022 року № 282, повинні встановлюватися під час службового розслідування.

Крім того, колегією суддів враховується, що відповідно до інформації, опублікованої на офіційному сайті Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України https://minre.gov.ua протягом квітня 2022 року з міста Мелітополя, Запорізької області до міста Запоріжжя неодноразово гуманітарними коридорами евакуйовувались громадяни, а саме:

05.04.2022 року з міст Пологи, Василівка, Бердянськ та Мелітополь - 720 мешканців;

06.04.2022 року з міст Пологи, Василівка, Бердянськ, Мелітополь та Гуляйполе - 2515 мешканців;

07.04.2022 року з міст Пологи, Василівка, Бердянськ та Мелітополь - 2050 мешканців;

08.04.2022 року з міст Пологи, Василівка, Бердянськ, Токмак, Мелітополь, Енергодар, Оріхів, Гуляйполе - 3544 мешканців;

09.04.2022 року з міст Пологи, Василівка, Бердянськ, Токмак. Мелітополь та Енергодар - 3233 мешканців;

10.04.2022 року з міст Пологи, Василівка, Бердянськ та Мелітополь - 2409 мешканців;

11.04.2022 року з міст Пологи, Василівка, Бердянськ та Мелітополь - 3298 мешканців;

12.04.2022 року з міст Пологи, Василівка, Бердянськ та Мелітополь - 2135 мешканців:

14.04.2022 року з міст Пологи, Василівка, Бердянськ та Мелітополь - 2043 мешканців;

15.04.2022 року з міст Пологи, Василівка, Бердянськ та Мелітополь -2131 мешканців;

16.04.2022 року з міст Пологи, Василівка, Бердянськ та Мелітополь - 1211 мешканців.

Зазначені обставини свідчать про те, що у період з 05.04.2022 року по 17.04.2022 року існували об`єктивні можливості залишити територію, яка на даний час є тимчасово окупованою, але позивач такими можливостями не скористався, чим порушив вимоги наказу ГУНП в Запорізькій області від 04.04.2022 року №282.

Також колегія суддів зазначає, що дійсно запровадження воєнного стану, наявність бойових дій на території України створює загрозу для життя та здоров`я людей, які перебувають на території України.

Разом з тим позивач, як поліцейський, усвідомлюючи усі ризики, пов`язані з проходженням такої служби, склав присягу вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Крім того, відповідно до п.1, п.4 ч.3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського бути вірним Присязі поліцейського, мужньо та вправно служити народу України; безумовно виконувати накази керівників, відданні (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону.

Але позивач фактично на даний час взяті на себе обов`язки не виконав.

Доводи позивача, стосовно того, що 21.03.2022 року його було викрадено невстановленими особами з числа військовослужбовців ЗСРФ, відібрано паспорт громадянина України та інші речі, що також позбавило можливості своєчасно виїхати з окупованої території Мелітопольського району Запорізької області, що також підтверджується тим, що позивача визнано потерпілим у кримінальному проваджені № 0000098 від 08.03.2022 року за ч.1 ст. 438 КК України. Водночас, колегія суддів вважає неспроможними зазначені доводи. Як підставу для скасування судового рішення, з огляду на те, що вказане кримінальне провадження відкрито за заявою самого ОСОБА_1 та станом на час розгляду справи, в тому числі і в суді апеляційної інстанції, доказів в розумінні ст. 78 КАС України, а саме судового рішення, яке набрало законної сили та в якому підтверджено вищевказані обставини, що перешкоджали ОСОБА_1 виконати наказ відповідача, відсутні.

Крім того, наведені позивачем обставини стосовно визнання його потерпілим в кримінальному провадженні, підтверджуються лише довідкою від 05.10.2022 року, виданою старшим слідчим СУ ГУНП в Запорізькій області капітаном поліції Жидковим О., однак такий доказ не спростовує факт того, що позивач, у визначений наказом від 04.04.2022 року № 282 відповідача час вчиняв дії, спрямовані на виконання наказу щодо виїзду з тимчасово окупованих територій.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про правомірність прийнятих спірних наказів, оскільки позивачем допущено дисциплінарний проступок, що виразився у не виконанні наказу керівника без вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні такого наказу.

З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Керуючись ст.ст. 311, 315, ст. 316, ст.ст. 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01 грудня 2022 року у справі №280/6069/22 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.В. Білак

суддя І.В. Юрко