Справа № 420/11476/22
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2023-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/11476/22
Головуючий в 1 інстанції: Тарасишина О.М.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді Шевчук О.А.,

суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2023 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення адміністративно-господарської санкції у вигляді штрафу, -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2022 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просив стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державного бюджету України адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу у загальному розмірі 68000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що за результатами розгляду справи позивачем складено Постанову про накладення штрафу №90 від 21.12.2021 року, якою до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції у загальному розмірі 4000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 68000,00 грн. за порушення вимог п. 2 ч.4 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», а саме: невиконання або неповне виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів (від 20.10.2021 № 421), визначених статтею 29 Закону України Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції, крім усунення формальної невідповідності, передбаченої частиною третьою статті 29 цього Закону. Позивач вказує, що вищевказана постанова направлена відповідачу 03.02.2022 року доставкою ділової та юридичної документації «Спецкур`єр» (відправлення №7247), вказане відправлення вручено відповідачу 07.02.2022 року, відповідно до відмітки на декларації. Відповідно до постанови № 90 від 21.12.2021 р. загальна сума стягнення становить 68000,00 грн. До теперішнього часу в ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області немає інформації про сплату штрафних санкцій ФОП ОСОБА_1 за вказаною постановою. Факт відсутності відомостей у Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про виконання відповідачем постанови № 90 від 21.12.2021 р. зумовив необхідність звернення до суду з вказаним позовом.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2023 року позовну заяву задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Доводами апеляційної скарги зазначено, що оскаржуване рішення є повторним притягненням відповідача до одного виду відповідальності за одне й теж правопорушення, оскільки 03 липня 2022 року Одеський окружний адміністративний суд розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафу, ухвалив рішення, яким стягнув з ОСОБА_1 до Державного бюджету України адміністративно- господарські санкції у вигляді штрафу у загальному розмірі 68000(шістдесят вісім тисяч)грн. відповідно до постанови № 93 від 21.12.2021 рокуГУДержпродспоживслужби в Одеській області. Рішення набрало законної сили 15 серпня 2022 р.

Підставою для ухвалення цього рішення була постанова №90 про накладення штрафу від 21 грудня 2021 року, якою до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції у загальному розмірі 4000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 68000,00 грн. за порушення вимог п. 2 ч. 4 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».

Зазначена постанова винесена за результатами перевірки характеристик продукції у Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , складено Акт перевірки характеристик продукції від 11 жовтня 2021 року № 2885 за адресою АДРЕСА_1 , в якому зафіксовано виявлені порушення, а саме:

«На продукції (Взуття чоловіче ТМ Zeqi, SPORT shoes, розмір 39, чорного кольору з синіми вставками) не зазначено інформацію про складові взуття, а саме: на взутті або напівпарі з пари взуття не нанесена інформація про складові взуття, що є порушенням п. п. 5, 9, додатка 1 Технічного регламенту маркування матеріалів, що використовується для виготовлення основних складових взуття, яке надходить для продажу споживачу, затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 06.03.2019 року № 358».

Єдина відмінність актів перевірки від 11 жовтня 2022 р. № 2883, 2885, якими перевірявся один й той же товар, який продає один й той же ФОП - відповідач, є нібито різні адреси здійснення підприємницької діяльності - приміщення 332, 334 на Промринку 7 км., ПРСМ, вулиця Китайська однак торгівельні приміщенням, у якому здійснює підприємницьку діяльність одна і та ж особа відповідач є одним приміщенням.

Тобто, в один день, 11 жовтня 2022 р. представниками позивача складено два акта перевірки характеристик продукції від № 2883. 2885 щодо одного правопорушення - відсутність інформації про складові взуття, про що винесено дві постанова про накладення штрафу № 90, 93 від 21 грудня 2021 р.

За це правопорушення відповідач двічі притягнутий до одного виду відповідальності на підставі рішення суду від 03 липня 2022 р., яке навіть ним не оспорювалось, та на підставі оскаржуваного рішення, хоча, формально, позивачем це оформлено як два різних правопорушення.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що доводи апелянта, викладені у апеляційній скарзі, не підлягають врахуванню П`ятим апеляційним адміністративним судом, оскільки у межах спірних правовідносин адміністративним судом не перевіряється правомірність постанов про накладення штрафних санкцій, так як предметом адміністративного позову є стягнення грошових сум, що ґрунтуються на рішеннях суб`єкта владних повноважень. Позивач вказує, що перевірка правомірності постанови від 21.12.2021 р. № 90 мала здійснюватись виключно шляхом оскарження останньої у встановленому законом порядку, однак апелянт своїм правом на оскарження постанови Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про накладення штрафних санкцій не скористався. Позивач зазначає, що акти перевірки від 11.10.2021 р. № № 2883, 2885 складені під час проведення різних перевірок та відповідно із виявленням різної продукції, яка не відповідає встановленим вимогам. З огляду на зазначене, позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Згідно з ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що на підставі наказу Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області «Про проведення планової перевірки» від 04.10.2021 року №2776 та направлення на проведення перевірки від 04.10.2021 року №2510 посадовими особами Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області з 06.10.2021 року по 11.10.2021 року проведено планову перевірку. Предмет перевірки: характеристики взуття. Місце розміщення продукції: АДРЕСА_2 (а.с. 6, 7).

За результатами перевірки характеристик продукції у ФОП ОСОБА_1 складено Акт перевірки характеристик продукції від 11.10.2021 року №2883 (а.с. 9-11). Відповідно до зазначеного Акту на продукції (Взуття чоловіче SPORT shoes, розмір 39, чорного кольору з помаранчевими вставками) не зазначено інформацію про складові взуття, а саме: на взутті або напівпарі з пари взуття не нанесена інформація про складові взуття, що є порушенням п. п. 5, 9 Додатку 1 Технічного регламенту маркування матеріалів, що використовуються для виготовлення основних складових взуття, яке надходить для продажу споживачу, затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 6 березня 2019 р. № 358.

На адресу відповідача були надісланні Рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 20.10.2021 р. № 420, № 421, саме тимчасова заборона надання продукції на ринку та приведення продукції у відповідність до встановлених вимог. Термін їх виконання 26 листопада 2021 року (а.с. 15, 16, 17).

На підставі наказу Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області «Про проведення позапланової перевірки» від 03.12.2021 року №3754 та направлення на проведення перевірки від 03.12.2021 року №3437 посадовими особами Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області з 07.12.2021 року по 10.12.2021 року проведено позапланову перевірку. Предмет перевірки: характеристики взуття. Місце розміщення продукції: АДРЕСА_2 - ФОП ОСОБА_1 . Підстава проведення перевірки: відсутня інформація щодо виконання рішень №№ 420, 421 від 20.10.2021 р.(а.с. 19, 20).

Згідно акту перевірки стану виконання суб`єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 10 грудня 2021 року № 51 рішення про приведення у відповідність до встановлених вимог № 421 від 20.10.2021 р. не виконано (а.с. 21-22).

10.12.2021 року ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області складено Протокол №37 про виявлені порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», відповідно до якого виявлені порушення полягають у такому: невиконання або неповного виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів (від 20.10.2021 № 421), визначених статтею 29 цього Закону, крім усунення формальної невідповідності, передбаченої частиною третьою статті 29 Закону України Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції. За виявлене правопорушення передбачається відповідальність згідно п.2 ч.4 ст.44 Закону України Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції для розповсюджувачів (а.с. 23).

За результатами розгляду справи позивачем складено постанову про накладення штрафу №90 від 21.12.2021 року, якою до ФОП ОСОБА_1 застосовано штраф у розмірі 4000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 68000,00 грн. за порушення вимог п. 2 ч.4 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», який необхідно сплатити у 15-денний строк (а.с. 25).

03.02.2022 року вищевказана постанова направлена ФОП ОСОБА_1 доставкою ділової та юридичної документації «Спецкур`єр» (відправлення №7247), вказане відправлення вручено відповідачу 07.02.2022 року, відповідно до відмітки на декларації (а.с. 28).

Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що постанова про накладення штрафу №90 від 21.12.2021 року, якою до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції у загальному розмірі 4000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 68000,00 грн. за порушення вимог п. 2 ч.4 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» 03.02.2022 року направлена ФОП ОСОБА_1 доставкою ділової та юридичної документації «Спецкур`єр» (відправлення №7247), вказане відправлення вручено відповідачу 07.02.2022 року, відповідно до відмітки на декларації.

Оскільки станом на час розгляду справи відповідач не надав суду доказів на підтвердження сплати штрафу у сумі 68000,00 грн., суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції встановлюються Законом України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» від 02 грудня 2010 року № 2735-VI (далі - Закон № 2735-ІV).

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону № 2735-ІV, законодавство України про державний ринковий нагляд і контроль продукції складається з цього Закону, Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини в цій сфері, у тому числі технічних регламентів.

Метою здійснення ринкового нагляду є вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів з відповідним інформуванням про це громадськості щодо продукції, яка при її використанні за призначенням або за обґрунтовано передбачуваних умов і при належному встановленні та технічному обслуговуванні становить загрозу суспільним інтересам чи яка в інший спосіб не відповідає встановленим вимогам (ч. 1 ст. 4 Закону № 2735-ІV).

Відповідно до ч. 1 ст. 11 цього Закону до повноважень органів ринкового нагляду входить, зокрема проведення перевірки характеристик продукції, в тому числі відбирають зразки продукції та забезпечують проведення їх експертизи (випробування); приймають у випадках та порядку, визначених цим Законом, рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, здійснюють контроль стану виконання суб`єктами господарювання цих рішень; здійснюють моніторинг дій суб`єктів господарювання щодо вилучення з обігу та/або відкликання продукції, щодо якої прийнято рішення про вилучення з обігу та/або відкликання; приймають у передбачених цим Законом випадках рішення про знищення продукції або приведення її в інший спосіб у стан, який виключає використання цієї продукції; вживають у порядку, визначеному цим та іншими законами України, заходів щодо притягнення до відповідальності осіб, винних у вчиненні порушень вимог цього Закону та встановлених вимог.

Згідно ч. 1 ст. 28 Закону № 2735-ІV, якщо орган ринкового нагляду встановив, що продукція становить серйозний ризик, він невідкладно вимагає відповідно до методики вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, затвердженої Кабінетом Міністрів України, від відповідного суб`єкта господарювання вилучити таку продукцію з обігу та/або відкликати її чи забороняє надання такої продукції на ринку. Оцінка ризику проводиться органом ринкового нагляду відповідно до методики вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, затвердженої Кабінетом Міністрів України.

У разі якщо органом ринкового нагляду встановлено, що продукція не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону, та формальної невідповідності), орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами (ч. 1 ст. 29 Закону № 2735-ІV).

Частиною 3 цієї статті визначено, що орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо усунення формальної невідповідності, якщо цей орган встановить будь-яку таку невідповідність, зокрема не було нанесено знак відповідності технічним регламентам, якщо його нанесення передбачено відповідним технічним регламентом.

Перелік порушень встановлених вимог, які вважаються формальною невідповідністю, уточнюється у відповідних технічних регламентах.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» до суб`єкта господарювання застосовуються адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу в разі: невиконання або неповного виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, визначених статтею 29 цього Закону, крім усунення формальної невідповідності, передбаченої частиною третьою статті 29 цього Закону, - у розмірі шести тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для осіб, які ввели продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважаються такими, що ввели продукцію в обіг, та у розмірі чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для розповсюджувачів.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» виробники зобов`язані, зокрема зазначати на продукції або її упаковці найменування та місцезнаходження виробника, назву, тип або номер моделі, номер партії або серійний номер, назви складових частин тощо у випадках та в порядку, визначених законодавством.

Положеннями ст. 11 Закон України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності» передбачено, що продукція, що вводиться в обіг, надається на ринку або вводиться в експлуатацію, а згідно з деякими технічними регламентами - також продукція, що виготовляється та/або вводиться в експлуатацію виробником для використання у власних цілях, повинна відповідати вимогам усіх чинних технічних регламентів, які застосовуються до такої продукції, крім випадків, визначених у статті 12 цього Закону та у відповідних технічних регламентах.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №358 від 06.03.2019, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02.04.2019 року за №336/33307, затверджено Технічний регламент маркування матеріалів, що використовуються для виготовлення основних складових взуття, яке надходить для продажу споживачу (далі - Технічний регламент), і цей регламент встановлює вимоги до маркування матеріалів, що використовуються для виготовлення основних складових взуття, яке надходить для продажу споживачу.

Для цілей цього Технічного регламенту термін «взуття» означає будь-які вироби з підошвами, призначені для носіння на ногах, включаючи складові (матеріал верху взуття, підкладки й устілки, підошви), зазначені у додатку 1 до цього Технічного регламенту, що окремо надходять в обіг.

Пунктом 5 Технічного регламенту передбачено, що інформація про складові взуття зазначається на маркуванні відповідно до пункту 9 цього Технічного регламенту.

На маркуванні обов`язковою є інформація про три основні складові взуття, згідно з додатком 1 до цього Технічного регламенту, а саме: матеріал верху; підкладка й устілка; підошва.

Складові взуття позначаються відповідно до пункту 9 цього Технічного регламенту у вигляді піктограм або текстових позначень конкретних матеріалів, які зазначено у додатку 1 до цього Технічного регламенту.

Визначення матеріалів верху взуття проводиться відповідно до абзацу першого пункту 9 та додатка 1 до цього Технічного регламенту без урахування аксесуарів або елементів, що їх укріплюють (деталі зі шкіри, ремені для закріплення на щиколотці, прикраси, застібки, язички, блочки або аналогічні елементи).

Визначення матеріалу підошви має здійснюватися залежно від обсягу використаних матеріалів, відповідно до пункту 9 цього Технічного регламенту.

Відповідно до пунктів 6, 7, 8 Технічного регламенту введення в обіг взуття здійснюється за умови його маркування згідно з вимогами цього Технічного регламенту та відповідності іншому законодавству України, що до нього застосовується.

У разі невідповідності маркування взуття, яке введене в обіг, вимогам цього Технічного регламенту органи державного ринкового нагляду вживають обмежувальних (корегувальних) заходів відповідно до Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».

Введене в обіг взуття, що відповідає вимогам цього Технічного регламенту щодо маркування та відповідним положенням законодавства України, що до нього застосовується, не може бути заборонено або обмежено.

Згідно з пунктом 9 Технічного регламенту на маркуванні має зазначатись інформація про матеріал відповідно до додатка 1 до цього Технічного регламенту, який становить не менше 80 відсотків площі верху взуття, підкладки та устілки, а також 80 відсотків об`єму зовнішньої підошви. Якщо немає жодного матеріалу, частка якого б перевищувала 80 відсотків, інформацію належить подавати про два основні матеріали, з яких виготовлено взуття.

Інформація про матеріал має наноситись на взуття. Виробник або його уповноважений представник може обрати визначені у додатку 1 до цього Технічного регламенту текстові позначення або піктограми.

Маркування згідно з цим Технічним регламентом включає нанесення передбаченої інформації не менш як на одну напівпару з пари взуття. Маркування здійснюється шляхом тиснення, приклеювання, гофрування або прикріплення ярлика.

Маркування має бути видимим, добре закріпленим та доступним, а розміри піктограм достатніми для зручності розуміння інформації, зазначеної на маркуванні. Маркування має бути зрозумілим для споживача і не вводити його в оману.

Виробник або його уповноважений представник забезпечують маркування взуття і достовірність зазначеної на ньому інформації. Якщо виробник не є резидентом України (та у разі відсутності уповноваженого представника), цей обов`язок покладається на особу, яка вводить в обіг взуття на ринку України. Продавець має переконатися, що взуття, яке він продає, містить маркування, передбачене цим Технічним регламентом.

Як встановлено колегією суддів та вбачається з матеріалів справи, відповідачем був складений Акт перевірки характеристик продукції від 11.10.2021 року №2885 (а.с. 125-126). Відповідно до зазначеного Акту на продукції (Взуття чоловіче TM Zeqi, SPORT shoes, розмір 39, чорного кольору з синіми вставками) не зазначено інформацію про складові взуття, а саме: на взутті або напівпарі з пари взуття не нанесена інформація про складові взуття, що є порушенням п. п. 5, 9 Додатку 1 Технічного регламенту маркування матеріалів, що використовуються для виготовлення основних складових взуття, яке надходить для продажу споживачу, затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 6 березня 2019 р. № 358.

Як вбачається з копії рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 липня 2022 року у справі № 420/5971/22 19 квітня 2022 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла адміністративна позовна заява Головного управління

Держпродспоживслужби в Одеській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , у якій представник позивача просив суд стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державного бюджету України адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу у загальному розмірі 68000 грн. відповідно до Постанови № 93 від 21.12.2021 року.

Вказаним рішенням встановлено, що постанова №93 від 21.12.2021 року складена на підставі перевірки відповідно до наказу Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області «Про проведення планової перевірки» № 2781 від 04.10.2021 року та направлення на проведення перевірки №2515 від 04.10.2021 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13 липня 2022 року у справі № 420/5971/22 за позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 стягнуто з ОСОБА_1 до Державного бюджету України адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу у загальному розмірі 68000 (шістдесят вісім тисяч)грн. відповідно до постанови №93 від 21.12.2021 року ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області.

Вказане рішення набрало законної сили 15.08.2022 року.

Таким чином, колегією суддів встановлено, що за однією перевіркою, позивачем одночасно було складено два акта перевірки та дві постанови про притягнення відповідача до адміністративно-господарської відповідальності.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Цією конституційною нормою встановлено заборону саме «подвійного», а не «повторного» притягнення до відповідальності. Застосування зазначеного конституційного положення не залежить від того, за яким рішенням особу було притягнуто до відповідальності раніше.

Підхід, застосований позивачем, в контексті обставин цієї справи, призвів до того, що відповідача фактично притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу за одне й те саме порушення двічі: постановою про накладення штрафу від 21.12.2021 року № 90 68000 грн. і постановою про накладення штрафу від 21.12.2021 року № 93 68000 грн. Такий результат правозастосування, не зважаючи на причини його виникнення, не узгоджується з цілями ст. 61 Конституції України.

Колегія суддів зазначає, що доводи позивача про те, що апелянт не оскаржив постанову № 90 у спосіб та строки є помилковими, оскільки зважаючи на імперативний характер статті 61 Конституції України, для її застосування поведінка апелянта не може бути визначальною.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 19 березня 2021 року у справі № 300/195/20.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державного бюджету України адміністративно-господарської санкції у вигляді штрафу у загальному розмірі 68000,00 грн. у зв`язку із несплатою відповідачем у п`ятнадцятиденний строк штрафу у розмірі 68000 грн. за постановою про накладення штрафу від 21.12.2021 року № 90 є необґрунтованими та безпідставними, у зв`язку з чим не підлягають задоволенню.

Враховуючи наведені положення діючого законодавства, обставини справи та докази, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2023 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: А.Г. Федусик