Справа № 944/2705/23
Суддя: Матвіїв І. М.
Дата ухвалення: 2023-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 944/2705/23
Провадження №2-а/944/45/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2023 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Матвіїва І.М.

з участю секретаря судового засідання Фостаковської Т.В.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Яворів, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області, поліцейського Управління патрульної поліції у Львівській області сержанта поліції Цівінського Владислава Андрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до УПП у Львівській області, поліцейського УПП у Львівській області сержанта поліції Цівінського В.А. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАС №6853886 від 18 квітня 2023 року.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що 18.04.2023 о 20 год 49 хв вона, не порушуючи Правил дорожнього руху, керувала транспортним засобом марки «Renault Megane», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись дорогою «Західний обгін м.Львова 4 км», була зупинена працівником патрульної поліції через те, що нібито проїхала на заборонений сигнал світлофору, у зв`язку з чим поліцейським УПП у Львівській області сержантом поліції Цівінським В.А. було винесено постанову серії ЕАС №6853886 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.122 КУпАП. Зазначену вище постанову позивачка вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Зокрема, зазначає, що в матеріалах справи відсутній будь-який доказ вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а сам факт винесення постанови не є доказом вчинення особою адміністративного правопорушення. Окремо ОСОБА_1 наголошує на тому, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку, а для підтвердження порушення нею Правил дорожнього руху відповідач мав би надати зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення. ОСОБА_1 вважає, що наведені вище обставини свідчать про те, що дії поліцейського УПП у Львівській області сержанта поліції Цівінського В.А. порушують її права, відтак є протиправними, оскаржувана постанова у свою чергу підлягає скасуванню як така, що не відповідає вимогам закону, із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення, оскільки в діях позивачки відсутній склад та подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Ухвалою суду від 05.05.2023 позовну заяву ОСОБА_1 до УПП у Львівській області, поліцейського УПП у Львівській області сержанта поліції Цівінського В.А. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишено без руху. Зазначені в ухвалі недоліки були усунені.

Ухвалою суду від 18.05.2023 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд справи.

29.05.2023 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача Вахула Р.О. зазначає, що з позовними вимогами вони не погоджуються, а твердження позивачки вважають спрямованими на уникнення адміністративної відповідальності з огляду на наступне. Інспектор чітко спостерігав факт допущення позивачем порушення вимог ПДР України, а тому як посадова особа єдиного контролюючого органу у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зобов`язаний був відреагувати на факти вчинення правопорушення, що і було зроблено поліцейським шляхом винесення постанови. Окрім цього, представник відповідача звертає увагу суду на те, що строк зберігання відеозаписів з портативних та відеореєєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, БпЛА становить 30 діб. УПП не були відомі наміри ОСОБА_1 скасовувати постанову та про необхідність збереження відеозапису з відеореєстраторів того дня, у зв`язку з чим відеозапис не є збереженим. Щодо визнання дій інспектора протиправними представник відповідача зазначає, що загальний місцевий суд як адміністративний не наділений правом визнавати дії суб`єкта владних повноважень протиправними. З огляду на вищенаведене, представник відповідача вважає, що оспорювана постанова є обгрунтованою та винесеною в порядку, передбаченому законодавством.

15.06.2023 ОСОБА_1 направила на адресу суду відповідь на відзив, у якому вона зазначає, що не визнає доводи відповідача, наведені у відзиві, з наступних причин. У матеріалах справи міститься лише постанова серії ЕАС №6853886 від 18 квітня 2023 року, якою позивачку визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а відповідачем не надано жодного належного чи допустимого доказу, який би підтверджував порушення нею ПДР. При цьому, графа постанови «До постанови додаються» поліцейським не заповнена, що свідчить про відсутність будь-яких доказів, отриманих в порядку, визначеному чинним законодавством України. Сам факт того, що оспорювана постанова не містить посилання на технічний засіб, за допомогою якого було здійснено фіксацію правопорушення, вказує на недотримання інспектором вимог ч.3 ст.283 КУпАп щодо змісту постанови у справі про адміністративне правопорушення, що є підставою для її скасування. Щодо твердження відповідача про те, що УПП не були відомі наміри ОСОБА_1 скасовувати постанову та про необхідність збереження відеозапису з відеореєстраторів позивачка зазначає, що 28.04.2023 в ЄСІТС нею було сформовано позовну заяву про скасування постанови та направлено до Яворівського районного суду Львівської області та стороні відповідача, що підтверджується копією квитанції про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету користувача ЄСІТС Департаменту патрульної поліції №129190 від 28.04.2023. Враховуючи вищенаведене, УПП було належним чином повідомлено про наміри позивачки оскаржувати постанову серії ЕАС №6853886 від 18 квітня 2023 року. Таким чином, ОСОБА_1 вважає доводи відповідача безпідставними.

У судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, у якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

За таких обставин, суд вбачає за можливе розглянути справу у письмовому провадженні на підставі ч.9 ст.205 КАС України.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до положень ч.4 ст.229 КАС України.

Оскільки в судове засідання 28.06.2023 не з`явилися всі учасники справи, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження, як передбачено ч.5 ст.250 КАС України, є дата складення повного судового рішення 03.07.2023.

Дослідивши та перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 18.04.2023 поліцейським УПП у Львівській області сержантом поліції Цівінським В.А. винесено постанову серії ЕАС №6853886 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Відповідно до даної постанови ОСОБА_1 18.04.2023, на автодорозі Західний обхід м.Львова 4 км, керуючи транспортним засобом проїхала на заборонений сигнал світлофору, а саме червоний, чим порушила п.8.7.3 (е) ПДР України порушення проїзду на заборонений червоний сигнал, або миготливий, або два червоних миготливих сигнали, що забороняють рух. У зв`язку з чим на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн 00 коп за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

У відповідності до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

Так, приписами статтей 9 і 10 КУпАП визначено, що під адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст.1, 13 Закону України «Про Національну поліцію» поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Систему поліції складають центральний орган управління поліцією та територіальні органи поліції. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Згідно з п.11 ч.1 ст.23, п.1 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

В силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 2 статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У вказаних вище випадках, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі (стаття 283 КУпАП) на місці вчинення правопорушення.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.3 ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Згідно з розділом 8 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису строк зберігання відеозаписів з портативних та відеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, БпЛА становить 30 діб.

Строк зберігання відеозаписів за рішенням керівника органу, підрозділу поліції може бути збільшено у разі використання їх у процесі здійснення оперативно-розшукової діяльності, у рамках розслідування кримінального провадження та/або в провадженнях у справах про адміністративні правопорушення, у разі фіксації надзвичайних подій за участю особового складу поліції, інших подій, якщо вони можуть бути використані в процесі службової діяльності органів, підрозділів поліції, під час проведення службових розслідувань.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч.1, 2 ст.77 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Ч.2 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Суд враховує той факт, що відповідача було належним чином повідомлено про наміри позивачки оскаржувати постанову серії ЕАС №6853886 від 18 квітня 2023 року, що підтверджується копією квитанції про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету користувача ЄСІТС - Департаменту патрульної поліції №129190 від 28.04.2023.

Однак, відеозапису та будь-яких інших доказів, які б свідчили про порушення позивачем правил дорожнього руху України, відповідачем суду не надано, у матеріалах справи як доказ наявна лише постанова, яка є предметом оскарження.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 26.04.2018 у справі № 338/1/17 оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем по справі не було надано належних доказів, в розумінні ст.251 КУпАП, на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, яке полягало у порушенні п.8.7.3 (е) ПДР України, а відтак відповідач не довів правомірність винесення ним оскаржуваної постанови.

Таким чином, наведені позивачем обставини не спростовані відповідачем, суду не представлено доказів на підтвердження обставин, викладених у постанові в справі про адміністративне правопорушення.

Отже, відповідачем не було доведено правомірність прийнятої постанови серії ЕАС №6853886 від 18 квітня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, проаналізувавши зібрані в судовому засіданні докази та норми чинного законодавства, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, не доведена. Доказів, які підтверджували б факт умисного вчинення позивачем правопорушення, судом не здобуто.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення від 18.04.2023, винесена відносно ОСОБА_1 , не відповідає вимогам ст.283 КУпАП, є незаконною та необґрунтованою, оскільки при її винесенні не виконано усі вимоги чинного законодавства та не з`ясовано усіх обставин справи, а тому постанова підлягає скасуванню.

Справу про адміністративне правопорушення відносно позивача слід закрити, оскільки немає доказів події адміністративного правопорушення, а відсутність події адміністративного правопорушення, у відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, виступає обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Водночас, суд звертає увагу на те, що частиною 3 статті 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. А отже, чинним законодавством не передбачено можливості місцевим загальним судом як адміністративним визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними, тому в частині задоволення цієї позовної вимоги суд вважає за доцільне відмовити.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.19 Конституції України, ч.1 ст.122 та ч.5 ст.121 КУпАП, ст.6,8,9,72,77,134,242,243-246,262,286 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області, поліцейського Управління патрульної поліції у Львівській області сержанта поліції Цівінського Владислава Андрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Скасувати постанову поліцейського Управління патрульної поліції у Львівській області сержанта поліції Цівінського Владислава Андрійовича серії ЕАС №6853886 від 18.04.2023 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складеної відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області.

У задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправними дій поліцейського Управління патрульної поліції у Львівській області сержанта поліції Цівінського Владсилава Андрійовича відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 03 липня 2023 року.

Повне найменування сторін:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, , адреса місцезнаходження: вул.Перфецького, 19, м.Львів.

відповідач поліцейський Управління патрульної поліції у Львівській області сержант поліції Цівінський Владислав Андрійович, місце роботи: Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, , адреса місцезнаходження: вул.Перфецького, 19, м.Львів.

Суддя І.М.Матвіїв