Справа № 520/3130/22
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2023-06-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2023 р. Справа № 520/3130/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бартош Н.С.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Лугансько-Павлоградського зонального відділу військової служби правопорядку на рішення Харківського окружного адміністративного суду(головуючий суддя І інстанції: Тітов О.М.)від 08.09.2022 по справі № 520/3130/22

за позовом ОСОБА_1

до Луганського зонального відділу військової служби правопорядку

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Луганського зонального відділу військової служби правопорядку, в якому просив:

визнати протиправною бездіяльність Луганського зонального відділу військової служби правопорядку яка полягає у не здійсненні позивачу нового розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні та не виплаті одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний каледарний рік служби без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди, які позивач отримував під час проходження військової служби

зобов`язати Луганський зональний відділ військової служби правопорядку здійснити позивачу новий розрахунок розміру одноразової грошової допомоги при звільненні та виплати позивачу одноразову грошову допомогу при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням урахування щомісячної додаткової грошової винагороди, які позивач отримував під час проходження військової служби з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач не здійснив позивачу новий розрахунок та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, яку позивач отримував під час проходження військової служби.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08.09.2022 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Луганського зонального відділу військової служби правопорядку яка полягає у не здійсненні позивачу нового розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні та не виплаті позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди, які ОСОБА_2 позивач отримував під час проходження військової служби.

Зобов`язано Луганський зональний відділ військової служби правопорядку здійснити позивачу новий розрахунок розміру одноразової грошової допомоги при звільненні та виплати позивачу одноразову грошову допомогу при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням урахування щомісячної додаткової грошової винагороди, які позивач отримував під час проходження військової служби з урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідач, не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове, яким закрити провадження у справі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, невірно застосовані норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Вказує, що приймаючи рішення суд не взяв до уваги, що позивач раніше вже звертався до суду. Так, постановою Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 14 квітня 2020 року по справі № 820/3719/18, Касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково та зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні, передбачену частиною другою статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди в розмірі 50% грошового забезпечення та винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операцій які позивач отримував під час проходження військової служби, із урахуванням раніше виплаченої суми одноразової грошової допомоги. Постанова набрала законної сили 14.04.2020.На виконання вказаної постанови відповідно до відомостей розрахунку звільнених військовослужбовців Луганського ЗВ Військової служби правопорядку №№ 08/5-20, 08/6-20 ОСОБА_1 до перерахування належало 67212,09 гри. та 37196,07 грн. відповідно. Згідно виписки по рахунках Лугансько-Павлоградського зонального відділу Військової служби правопорядку від 16.07.2020 позивачу була здійснена доплата одноразової грошової допомоги при звільненні згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 30.04.2020 № 98 та постанови Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 14 квітня 2020 року по справі № 820/3719/18 у сумі 67212.09 грн. Також згідно виписки по рахунках Лугансько-Павлоградського зонального відділу Військової служби правопорядку від 18.09.2020 позивачу була здійснена доплата одноразової грошової допомоги при звільненні згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 30.04.2020 № 98 та постанови Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 14 квітня 2020 року по справі № 820/3719/18 у сумі 37196.07 грн. Таким чином відповідач в повній мірі виконав постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 14 квітня 2020 року по справі № 820/3719/18. Отже, спір між позивачем та Луганським зональним відділом Військової служби правопорядку (Лугансько-Павлоградським зональним відділом Військової служби правопорядку) стосовно питання щодо здійснення розрахунку розміру одноразової грошової допомоги при звільненні та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди вже врегульовано постановою Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 14 квітня 2020 року по справі № 820/3719/18.

Позивач письмовий відзив на апеляційну скаргу не надав.

Ухвалами Другого апеляційного адміністративного суду від 04.04.2023 року відкрито апеляційне провадження у справі та призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Копії вказаних ухвал разом з апеляційною скаргою отримано позивачем засобами поштового зв`язку, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення.

Відповідачу вказані ухвали надіслано в його електронний кабінет, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач проходив дійсну військову службу у Луганському зональному відділі військової служби правопорядку та виключений зі списків особового складу та з усіх видів забезпечення.

Відповідно до грошового атестату№ 307642позивачу було нараховано одноразову грошову допомогу у разі звільнення з військової служби за кожний повний календарний рік служби. Але при розрахунку розміру грошової допомоги військовослужбовцям у разі звільнення з військової служби яка була виплачена, відповідач не врахував у складі місячного грошового забезпечення щомісячну додаткову грошову винагороду, яку позивач отримував під час проходження військової служби.

Позивач, через свого представника, звернувся із запитом, щодо надання інформації про підстави з яких позивачу не була нарахована та виплачена одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та витребування документів.

За наслідком розгляду адвокатського запиту, листом за підписом ТВО командира військової частини НОМЕР_1 від 28.01.2022 № 431/юк надано витребувані документи.

Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не виплати одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди, а свої законні права порушеними, звернувся з даним позовом до суду.

Задовольнивши позов, суд першої інстанції дійшов висновку про їх обґрунтованість.

Перевіривши висновки суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про наступне.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Вказана підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті. Перешкодою для звернення до суду є наявність у тотожному спорі рішення або постанови суду, що набрали законної сили, або ухвали про закриття провадження у справі. Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони й інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.

При цьому, слід зазначити, що підстава позову - це ті обставини і норми права, які дозволяють особі звернутися до суду, а предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, стосовно яких він просить ухвалити судове рішення. Отже, визначаючи підстави позову як елемент його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин. Відтак, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були названі ним інакше.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 09.10.2018 р. у справі № 809/487/18.

Як вказував відповідача та встановлено судом, ОСОБА_1 вже звертався до суду з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 у якій просив:

- визнати протиправною бездіяльність (дії) військової частини НОМЕР_1 , які полягають у розрахунку та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні, передбаченої статтею 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції, які ОСОБА_1 отримував під час проходження військової служби;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату вказаної одноразової грошової допомоги при звільненні з включенням в її розмір 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції, які ОСОБА_1 отримував під час проходження військової служби з урахуванням вже виплачених сум.

Як встановлено судами під час розгляду справи№ 820/3719/18, позивач проходив військову службу у Збройних Силах України на посаді начальника Луганського зонального відділу військової служби правопорядку. Під час проходження військової служби позивач отримував у складі грошового забезпечення щомісячну грошову винагороду, індексацію, що підтверджується копією грошового атестата №307642 та копіями довідок.

24.06.2017р. позивач звільнений з військової служби у запас та виключений зі списків особового складу Луганського зонального відділу Військової служби правопорядку.

При звільненні військова частина НОМЕР_1 розрахувала розмір одноразової грошової допомоги та виплатила позивачу одноразову грошову допомогу при звільненні без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди, яка виплачувалася позивачу відповідно до Постанови КМУ № 889 та індексації.

05.03.2018р. позивач звернувся до Військової частини НОМЕР_1 із заявою, якою просив здійснити новий розрахунок розміру одноразової допомоги при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції, які позивач отримував під час проходження військової служби; виплатити позивачу своєчасно не виплачену частину одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахування щомісячної додаткової грошової винагороди і винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції, індексації, які позивач отримував під час проходження військової служби.

Відповідач не здійснив позивачу новий розрахунок розміру одноразової грошової допомоги при звільненні.

Вважаючи зазначені дії відповідача протиправними, ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06.06.2018 року по справі № 820/3719/18, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.07.2018 року, у задоволені позовних вимог було відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 14.04.2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06 червня 2018 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 липня 2018 року у справі № 820/3719/18 скасовано та ухвалено у справі нове рішення, яким позов задоволено.

Тобто, заявлені позивачем у даній справі та у справі по справі №820/3719/18позовні вимоги є аналогічними. Підстави звернення до суду також є аналогічними.

Як вказував відповідач в апеляційні скарзі, на виконання постанови Верховного Суду від 14.04.2020 року по справі № 820/3719/18, відповідно до відомостей розрахунку звільнених військовослужбовців Луганського ЗВ Військової служби правопорядку №№ 08/5-20, 08/6-20 ОСОБА_1 до перерахування належало 67212,09 гри. та 37196,07 грн. відповідно.

Згідно виписки по рахунках Лугансько-Павлоградського зонального відділу Військової служби правопорядку від 16.07.2020 (номер документа 282) позивачу була здійснена доплата одноразової грошової допомоги при звільненні згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 30.04.2020 № 98 та постанови Верховного Суду від 14 квітня 2020 року по справі № 820/3719/18 у сумі 67212.09 грн.

Також згідно виписки по рахунках Лугансько-Павлоградського зонального відділу Військової служби правопорядку від 18.09.2020 (номер документа 365) позивачу була здійснена доплата одноразової грошової допомоги при звільненні згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 30.04.2020 № 98 та постанови Верховного Суду від 14 квітня 2020 року по справі № 820/3719/18 у сумі 37196.07 грн.

В зв`язку з чим, відповідач вказував, що ним в повному обсязі виконано постанову Верховного Суду від 14.04.2020 року по справі № 820/3719/18.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що у відповіді на адвокатський запит представника позивача за підписом ТВО командира військової частини НОМЕР_1 від 28.01.2022 № 431/юк (а.с. 8) в якості додатків вказано платіжні доручення № 282 від 15.07.2020 року та № 365 від 17.09.2020 року, на підставі яких позивачу було здійснено виплату доплату одноразової грошової допомоги при звільненні.

Тобто, станом на час звернення до суду із даним позовом позивач був обізнаний про результати розгляду справи № 820/3719/18 та отримав доплату одноразової грошової допомоги при звільненні.

Враховуючи описані вище обставини та норми законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що спір між тими ж сторонами, про той самий предмет та з тієї ж підстави вже вирішено судом в межах адміністративної справи № 820/3719/18.

Рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (ч. 1 ст. 242 КАС України).

За наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково (п. 3 ч. 1 ст. 315 КАС України).

У відповідності до ч. 1 ст. 319 КАС України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Враховуючи встановлені обставини у справі та допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 319, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Лугансько-Павлоградського зонального відділу військової служби правопорядку задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.09.2022 по справі №520/3130/22скасувати та закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Н.С. Бартош
Судді(підпис) (підпис) З.Г. Подобайло О.В. Присяжнюк