Справа № 120/8266/21-а
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

21 червня 2023 р. Справа № 120/8266/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Заброцької Людмили Олександрівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрально-Західного Міжрегіонального Управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Центрально Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції (далі - відповідач) про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що згідно з вироком Піщанського районного суду Вінницької області від 21.12.2011 позивач засуджений до довічного позбавлення волі та відбуває покарання в державній установі "Вінницька установа виконання покарань (№ 1)".

01.03.2021 позивач звернувся зі скаргою на Урядову гарячу лінію з приводу не здійснення Державною установою "Вінницька установа виконання покарань (№ 1)" 24.02.2021 заміни постільної та натільної білизни, прасування білизни. Вказана скарга була скерована за належністю до відповідача.

Листом відповідача від 17.03.2021 № 2.1/374-21/П-298 позивача повідомлено про відсутність порушень законних прав позивача щодо забезпечення прав засудженого на прасування заміну постільної та натільної білизни 24.02.2021 під час миття в лазні.

Позивач вважає, що відповідач не провів належну перевірку його звернення і у відповіді від 17.03.2021 року безпідставно зазначив про відсутність порушень прав позивача, у зв`язку з чим, за захистом своїх прав позивач звернувся з цим позовом до суду.

Ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами, а також встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

Представником відповідача подано відзив на адміністративний позов, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зокрема зазначив, що на виконання листа Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України міжрегіональним управлінням була проведена службова перевірка скарги засудженого ОСОБА_1 від 01.03.2021. Провівши перевірку звернення, управлінням було встановлено відсутність порушень прав заявника, які він зазначив у зверненні на Урядову гарячу лінію від 01.03.2021, про що його повідомлено листом від 17.03.2021 №2.1/374-21/П-298. Щодо твердження позивача про те, що факт порушення його прав на прасування та отримання білизни може бути підтверджено камерою відеоспостереження відповідач вказав, що відповідно до розділу ХХІІІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 28.08.2018 № 2823/5, забороняється встановлювати відеокамери у приміщеннях (камерах), в яких проводяться медичні обстеження (огляди) засуджених, особистий обшук з роздяганням, жилих кімнатах тривалих побачень, а також у лазнях, роздягальнях, душових та туалетних кімнатах. Відповідач вказав, що видача постільної білизни чи натільної білизни засудженим не може фіксуватися камерою відеоспостереження, оскільки вона не встановлюється в камерах чи лазнях, де може видаватися білизна.

Від представниці позивач на адресу суду надійшла відповідь на відзив, у якій зазначається, що позивач вважає відзив на позовну заяву необґрунтованим. Також вказано, що за весь час перебування ОСОБА_1 у Державній установі "Вінницька установа виконання покарань (№ 1)" його не було забезпечено наступним речовим майном: майками. натільною білизною, а також не в повному обсязі забезпечено постільною білизною.

Заперечення на відповідь на відзив відповідачем не подавались.

З"ясувавши доводи сторін, викладені в заявах по суті справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Вироком Піщанського районного суду Вінницької області від 21.12.2011 позивача засуджено до довічного позбавлення волі. Місцем відбування призначеного покарання є Державна установа "Вінницька установа виконання покарань (№ 1)".

01.03.2021 позивач звернувся на Урядову гарячу лінію зі скаргою на дії ДУ "Вінницька установа виконання покарань (№ 1)". Відповідно до реєстраційної картки звернення від 01.03.2021 зазначено, що заявник скаржиться на дії ДУ "Вінницька установа виконання покарань (№ 1)". Повідомив, що 24.02.2021 в день під час миття у лазні не було здійснено заміни, прасування його постільної білизни, чим порушили його права. Просив здійснити перевірку по вказаній інформації.

Вказане звернення позивача було направлено для розгляду до відповідача та зазначено про необхідність направлення відповіді заявнику.

Відповідачем проведено перевірку звернення позивача ( П-298 ), за наслідком якої затверджено висновок за матеріалами перевірки звернення від 17.03.2021 року згідно з яким фактів порушення законних прав та інтересів ОСОБА_1 з боку ДУ "Вінницька установа виконання покарань (№ 1)" виявлено не було.

Листом відповідача від 17.03.2021 №2.1/375-21/П-298 позивача повідомлено, що фактів порушення його законних прав та інтересів з боку ДУ "Вінницька установа виконання покарань (№ 1)" встановлено не було.

Вважаючи дії відповідача щодо неналежного розгляду його звернення від 01.03.2021 протиправними, позивач з метою захисту своїх прав та законних інтересів звернувся із цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд враховує наступне.

Нормативно-правовим актом, який регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими є - Кримінально-виконавчий кодекс України (далі - КВК України).

Відповідно до частини першої статті 7 КВК України, держава поважає і охороняє права, свободи і законні інтереси засуджених, забезпечує необхідні умови для їх виправлення і ресоціалізації, соціальну і правову захищеність та їх особисту безпеку.

Засуджені користуються всіма правами людини та громадянина, передбаченими Конституцією України, за винятком обмежень, визначених цим Кодексом, законами України і встановлених вироком суду (ч. 2 ст. 7 КВК України).

Частиною четвертою статті 7 КВК України визначено, що правовий статус засуджених визначається законами України, а також цим Кодексом, виходячи із порядку і умов виконання та відбування конкретного виду покарання.

Статтею 8 КВК України передбачені основні права засуджених. Зокрема одним із них є право звертатися відповідно до законодавства з пропозиціями, заявами і скаргами до адміністрації органів і установ виконання покарань, їх вищестоящих органів, до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, Європейського суду з прав людини, а також інших відповідних органів міжнародних організацій, членом або учасником яких є Україна, до уповноважених осіб таких міжнародних організацій, суду, органів прокуратури, інших органів державної влади, органів місцевого самоврядування та об`єднань. Відповідні звернення (кореспонденція) подаються до адміністрації установи виконання покарань. Про отримання адміністрацією звернення (кореспонденції) засудженому видається талон-підтвердження. Протягом трьох діб (а у випадках, встановлених законодавством, протягом однієї доби) з часу видачі талона-підтвердження зазначене звернення (кореспонденція) направляється адресату.

В свою чергу, порядок і умови виконання та відбування покарання у виді довічного позбавлення волі визначені ст. 151 КВК України. Так, частина друга статті 151 КВК України вказує, що на осіб, які відбувають довічне позбавлення волі, поширюються права і обов`язки засуджених до позбавлення волі, передбачені статтею 107 цього Кодексу.

При цьому, організація лазно-прального обслуговування осіб, які тримаються в установах виконання покарань та слідчих ізоляторах, визначається Положенням про організацію лазне-прального обслуговування осіб, які тримаються в установах виконання покарань та слідчих ізоляторах, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 08.06.2012 р. № 849/5 (далі- Положення № 849/5).

Відповідно до п. 1.2 розділу І Порядку № 849/5 лазне-пральне обслуговування осіб, які тримаються в установах виконання покарань та слідчих ізоляторах, включає:

- організацію регулярного щотижневого миття в лазні з обов`язковою заміною натільної та постільної білизни, рушників;

- прання верхнього одягу, натільної та постільної білизни, рушників та іншого майна, крім шкарпеток. Прання шкарпеток засудженими (особами, взятими під варту) здійснюється самостійно;

- дезінфекцію (дезінсекцію) верхнього одягу, натільної та постільної білизни, постільних речей (ковдр, матраців, подушок), рушників (далі - речове майно);

- ремонт речового майна;

- надання перукарських послуг;

- забезпечення милом, пральним порошком, кальцинованою содою та іншими мийними засобами для лазне-пральних, санітарно-гігієнічних та туалетних потреб згідно з установленими законодавством нормами;

- забезпечення лазне-пральним обладнанням і запасними частинами до нього, інвентарем, перукарським інструментом та іншими експлуатаційними матеріалами, коштами на оплату витрат на лазне-пральне обслуговування.

Пунктами 3.1 - 3.3 Положення № 849/5 визначено, що миття у лазні засуджених (осіб, узятих під варту) здійснюється щотижня з обов`язковою одночасною заміною натільної та постільної білизни.

У комплект білизни, яка підлягає обов`язковій заміні при кожному митті, входять: нижня білизна (майка та труси, натільна сорочка та кальсони), два простирадла, наволочка на подушку верхня та рушник.

Для підтримання особистої гігієни засуджені (особи, взяті під варту) жіночої статі приймають душ у гуртожитках (корпусних відділеннях) у спеціально облаштованих для цього місцях, але не менше двох разів на тиждень.

Кухарі та пекарі установ, крім миття у лазні, щодня приймають душ.

В даному ж випадку, як слідує із матеріалів справи, 22.03.2021 ОСОБА_1 звернувся на Урядову гарячу лінію зі скаргою на дії ДУ "Вінницька установа виконання покарань (№ 1)".

Як слідує із реєстраційної картки звернення, яке надійшло на адресу відповідача, позивач звернувся зі скаргою на дії ДУ "Вінницька установа виконання покарань (№ 1)" та зазначив, що 24.02.2021 в день під час миття у лазні не було здійснено заміни, прасування постільної білизни.

В той же час, як видно із записів Книги обліку видачі мила, миття в бані та заміни білизни корпусного відділення №3, 24.02.2021 в камері №133, в якій відбуває покарання позивач, було проведено заміну постільної білизни (запис №15).

При цьому, суд наголошує, що реєстраційна картка звернення, яка надійшла на адресу відповідача, в графі "Зміст звернення" містить зміст скарги ОСОБА_1 , яка стосується саме не проведення заміни прасування постільної білизни.

Поряд із цим, жодної інформації щодо не проведення прасування чи/або заміни саме натільної білизни реєстраційна карта звернення не містить.

З огляду на викладене, суд відхиляє посилання позивача в позові на те, що оскільки ДУ "Вінницька установа виконання покарань (№ 1)" взагалі не забезпечила його натільної білизною, а тому і не могла її змінювати та прасувати в дні під час миття його в лазні, адже дані обставини не були предметом скарги, що підтверджується реєстраційною карткою звернення ОСОБА_1 від 01.03.2021, в якій крім іншого зазначено, що текс звернення зачитано.

В той же час, як видно із матеріалів справи, в іншій частині звернення відповідачем проведено перевірку викладених питань щодо порушення прав ОСОБА_1 , що полягає у не здійсненні заміни постільної білизни 24.02.2021.

Так, на вимогу суду відповідачем надано матеріали перевірки звернення позивача ( П-298 ), за наслідком якої затверджено висновок за матеріалами перевірки звернення від 17.03.2021 року, згідно з яким фактів порушення законних прав та інтересів ОСОБА_1 з боку ДУ "Вінницька установа виконання покарань (№ 1)" виявлено не було.

Відповідно до наданих матеріалів перевірки такі містять відомості з книги обліку видачі мила, миття в бані та заміни білизни корпусного відділення №3, зокрема відомості щодо 24.02.2021 року та камери №133, в якій утримується засуджений ОСОБА_1 .

Відповідно до зафіксованої в журналі інформації, в камері №133 24.02.2021 року здійснювалась заміна постільної білизни, що підтверджується відомостями щодо зданої та отриманої білизни.

Поряд з цим, суд критично оцінює твердження позивача щодо формального заповнення вказаного журналу та що відомості, які містяться там не відповідають дійсності, оскільки у вказаному журналі у відповідній графі " підпис в отриманні ( видачі ) " міститься підпис позивача ОСОБА_1 .

Крім того, суд зауважує, що в ході проведення перевірки звернення позивача від 01.03.2021 року у нього було відібрано пояснення від 12 березня 2021 року, згідно з змістом якого зазначено, що по суті заданих йому питань він пояснює, що кожну середу в 3-му корпусному відділенні проводиться помивка засуджених, на теперішній час він не має претензій.

Будь - якої інформації щодо порушення його прав під час миття у лазні 24.02.2021року вказане пояснення не містить.

В ході перевірки були відібрані письмові пояснення також і у інших засуджених, які утримуються в корпусному відділенні №3, з яких також не встановлено факт порушення прав позивача під час миття у лазні 24.02.2021року.

Таким чином суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили, що відповідачем неналежно проведено перевірку ( необ"єктивно або неповно ).

При цьому суд наголошує, що предмет позову у цій справі стосується перевірки правомірності дій саме відповідача під час розгляду звернення ОСОБА_1 від 01.03.2021 року, а не дії державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)", а тому суд при вирішенні справи позбавлений повноважень робити висновки про законність чи незаконність дій службових осіб державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)".

Щодо посилань представника позивача що на протиправність дій відповідача стосовно неналежного проведення перевірки вказує лист - відповідь Вінницької окружної прокуратури від 23.06.2021 року за №50-20-21, в якій зазначено, що перевіркою доводів, викладених у зверненнях, прокуратурою встановлено ряд порушень прав засуджених на лазне- пральне обслуговування, в тому числі щодо видачі мила, прання і заміни білизни, то суд такі оцінює критично виходячи з наступного.

Як вбачається з зазначеного листа - відповіді від 23.06.2021 року, він стосується розгляду звернень ОСОБА_1 від 27.05.2021, 31.05.2021, 01.06.2021 та 04.06.2021 щодо порушення прав засуджених на лазне - пральне обслуговування та надання телефонних розмов в ДУ " Вінницька УВП (№1 )". Зміст зазначеної відповіді жодним чином не свідчить, що предметом перевірки прокуратурою були доводи позивача щодо порушення його прав саме 24.02.2021 року під час відвідування лазні, або про неналежний розгляд відповідачем звернення позивача від 01.03.2021.

Підсумовуючи викладене, з огляду на підстави позову, фактичні обставини та наданні докази до матеріалів справи, суд доходить висновку, що відповідачем проведено повну та об`єктивну перевірку звернення позивача стосовно не здійснення заміни постільної білизни 24.02.2021 та встановлено, що порушення прав ОСОБА_1 в цій частині не було допущено.

Відтак, суд доходить висновку, що підстави для задоволення позову відсутні.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини не підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а тому в задоволені позову слід відмовити.

Враховуючи відсутність судових витрат у даній справі, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволені адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: Центрально-Західне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції (вул. Брацлавська, 2-А, м. Вінниця, ).

Суддя Заброцька Людмила Олександрівна