Справа № 200/1360/23
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2023-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 року справа №200/1360/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Геращенка І.В., Казначеєва Е.Г., розглянув у порядку письмового провадження апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 травня 2023 року (головуючий суддя І інстанції Чучко В.М.), складене у повному обсязі 08 травня 2023 року, у справі № 200/1360/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про:

- визнання протиправними дій щодо не зарахування до стажу роботи на посаді судді додатково двох років роботи у сфері права, який вимагався законом як мінімальний для набуття права на призначення на посаду судді вперше та у нездійсненні збільшення її щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 64% на 68% від грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді;

- зобов`язання зарахувати до стажу до роботи на посаді судді додатково двох років роботи у сфері права, який вимагався законом як мінімальний для набуття права для призначення на посаду судді вперше та збільшити відсотковий розмір її щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на 4%, а саме з 64% до 68%;

- зобов`язання здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із розрахунку 68% від суддівської винагороди судді, визначеної у довідці Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області № 241/23 від 22.02.2023 без обмеження граничного розміру, з урахуванням раніше сплачених сум, починаючи з 21.02.2023.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 08 травня 2023 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області 40 від 07.03.2023 року в частині визначення страхового стажу судді ОСОБА_1 без урахування двох років стажу (досвіду) роботи за юридичною професією та в частині обрахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді із загального відсотка від суддівської винагороди. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області зарахувати до страхового стажу судді ОСОБА_1 два роки стажу (досвіду) роботи адвокатом в Краснолиманській юридичній консультації з 29.08.1989 року по 14.04.1995 року із визначенням загального відсотку в розмірі 68% суддівської винагороди. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 21.02.2023 року, виходячи із обрахунку стажу судді - 29 років 10 місяців 26 днів та з урахуванням відсотку від суддівської винагороди в розмірі 68%, з урахуванням раніше виплачених сум, щомісячного довічного грошового утримання судді. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просив суд скасувати судове рішення та відмовити у задоволені позовним вимог у повному обсязі.

Апелянтом зазначено, що правові підстави для зарахування періоду роботи позивача з 29.08.1989 по 14.04.1995 на посаді адвоката відсутні, оскільки професія не передбачена ст. 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». За результатами розгляду наданих позивачем документів страховий стаж складає - 41 рік 06 місяців 07 днів, з них стаж судді - 27 років 10 місяців 05 днів. Щомісячне довічне грошове утримання розраховано із 64 відсотків від суддівської винагороди, зазначеної в довідці від 22.02.2023 №241/23.

Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу № 200/1360/23, однак листом суд першої інстанції повідомив, що справа паперовому вигляді відсутня. Також повідомлено, що всі документи експортовано в комп`ютерну програму «Діловодство спеціалізованого суду».

Відтак, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд».

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне зазначити наступне.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджено паспортом громадянина України.

Рішенням Донецької обласної ради народних депутатів від 25.03.1995 позивач була обрана суддею Краснолиманського міського суду, згідно Постанови Верховної Ради України від 06.04.2000 № 1617-Ш обрана суддею цього ж суду безстроково.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 16.02.2023 № 61/0/15-23 ОСОБА_1 звільнено з посади судді Краснолиманського міського суду Донецької області у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Наказом Краснолиманського міського суду Донецької області від 20.02.2023 № 1а/г «Про відрахування зі штату судді Краснолиманського міського суду Донецької області ОСОБА_1 », відповідно до рішення ВРП від 16.02.2023 за загальними обставинами (у зв`язку з поданням заяви про відставку), позивача відраховано зі штату суду.

23.02.2023 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області з заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

До заяви позивачем додано, в тому числі, довідку №241/23 від 22.02.2023 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, згідно якої станом на 20 лютого 2023 року суддівська винагорода, яка враховується при призначенні щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, складає 113508,00 грн., у тому числі: посадовий оклад 63060,00 грн.; доплата за вислугу років (80%) 50448,00 грн., а також, розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, згідно якому стаж позивача складає:

- 02 роки 00 місяців 00 днів з 29.08.1989 року по 14.04.1995 року адвокат Краснолиманської юридичної консультації;

- 27 років 10 місяців 26 днів з 17.04.1995 року по 20.02.2023 року суддя Краснолиманського міського суду Донецької області.

Усього: 29 років 10 місяців 26 днів.

Рішенням відповідача 40 від 07.03.2023 року, з 21.02.2023 року позивачу призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у розмірі 64 % від заробітку в сумі 72645,12 грн., стаж роботи на посаді судді становить 27 років 10 місяців 5 днів.

10.03.2023 року позивач звернулась до Головного управління ПФУ в Донецькій області з заявою, в якій просила зарахувати до стажу роботи судді додатково стаж роботи у сфері права (адвокат) та перерахувати щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з 64% до 68%.

Не погоджуючись із зменшенням розміру загального відсотку розрахунку від заробітку та не включенням стажу роботи адвокатом до стажу роботи, який дає право на отримання довічного грошового утримання судді у відставці позивач звернулась до суду.

Суд першої інстанції частково задовольнив вимоги позивача, зобов`язавши: зарахувати до страхового стажу судді два роки стажу (досвіду) роботи адвокатом із визначенням загального відсотку в розмірі 68% суддівської винагороди та здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 21.02.2023 року, виходячи із обрахунку стажу судді - 29 років 10 місяців 26 днів та з урахуванням відсотку від суддівської винагороди в розмірі 68%, з урахуванням раніше виплачених сум, щомісячного довічного грошового утримання судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції погоджує висновки суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами частини 1 статті 128 Конституції України (в чинній на час спірних правовідносин редакції) перше призначення на посаду професійного судді строком на п`ять років здійснюється Президентом України. Всі інші судді, крім суддів Конституційного Суду України, обираються Верховною Радою України безстроково, в порядку, встановленому законом.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні визначає Закон України від 02.06.2016 № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" (далі - Закон № 1402-VIII).

За положеннями частини третьої статті 142 Закону №1402-VІІІ, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Частиною першою статті 116 Закону №1402-VIIІ передбачено, що суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 137 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Абзацом 4 пункту 34 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Закону 1402-VIIІ визначено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Позивач була призначена суддею Краснолиманського міського суду Донецької області 17.04.1995 і на час її призначення на посаду судді, питання визначення стажу, який дає право судді на відставку, регулювався частиною 4 статті 43 Закону України "Про статус суддів" від 15.12.1992 № 2862-XII.

Згідно частини 1 статті 7 Закону України "Про статус суддів" від 15.12.1992 № 2862-XII (в редакції чинній на день набуття позивачем статусу судді) право на зайняття посади судді районного (міського), міжрайонного (окружного) суду, військового суду гарнізону має громадянин України, який досяг на день обрання 25 років, має вищу юридичну освіту і, як правило, стаж роботи за юридичною спеціальністю не менше двох років.

За частиною 2 статті 137 Закону 1402-VIIІ, до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Системний аналіз указаної норми в її взаємозв`язку з абзацом 4 пункту 34 Розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII дає підстави для висновку, що в зв`язку з набранням чинності Законом №2447-VIII, яким внесено зміни до статті 137 Закону №1402-VIII, суддям додатково до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку, підлягає зарахуванню стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Водночас, частиною першою статті 7 Закону №2862-ХІІ, яка була чинною на час обрання позивача на посаду судді, визначалось, що суддею міг бути громадянин України, який мав стаж роботи в галузі права не менш як два роки.

З огляду на зазначене, право на зарахування стажу роботи в галузі права два роки мають судді, яких було призначено на посаду судді вперше згідно з вимогами, встановленими Законом №2862-XII на день їх обрання.

Наведене свідчить про наявність у позивача права на зарахування до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку, додатково двох років роботи в галузі права (адвокатом).

Аналогічний правовий висновок був зроблений Верховним Судом у рішенні від 22 листопада 2018 року (справа №9901/805/18), залишеним без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2019 року.

З трудової книжки позивача вбачається, що вона 01.03.1989 року вона прийнята стажером в колегію адвокатів, а з 29.08.1989 року переведена в адвокати.

Згідно розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, обрахованого Краснолиманським міським судом Донецької області 20.02.2023 року, позивачу зараховано стаж тривалістю 2 роки у період її роботи адвокатом в Краснолиманській юридичній консультації.

Відтак, до страхового суддівського стажу позивача в розмірі 27 років 10 місяців 26 днів, в силу частини 1 статті 7 Закону України "Про статус суддів" від 15.12.1992 № 2862-XII, частини 2 статті 137 Закону 1402-VIIІ, абз. 4 п. 34 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Закону 1402-VIIІ підлягають зарахуванню два роки стажу (досвіду) роботи позивача в Краснолиманській юридичній консультації (до обрання її суддею Краснолиманського міського суду).

Відтак, судами встановлено та підтверджено матеріалами справи, що стаж роботи на посаді судді позивача складає 29 років 10 місяців 26 днів, а отже дії відповідача із визначення їй стажу в кількості 27 років 10 місяців 05 днів є незаконними та необґрунтованими.

Виходячи з наведеного, стаж позивача на посаді судді становить 29 років 10 місяців 26 днів, та розмір її довічного грошового утримання повинен складати 68% суддівської винагороди (50% + 18% (9 відпрацьованих років понад 20 років х 2%), обчисленої відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

При цьому суд зазначає, що визначення відсоткового розміру (64%) було незаконно обраховано відповідачем, виходячи із визначення суддівського стажу позивача 27 років.

Суд зазначає, що законодавство не розмежовує поняття «суддівський стаж» в розрізі його правозастосування (чи то при звільненні, чи то при обрахунку суми «щомісячного довічного утримання»).

Разом з тим, з позовної заяви вбачається, що позивач фактично не погоджується з прийнятим відповідачем рішенням саме в частині не зарахування до стажу період роботи адвокатом в Краснолиманській юридичній консультації з 29.08.1989 року по 14.04.1995 року та урахування відсотку 64 суддівської винагороди, обчисленої відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів", що призвело до виплати щомісячного довічного грошового утримання у невідповідному розмірі.

Оскільки право позивача на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" не порушено, то воно підлягає відновленню у спосіб, яким є визнання протиправним та скасування рішення 40 від 07.03.2023 року в частині визначення страхового стажу судді без урахування двох років стажу (досвіду) роботи за юридичною професією та в частині обрахунку розміру щомісячного грошового утримання судді із загального відсотка від суддівської винагороди.

Отже, належним способом захисту, яким буде відновлено право позивача, є зобов`язання відповідача прийняти рішення про зарахування до страхового стажу судді ОСОБА_1 період роботи за юридичною спеціальністю (досвід) - два роки - (загальний стаж 29 років) та визначення розміру загального відсотку від суддівської винагороди на рівні 68%, з проведенням відповідного перерахунку та виплатою суми щомісячного грошового утримання з урахуванням раніше виплачених сум з 21.02.2023 року (з дати призначення довідного грошового утримання).

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції та ухвалу суду першої інстанції без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 250, 272, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 травня 2023 року у справі № 200/1360/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29 червня 2023 року.

Судді А.В. Гайдар

І.В. Геращенко

Е.Г. Казначеєв