Справа № 160/86/23
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2023-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 червня 2023 року м. Дніпросправа № 160/86/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Чабаненко С.В.,

суддів: Білак С.В., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 січня 2023 року в адміністративній справі № 160/86/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Житлової комісії військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , Житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати протокол Житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 від 03.09.2018 року № 10 та наказ командира Військової частини НОМЕР_1 про затвердження цього протоколу;

- поновити ОСОБА_2 на квартирній черзі у Військовій частині НОМЕР_1 з урахуванням дати зарахування на квартирну чергу 08.06.2006 року та у порядку встановленому чинним законодавством.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 січня 2023 року відмовлено у відкритті провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України та роз`яснено позивачу, що вказаний спір має вирішуватися в порядку цивільного судочинства місцевим загальним судом.

Не погодившись з ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як встановлено судом першої інстанції відповідно до наявних у справі доказів, спір, що виник між позивачем та відповідачами є житловим (цивільним) спором, тому суд першої інстанції вказав, що спори про надання житла особам, які потребують поліпшення житлових умов, підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки в такому випадку особа звертається до суду за захистом порушеного цивільного права, яке виникає з житлових відносин, що включають право на одержання житла у зв`язку з проходженням публічної служби, тому цей спір не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, а пов`язаний з вирішенням питання щодо права на житло.

Отже, суд першої інстанції дійшов висновку, що вказаний спір не є публічно-правовим та не пов`язаний із захистом прав, свобод та інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин.

Колегія суддів вважає такий висновок необґрунтованим, з огляду на наступне.

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можна вирішити у межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (абз. 1 ч. 1 ст. 19 ЦПК України).

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів в будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, такий суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких, зазвичай, хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення процесуальні закони не віднесли до юрисдикції інших судів.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: у спорах фізичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; у спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби (пп. 1, 2 ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у чинній редакції). Близькі за змістом приписи були у пунктах 1, 2 ч. 2 ст. 17 КАС України у редакції, чинній до 15.12.2017 року.

Адміністративна справа це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір (п. 1 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Публічно-правовий спір це, зокрема, спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Суб`єкт владних повноважень це орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Отже, до справ адміністративної юрисдикції процесуальний закон відніс публічно-правові спори, ознакою яких є не лише особливий суб`єктний склад, але і їх виникнення з приводу виконання чи невиконання суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім спорів, для яких закон установив інший порядок судового вирішення. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме у тих правовідносинах, в яких виник спір.

Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Тоді як приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся з позовом про визнання незаконним та скасування протоколу Житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 від 03.09.2018 року № 10, яким, зокрема, знято його з квартирного обліку в житловій комісії Військової частини НОМЕР_1 та наказу командира Військової частини НОМЕР_1 про затвердження цього протоколу. Підставою для звернення до суду з даним позовом стало те, що житлова комісія протиправно виключила його з квартирного обліку.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що предметом спору у даній справі є рішення суб`єктів владних повноважень щодо реалізації своїх управлінських функцій, зокрема щодо виключення особи з квартирного обліку, що має наслідком порушення прав військовослужбовця на реалізацію його соціальних гарантій щодо забезпечення жилим приміщенням.

Відповідно до правового висновку ВП ВС, викладеного у постанові від 08.06.2022 року у справі № 362/643/21 спори щодо оскарження особами з числа військовослужбовців рішень, дій чи бездіяльності відомчих житлових (житлово-побутових, з контролю за розподілом житла) комісій є спорами з приводу проходження позивачами військової служби як різновиду служби публічної. Саме у зв`язку з останньою держава передбачила відповідні соціальні гарантії, а також порядок їх реалізації. Отже, такі спори належать до юрисдикції адміністративних судів.

За правилами ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, колегія суддів вважає, що даний спір належить до юрисдикції адміністративного судочинства.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку про помилковість висновків суду першої інстанції та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, у зв`язку з чим ухвала Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 січня 2023 року підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду на етапі вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 308, 311, 312, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 січня 2023 року в адміністративній справі № 160/86/23 - скасувати.

Справу № 160/86/23 направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.В. Білак

суддя І.В. Юрко