Справа № 280/3519/22
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2023-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 червня 2023 року м. Дніпросправа № 280/3519/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Дурасової Ю.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Дніпро апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24.01.2023 року (суддя Конишева О.В., м. Запоріжжя, повний текст рішення складено 24.01.2023 року) в справі №280/3519/22 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови, -

в с т а н о в и в:

01.06.2022 року ФОП ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області (далі по тексту відповідач), в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову виконувача обов`язків начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області Яніцького О. № 308497 від 25.01.2022 року про застосування у відношенні нього адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000 грн.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 24.01.2023 року позовні вимоги задоволено, визнано протиправною та скасовано постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу №308497 від 01.02.2022 року.

З рішенням суду першої інстанції не погодилась Державна служба України з безпеки на транспорті та подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. Свої вимоги обґрунтувала тим, що рішення прийняте з порушенням норм процесуального та матеріального права, суд при розгляді справи не у повному обсязі з`ясував обставини справи, не дослідив всіх доказів у справі. Апелянт вказував, що контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог профільного Закону та законодавства про працю. Автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи на підставі яких виконуються вантажні перевезення, документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством. До переліку документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів визначених ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт» віднесено також інші документи, що передбачені законодавством. Визначити про дотримання визначеного режиму праці та відпочинку водія можливо з оформленої особистої картки водія та роздруківки даних роботи цифрового тахографа. Способом контролю водіїв є індивідуальна контрольна книжка, яка відображає відомості про тривалість змінного періоду керування. Апелянт вказував, що під час перевірки транспортного засобу, який належить позивачу, марки DAF, д.н. НОМЕР_1 , була відсутня картка водія чи роздруківка даних роботи тахографа за 14.12.2021 року, які повинні знаходитись у водія, про що було складено акт та винесено 01.02.2022 року стосовно позивача постанову №308497 про застосування адміністративно-господарського штрафу на підставі абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону в сумі 17000 грн. Апелянт вказував, що водій транспортного засобу під час зупинки та фіксування порушення надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, згідно якого його власником є ОСОБА_1 , інших документів, підтверджуючих перебування транспортного засобу в оренді чи користуванні не надав. Відмова водія від пояснень та підпису розцінена як підтвердження встановленого порушення, а саме надання послуг з перевезення вантажів без особової картки водія. Визначається обов`язком водія надати документи для перевірки.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що автомобільний перевізник повинен мати та пред`являти особам, уповноваженим здійснювати контроль, документи, на підстав яких виконується перевезення, для водія таким документом є посвідчення водія, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший вантажний документ, інші документи передбачені законодавством. Закон України «Про автомобільний транспорт» не містить чіткого обов`язку для водія мати при собі індивідуальну картку водія. Профільна Інструкція передбачає, що водій повинен мати тахограф, який повинен фіксувати режим роботи та відпочинку водія, слід своєчасно заповнювати тахокартку та забезпечувати її належне зберігання. Контроль за роботою водіїв здійснює роботодавець незалежно від протяжності маршруту. Законодавство не містить вказівки для водіїв здійснювати внутрішні перевезення з використанням контрольних приладів тахографів, виконувати реєстрацію режиму праці та відпочинку водіїв. Статтею 61 Конституції України передбачено, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Відповідальність за порушення вимог законодавства сфері автомобільного транспорту під час перевезення вантажів застосовується саме до автомобільних перевізників. Суд першої інстанції вказував, що автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовують на законних підставах. Суб`єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт, у тому числі за надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів без оформлення документів, є автомобільний перевізник, який здійснює за власний кошт перевезення вантажів. Відповідно до акту про передачу транспортних засобів від 01.06.2020 року, який є додатком №1 до договору №1 від 01.06.2020 року, ФОП ОСОБА_1 передав Товариству з обмеженою відповідальністю «Транс Експидишн» в тимчасове володіння транспортні засоби, зокрема, транспортний засіб DAF XF 105.460, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Відповідно до ТТН № 002903 від 14.12.2021 року автомобільним перевізником є ТОВ «Транс Експидишн». Позивачем не вчинялось порушення транспортного законодавства, яке зазначене в акті №326138 від 14.12.2021 року, перевізником є ТОВ «Транс Експидишн». Відповідальність у межах абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» покладається на водія чи перевізника. Слід зважати, що ФОП ОСОБА_1 не був 14.12.2021 року не водієм не перевізником. Суд першої інстанції вважає необґрунтованим посилання відповідача на те, що при здійсненні перевірки водій не надав працівникам Укртрансбезпеки договір оренди транспортного засобу, не повідомив, що є працівником іншої юридичної особи, а також не пояснив, що здійснює перевезення інша юридична особа. Суд першої інстанції вказував, що не надає оцінку наявності або відсутності порушень ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», оскільки позивач не є суб`єктом який перевірявся та який повинен відповідати за порушення, що встановлені актом перевірки №326138 від 14.12.2021 року на підставі якого винесена оскаржувана постанова.

Матеріалами справи встановлено, що посадовими особами Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки на місці автодороги М-08 на відрізку дороги 440 км було здійснено перевірку транспортного засобу марки DAF, номерний знак НОМЕР_1 з причепом Krone номерний знак НОМЕР_2 , за результатами якої складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №326138 від 14.12.2021 року. Висновками акту встановлено, що вантажний транспортний засіб DAF, номерний знак НОМЕР_1 , яким кермував водій ОСОБА_2 , здійснював вантажне перевезення без оформлення документів, передбачених ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: відсутня особова картка водія. Водій під час первеірки надав тимчасовий дозвіл DT №213304, свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів № НОМЕР_3 та НОМЕР_4 . У акті здійснено відмітку про відмову водія від підпису та пояснень.

Листом Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області № 4153/83.1/24-22 від 20.01.2022 року повідомлено ФОП ОСОБА_1 про розгляд питання про порушення законодавства про автомобільний транспорт, який направлено засобами поштового зв`язку відповідно до поштового чеку від 20.01.2022 року.

01.02.2022 року в.о. начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області було розглянуто акт та винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №308497 у сумі 17000 грн. до ФОП ОСОБА_1 .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , транспортний засіб DAF моделі XF 105.460 контейнеровоз, номерний знак НОМЕР_1 , належить ФОП ОСОБА_1 .

Відповідно до товарно-транспортної накладної № 002903 від 14.12.2021 року водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом DAF, номерний знак НОМЕР_1 , здійснював перевезення вантажу, автомобільний перевізник ТОВ «Транс Експидишн».

Позивач долучає до матеріалів справи копію договору № 1 від 01.06.2020 року, укладений між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «Транс Експидишн», згідно якого орендодавець зобов`язується передати орендарю в строкове платне користування транспортні засоби, зокрема, транспортний засіб марки DAF XF 105.460, реєстраційний номер НОМЕР_1 та причіп KRONE AZ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , орендар зобов`язується прийняти названі транспортні засоби та використовувати їх виключно з метою здійснення господарської діяльності.

Відповідно до акту про передачу транспортних засобів від 01.06.2020 року, який є додатком №1 до договору №1 від 01.06.2020 року, ФОП ОСОБА_1 передає ТОВ «Транс Експидишн» в тимчасове володіння транспортні засоби.

Згідно ч. 1 ст. 34, ч. 1, 2 ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів. Автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються перевезення.

Статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи на підставі яких виконуються вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Таким чином до переліку документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів визначених статтею 48 Закон віднесено також інші документи, що передбачені законодавством. Перелік документів, які повинні бути у наявності у водія під час здійснення ним перевезення вантажів не обмежується переліком визначеним ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про автомобільний транспорт», водій транспортного засобу зобов`язаний мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень, дотримуватися визначеного режиму праці та відпочинку.

Згідно п. 1.4 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 року №385, терміни вживаються у такому значенні: контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв; картка - картка контрольного пристрою (тахографа) з вбудованою мікросхемою, призначена для використання в цифровому тахографі; тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР (994_016).

Згідно з пунктами 2.4, 3.3, 3.6 вищевказаної Інструкції, транспортні засоби, призначені для перевезення небезпечних вантажів, обладнують тахографами з урахуванням положень пунктів 2.1 - 2.3 цього розділу та відповідно до законодавства щодо встановлення вимог до конструкцій таких транспортних засобів. Водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР (994_016), або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв); у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів. Перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами, а також, наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа.

Згідно з п. 6.3 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 року №340, водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія.

Отже, передбачено, що транспортний засіб повинен бути обладнаний тахографом. У разі відсутності тахографа, водій зобов`язаний мати при собі та заповнювати (вносити дані) до індивідуальної книжки водія. Визначитись із дотриманням визначеного режим праці та відпочинку водія можливо з оформленої особистої картка водія та роздруківки даних роботи цифрового тахографа.

Позивач не надає індивідуальну контрольну картку водія. Також встановлено, що індивідуальну контрольну картку водія не було пред`явлено перевіряючим особам під час перевірки, не було надано під час винесення постанови.

Як свідчать встановлені обставини справи, під час перевірки транспортного засобу позивача марки DAF, номерний знак НОМЕР_1 , була відсутня картка водія чи роздруківка даних роботи тахографа за 14.12.2021 року, які відповідно до статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» та пункту 3.3 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті повинні знаходитись у водія, про що було складено акт та винесено 14.12.2021 року Придніпровським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки стосовно суб`єкта господарювання постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Відповідно до абзацу 3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При вирішені спору, суд апеляційної інстанції керується правовими позиціями Верховного Суду, зокрема від 11.02.2020 року у справі №820/4624/17, від 10.05.2019 року у справі №816/124/17. Верховний Суд вказував, що положеннями статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено необхідність наявності як у перевізника так, і у водія інших документів, передбачених законодавством, зокрема протоколу про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу, або індивідуальної контрольної книжки водія - в разі не обладнання транспортного засобу тахографом, передбачено Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженою Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 385 від 24.06.2010 року, та Положенням про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 340 від 07.06.2010 року. За відсутності документів, зокрема, в даному випадку протоколу перевірки та адаптації пристрою тахографа, без оформлення індивідуальної контрольної книги водія, на підставі яких виконуються вантажні перевезення до фізичних або юридичних осіб, які здійснюють на комерційній основі чи за власний кошт перевезення вантажів транспортними засобами, застосовуються адміністративно-господарські штрафи.

Позивач у своїх доводах наголошував, що відповідно до норм ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи. Відповідно до наданих договору оренди та товарно-транспортної накладної перевізником вказано іншу особу, а тому, на думку позивача, він, відповідно до приписів ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», не може бути суб`єктом відповідальності.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник- фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Згідно наявного в матеріалах справи свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником транспортного засобу є ОСОБА_1 . Під час перевірки 14.12.20211 року та під час винесення оскаржуваної постанови Відділ державного нагляду (контролю) у Запорізькій області не мав інформацію хто є перевізником 14.12.2021 року.

Доречно вказати, що договір оренди та товарно-транспортна накладна не були пред`явлені водієм під час зупинки 14.12.2021 року перевіряючи особам. Під час винесення постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу орган транспортного контрю встановлює хто є власником транспортного засобу.

Згідно ст. 14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Нормою ст. 14-3 КУпАП роз`яснено, що відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб.

Відповідно до абз. 4 п. 16 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1388, тимчасовий реєстраційний талон видається сервісним центром МВС за бажанням користувача чи розпорядника транспортним засобом та за зверненням власника, що передав транспортний засіб у користування і/або розпорядження фізичній або юридичній особі на строк, зазначений у його заяві або документах, які підтверджують право користування і/або розпорядження транспортним засобом.

Згідно з п. 6.3 Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.08.2010 року № 379, якщо власник транспортного засобу передав у встановленому порядку право користування і (або) розпорядження транспортним засобом іншій фізичній або юридичній особі (особам), то їм за письмовою заявою (додатки 1 і 2), поданою ними особисто або уповноваженим представником (за винятком випадків, коли в Центрі наявна інформація про анулювання таких повноважень), працівниками Центру оформляється і видається тимчасовий реєстраційний талон на період дії документа, який підтверджує право користування і (або) розпорядження транспортним засобом.

Таким чином, передача транспортного засобу у користування, у тому числі орендне, підтверджується тимчасовим реєстраційним талоном. Щодо передачі транспортного засобу марки DAF, номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 у користування ТОВ «Транс Експидишн» відсутній тимчасовий реєстраційний талон. Єдиним власником та користувачем транспортного засобу марки DAF, номерний знак НОМЕР_1 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 є ОСОБА_1 .

Вирішуючи спір у цій частині, суд апеляційної інстанції керується правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 20.12.2018 року у справі № 804/8740/16.

Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судові витрати здійснені позивачем повертаються йому у разі коли його позовні вимоги задоволено. Не передбачено повернення судових витрат здійснених суб`єктом владних повноважень, крім пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 242, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті задовольнити.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24.01.2023 року в справі №280/3519/22 скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку ст.ст. 328 329 КАС України.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя С.В. Білак

суддя Ю. В. Дурасова