Справа № 646/1264/23
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2023-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

30 червня 2023 р.Справа № 646/1264/23

Суддя-доповідач Другого апеляційного адміністративного суду Бартош Н.С., розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24.05.2023 року по справі № 646/1264/23

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Панова Олександра Федоровича

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24.05.2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Панова Олександра Федоровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення повернуто позивачу.

На зазначену ухвалу суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Вказана апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Форма та зміст апеляційної скарги визначені статтею 296 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Апеляційна скарга подається у письмовій формі (ч. 1 ст. 296 КАС України).

Судом встановлено, що зазначена апеляційна скарга викладена російською мовою.

Частиною першою статті 15 КАС України визначено, що судочинство і діловодство в адміністративних судах провадиться державною мовою.

Відповідно до частини першої статті десятої Конституції України державною мовою в Україні є українська мова.

Як визначено положеннями ч. 1 ст. 6 Закону України Про забезпечення функціонування української мови як державної, кожний громадянин України зобов`язаний володіти державною мовою.

Згідно з частиною шостою статті 13 Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної" органи державної влади, органи влади Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації державної і комунальної форм власності беруть до розгляду документи, складені державною мовою, крім випадків, визначених законом.

Отже, учасники судового процесу які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, проте процесуальні документи мають бути подані лише державною мовою.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в ухвалах від 07 червня 2019 року у справі №826/10114/17, від 03 вересня 2020 року у справі №826/6286/17, від 29 жовтня 2020 року у справі №815/1958/16 та від 07 грудня 2020 року у справі №138/132/20.

Вимоги щодо викладення документа процесуального характеру державною (українською) мовою викладені, зокрема, в ухвалах Великої Палати Верховного Суду від 19 вересня 2019 року у справі № 11-955зі19 (9901/98/19) та від 12 лютого 2020 року у справі № 9901/12/20 (П/9901/12/20).

Рішенням Конституційного Суду України від 22 квітня 2008 року № 8-рп/2008 у справі № 1-18/2008 встановлено, що відповідно до статтею 124 Конституції України Конституційний Суд України та суди загальної юрисдикції здійснюють правосуддя, яке стосується конституційного, адміністративного, господарського, кримінального та цивільного судочинства. Ці види судочинства є процесуальними формами правосуддя та охоплюють порядок звернення до суду, процедуру розгляду судом справи та ухвалення судового рішення. Суди реалізують державну мову в процесі судочинства та гарантують право громадян щодо використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють, відповідно до Конституції і законів України. Таким чином, Основним Законом України закладено конституційні основи для використання української мови як мови судочинства та одночасно гарантовано рівність прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою.

Гарантування у судочинстві використання російської та інших мов національних меншин України цілком узгоджується з Європейською хартією регіональних мов або мов меншин, ратифікованою Законом України від 15 травня 2003 року N 802-IV.

Разом з тим Суд зазначає, що забезпечення рівності прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою, гарантування права громадян на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють, не означають абсолютного права сторони (учасника справи) подавати відповідні процесуальні документи мовою, якою вона володіє, якому кореспондує безумовний обов`язок суду приймати такі документи до розгляду. Законом України "Про ратифікацію Європейської хартії регіональних мов або мов меншин" передбачено, що при застосуванні положень Хартії заходи, спрямовані на утвердження української мови як державної, її розвиток і функціонування в усіх сферах суспільного життя на всій території України, не вважаються такими, що перешкоджають чи створюють загрозу збереженню або розвитку мов, на які відповідно до статті 2 цього Закону поширюються положення Хартії.

Слід зазначити, що у постановах від 19 грудня 2019 року у справі №520/6952/19 та від 14 травня 2020 року у справі №826/7282/17 Верховним Судом висловлено правову позицію щодо викладення відповідної заяви (скарги) державною мовою, тобто українською мовою.

Крім того, згідно із рішенням Конституційного Суду України від 28 лютого 2018 року року № 2-р/2018 у справі № 1-1/2018 визнано таким, що не відповідає Конституції України та втратив чинність Закон України "Про засади державної мовної політики" від 03 липня 2012 року № 5029-VI зі змінами.

Як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 14.12.1999 у справі №10-рп/99, українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина 5 ст. 10 Конституції України).

У рішенні "Менцен проти Латвії" (заява № 71074/01) Європейський суд з прав людини зазначив: "… що свобода використання мови як така не є однією з прав і свобод, які регулюються Конвенцією. Загальновизнаним є те, що не існує жорсткої лінії розмежування мовної політики від сфери, охопленої Конвенцією, а захід, вжитий в рамках такої політики, може стосуватися одного або декількох положень Конвенції. Разом з тим, фактом залишається те, що, за винятком конкретних прав, передбачених статтями 5 § 2 та 6 § 3 (a), (e), Конвенція сама по собі не гарантує права на використання певної мови при комунікації з органами державної влади або право отримувати інформацію вільно обраною мовою. Отже, за умови поваги до прав, захищених Конвенцією, кожна Висока Договірна Сторона має право регулювати та встановлювати зобов`язання щодо використання своєї офіційної мови або мов у документах, що посвідчують особу та інших офіційних документах.

Згідно правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 10 травня 2018 року у справі №823/2164/17, відмова у доступі до суду з підстав невиконання вимог закону щодо дотримання української мови апеляційної скарги, не є такою, що несумісна з гарантіями, передбаченими у статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини.

З огляду на зазначене, апеляційна скарга повинна бути викладена державною (українською) мовою.

Вказаний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 31.10.2022 року по справі №160/27610/21.

З огляду на приписи ч.5 ст.242 КАС України, а також враховуючи правову позицію Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року в справі №755/10947/17 відповідно до якої під час вирішення тотожних спорів суди мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду.

Зазначені недоліки апеляційної скарги мають бути усунені шляхом надання апеляційної скарги, викладеної українською мовою та її копій відповідно до кількості учасників справи.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що якщо скаржник не володіє українською мовою, соціально незахищеним верствам населення Законом України "Про безоплатну правову допомогу" гарантовано державою надання відповідних правових послуг за рахунок коштів Державного бюджету України, місцевих бюджетів та інших джерел. Для реалізації своїх прав особа має звернутися по правову допомогу до відповідного центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Також, згідно п.1 ч. 5 ст. 296 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

В порушення вимог наведеної статті заявником не надано оригінал документу про сплату судового збору, з якого вбачається, що судовій збір за подання апеляційної скарги сплачено в повному обсязі.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 1 січня цього року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2684,00 грн.

Пунктом 5 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання апеляційної скарги на ухвалу суду судовий збір сплачується у розмірі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зазначене положення стосується подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали адміністративного суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом № 3674 - VI справляння судового збору за подання таких заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали.

Суд також звертає увагу, що законодавством встановленні додаткові механізми, спрямовані на гарантування для особи доступу до правосуддя (стаття 55 Конституції України передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб), а також забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Основного Закону України) шляхом надання права на зменшення розміру судових витрат або звільнення від їх оплати, відстрочення та розстрочення судових витрат, а також на відшкодування (повернення) сплаченого судового збору.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду в справі №120/3532/21-а від 09 лютого 2023 року.

Таким чином, розмір ставки судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду становить 2684,00 грн.

Отже, заявнику апеляційної скарги необхідно надати оригінал документу про сплату судового збору у розмірі у розмірі 2684,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, заявником апеляційної скарги не надано доказів сплати судового збору у визначеному законом розмірі.

Зазначені недоліки апеляційної скарги мають бути усунені шляхом направлення до Другого апеляційного адміністративного суду оригіналу документу про сплату судового збору на суму 2684,00 грн. на реквізити: отримувач коштів ГУК Харків обл/мХар Основ"ян/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37874947, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA1020661, Код класифікації доходів бюджету 22030101, найменування коду класифікації доходів бюджету - Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050), наявність відомчої ознаки - "81" Апеляційні адміністративні суди або шляхом надання клопотання про звільнення від сплати судового збору (зменшення його розміру, відстрочення чи розстрочення), з наведенням інших підстав для застосування судом ч. 1 ст. 133 КАС України.

У відповідності до ч. 2 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, згідно з якими апеляційна скарга залишається без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії даної ухвали.

У відповідності до приписів п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Згідно з ч. 5 ст. 298 КАС України, питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 169, п. 1 ч. 5 ст. 296, ч. 2 ст. 298, 321, ч. 2 ст. 325, ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24.05.2023 року по справі № 646/1264/23 за позовом ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Панова Олександра Федоровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, шляхом направлення до Другого апеляційного адміністративного суду:

- апеляційної скарги, викладеної українською мовою та її копій відповідно до кількості учасників справи;

- оригіналу документу про сплату судового збору на суму 2684,00 грн. на реквізити: отримувач коштів ГУК Харків обл/мХар Основ"ян/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37874947, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA1020661, Код класифікації доходів бюджету 22030101, найменування коду класифікації доходів бюджету - Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050), наявність відомчої ознаки - "81" Апеляційні адміністративні суди або клопотання про зменшення розміру судових витрат або звільнення від їх оплати, відстрочення та розстрочення судових витрат, чи документів, підтверджуючих наявність пільг щодо сплати судового збору

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі не усунення зазначених недоліків апеляційної скарги, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 та ч. 5 ст. 298 Кодексу адміністративного судочинства України, питання про повернення апеляційної скарги буде вирішено протягом п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис) Н.С. Бартош