Справа № 620/3538/22
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2023-06-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/3538/22 Головуючий у 1 інстанції - Ткаченко О.Є.
Суддя-доповідач - Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Ганечко О.М., Кузьменка В.В.,

за участю секретаря Шляги А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.04.2023 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

В 2022 році ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо ненарахування та невиплати з 10.11.2021 підвищення до пенсії ОСОБА_1 , як непрацюючому пенсіонеру, яка проживає в зоні гарантованого добровільного відселення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28.02.1991 № 796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити із 10.11.2021 нарахування та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_1 , як непрацюючому пенсіонеру, яка проживає в зоні гарантованого добровільного відселення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28.02.1991 № 796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із Законом про Державний бюджет на відповідний рік).

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.07.2022 позов задоволено.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 02.03.2023 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області протягом тридцяти днів з дня отримання цієї ухвали подати до Чернігівського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду у справі № 620/3538/22.

31.03.2023 на адресу суду першої інстанції від Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області надійшов звіт про виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.07.2022 у справі № 620/3538/22.

У звіті зазначено, що ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії з 10.11.2021, як непрацюючому пенсіонеру, яка проживає в зоні гарантованого добровільного відселення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28.02.1991 № 796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам. Розмір пенсії відповідно до рішення суду з 10.11.2021 становить 14 148, 79 грн.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.04.2023 прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 31.03.2023 про виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.07.2022 у справі №620/3538/22; рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.07.2022 у справі № 620/3538/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії вважати виконаним.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.04.2023 ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, з урахуванням уточнень, просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції, як таку, що постановлена з порушенням норм законодавства та прийняти нове рішення, яким у прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 31.03.2023 про виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.07.2022 у справі №620/3538/22 відмовити та встановити новий строк для подання остаточного звіту про повне виконання зазначеного рішення суду.

В судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв`язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 13 ст. 10, ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що зазначена апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч.ч. 1-2 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписами статей 129 та 129-1 Конституції України, обов`язковість рішень суду визначена як одна з основних засад судочинства. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Нормами ч.ч. 2-3 ст. 14 КАС України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Також, статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Конституційний Суд України вказав, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини рішення від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Конституційний Суд України у рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі Шмалько проти України, заява № 60750/00, від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Крім того, у рішенні від 15 травня 2019 року №2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику Європейського суду з прав людини підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі Валерій Фуклєв проти України від 7 червня 2005 року, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі Шмалько проти України від 20 липня 2004 року, заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі Юрій Миколайович Іванов проти України від 15 жовтня 2009 року, заява № 40450/04; пункт 64 рішення у справі Apostol v. Georgia від 28 листопада 2006 року, заява № 30779/04).

Також, Конституційний Суд України у рішенні від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

З метою забезпечення виконання судового рішення, статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено дві форми судового контролю за виконанням судового рішення: 1) зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду; 2) накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Аналіз зазначених положень дає підстави для висновку про те, що встановлення судового контролю шляхом подання звіту про виконання рішення суду є заходом превентивного впливу на відповідача у справі з метою своєчасного виконання своїх зобов`язань у межах відповідної справи.

Колегія суддів зазначає, що, в даному випадку, перевіряючи звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області необхідно встановити факт виконання відповідачем рішення Чернігівського окружного адміністративного суду в повному обсязі.

Колегія суддів, зазначає, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.07.2023 у справі № 620/3538/22, яке 03.08.2022 набрало законної сили, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити із 10.11.2021 нарахування та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_1 , як непрацюючому пенсіонеру, яка проживає в зоні гарантованого добровільного відселення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28.02.1991 № 796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із Законом про Державний бюджет на відповідний рік).

Колегія суддів зазначає, що на виконання ухвали Чернігівського окружного адміністративного суду від 02.03.2023, якою встановлено строк для надання підтвердження виконання судового рішення, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області дійсно проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 та обраховано передбачене рішенням суду підвищення із застосуванням розрахункової величини мінімальної заробітної плати.

Водночас, додані відповідачем докази свідчать про застосування мінімальної заробітної плати як сталої величини у законодавчо встановленому станом на 10.11.2021 розмірі, а саме 6000,00 грн. Таким чином, відповідач обраховуючи доплату до пенсії у розмірі двох мінімальних заробітних плат встановлює таку доплату з 10.11.2021 в розмірі 12 000, 00 грн. та у подальшому її розмір не змінюється в залежності від збільшення розміру мінімальної заробітної плати.

Колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що станом на момент виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.07.2023 у справі № 620/3538/22 розмір мінімальної заробітної плати становив 6 700, 00 грн.

Вказане свідчить про неповне виконання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.07.2022.

Також, колегія суддів звертає увагу, що після перерахунку пенсії позивача на виконання рішення суду від 04.07.2022 у відповідача виникла перед ОСОБА_1 заборгованість, яку на момент винесення судом першої інстанції оскаржуваної ухвали погашено не було.

Отже, рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.07.2022 є невиконаним і в частині здійснення виплати позивачу відповідної суми заборгованості.

При цьому, колегія суддів зауважує, що відповідачем не надано доказів вчинення всіх можливих заходів для забезпечення реального здійснення виплати позивачу відповідної суми заборгованості.

Враховуючи вищезазначене, на переконання колегії суддів, станом на момент постановлення судом першої інстанції оскаржуваної ухвали від 05.04.2023, були відсутні підстави вважати, що відповідачем виконано рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.07.2022 в повному обсязі.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції помилково визнано поданий Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області звіт таким, що підтверджує виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.07.2022.

При цьому, зважаючи на те, що відповідач не вірно обрахував доплату до пенсії у розмірі двох мінімальних заробітних плат в залежності від збільшення розміру мінімальної заробітної плати, а також не здійснив виплату позивачу заборгованості, то такий спосіб судового контролю за виконання судового рішення, як встановлення нового строку для подання звіту про виконання судового рішення, на думку апеляційного суду, буде доцільним у цій правовій ситуації, як спосіб перевірити хід виконання рішення суду.

На підставі наведеного вище, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції прийняте рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Апелянт надав до суду докази, що спростовують правомірність ухвали суду першої інстанції.

В свою чергу, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції вирішив її скасувати та ухвалити нове рішення, оскільки судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 229, 243, 244, 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.04.2023 про прийняття звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 31.03.2023 про виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.07.2022 у справі № 620/3538/22 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 31.03.2023 про виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.07.2022 у справі № 620/3538/22 - відмовити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області подати протягом одного місяця з дати отримання копії цієї постанови до Чернігівського окружного адміністративного суду новий звіт про виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.07.2022 у справі № 620/3538/22.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Ганечко О.М.

Кузьменко В.В.

Повний текст постанови виготовлений 29.06.2023.