Справа № 569/16939/22
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2023-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 рокуЛьвівСправа № 569/16939/22 пров. № А/857/9014/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді : Кухтея Р.В.,

суддів : Обрізка І.М., Шевчук С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на додаткове рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 05 травня 2023 року (ухвалене головуючою-суддею Кучиною Н.Г. в порядку ч.4 ст.229 КАС України у м. Рівне) у справі за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за його адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування рішення,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції (далі - ДПП, відповідач-1), Управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП (далі УПП, відповідач-2), в якому з урахуванням зміни предмета позову просив скасувати рішення службової (посадової) особи УПП інспектора сержанта поліції Бульченка Олександра Сергійовича, а саме : постанову про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ЕАР №6106707 від 01.11.2022, винесену щодо нього, за порушення п.12.9 в Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП (перевищення встановлених обмежень швидкості руху, проїзд на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху та порушення інших правил дорожнього руху) та якою до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 10.01.2023 позовні вимоги були задоволені повністю.

Додатковим рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 05.05.2023 заяву позивача було задоволено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з ДПП на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.

Не погодившись з додатковим рішенням суду першої інстанції, ДПП подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та відмовити позивачу у задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що витрати на правничу допомогу є безпідставно завищеними, необґрунтованими, не підтверджені належними доказами, не відповідають принципам розумності та є неспівмірними зі складністю справи та обсягом виконаних робіт, оскільки згідно акту виконаних робіт, представником позивача було підготовлено лише один процесуальний документ, який є типовим та нескладним у його підготовці.

Позивач не скористався правом подачі відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк.

З урахуванням положень ст.ст.311, 286 КАС України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо можливості розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, додаткове рішення змінити в частині розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу, виходячи з наступного.

Ухвалюючи додаткове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що витрати у розмірі 5000 грн є співмірними зі складністю цієї справи, фактично наданим адвокатом обсягом послуг у суді та відповідають критерію реальності таких витрат. Представник відповідача не навів обґрунтованих доводів щодо їх непропорційності наданим послугам.

Проте, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1, 2 ст.134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави та за результатами розгляду справи підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Частиною третьою статті 134 КАС України передбачено, що для цілей розподілу судових витрат : 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно ч.4 ст.134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч.7 ст.139 КАС України).

Згідно ч.9 ст.139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналіз наведених положень законодавства, дає підстави для висновку, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Крім цього, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди досліджують на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.09.2019 по справі №810/3806/18, від 19.09.2019 по справі №826/8890/18.

Колегія суддів зазначає, що на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції додано ордер серії ВК №1060172, договір про надання правової допомоги від 07.11.2022, додатковий договір від 12.01.2023 на суму 5000,00 грн, акт про результати надання правової допомоги, виконаних робіт та наданих послуг від 12.01.2023, рахунок-фактура №12-01 від 12.01.2023 на суму 5000,00 грн та квитанцію до прибуткового касового ордеру №12-01 від 12.01.2023 на суму 5000,00 грн.

Розмір правничої допомоги визначено гонораром, оплата якого визначається внаслідок складання акту наданої правової допомоги. Згідно акту розмір витрат на правничу допомогу становить 15075,00 грн, складається із ділової зустрічі та усної консультації клієнта ОСОБА_1 . Визначення тактики та стратегії ведення справи та подальше їх узгодження із клієнтом - 1 год. *1005 грн = 1005 грн.

Колегія суддів звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені, договором на правову допомогу, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документи про оплату таких послуг та розрахунком таких витрат.

В матеріалах цієї справи наявний належним чином складений договір про надання правової допомоги, оформлені та підписані документи, які містять детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом.

Однак, колегія суддів вважає, що сума судових витрат на професійну правничу допомогу, яку позивач просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, підлягає зменшенню у зв`язку з відсутністю ознак співмірності, визначених ч.5 ст.134 КАС України.

Враховуючи обсяг наданих послуг адвокатом, виходячи з критерію розумності, пропорційності, співмірності розподілу витрат на професійну правничу допомогу та те, що заявлена сума до відшкодування витрат на правничу професійну допомогу (5000,00 грн) є неспівмірною з вимогами про скасування постанови, якою накладено штраф у розмірі 340,00 грн, незначною складністю цієї справи та наявністю значної судової практики за вказаною категорією справ, суд апеляційної інстанції вважає, що розмір вказаних витрат підлягає стягненню в сумі 1500,00 грн.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відшкодування судових витрат позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 1500 грн, оскільки такий розмір витрат є цілком обґрунтованим та пропорційним до предмета задоволеного позову.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України та ст.17 Закону України Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини, суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерела права.

Відповідно до практики ЄСПЛ, про що, зокрема, відзначено у п.95 рішення у справі Баришевський проти України (Заява №71660/11), п.80 рішення у справі Двойних проти України (Заява №72277/01), п.88 рішення у справі Меріт проти України (заява №66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у п.154 рішення ЄСПЛ у справі Lavents v. Latvia (заява №58442/00) зазначено, що згідно ст.41 Конвенції, Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при стягненні витрат на правничу допомогу допустив невідповідність своїх висновків обставинам справи, що відповідно до ст. 317 КАС України є підставою для зміни додаткового рішення.

Керуючись ст.ст.132, 134, 139, 308, 311, 315, 317, 321, 325, 328, 329 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції задовольнити частково.

Додаткове рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 05 травня 2023 року по справі №569/16939/22 змінити в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу, виклавши абзац другий резолютивної частини рішення в наступній редакції :

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (вулиця Ф. Ернста, 3, місто Київ, поштовий індекс - 03048, код ЄДРПОУ - 40108646) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді І. М. Обрізко
С. М. Шевчук