Справа № 160/6753/23
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2023-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 червня 2023 року Справа № 160/6753/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Жукової Є.О.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.04.2023 р. відкрито провадження в адміністративній справі № 160/6753/23.
Призначено розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами
Позовні вимоги обґрунтовано наступним.
Відповідач протиправно відмовив позивачеві у поновленні виплати пенсії за віком мотивуючи це такою підставою, яка не визначена законодавцем як підстава для відмови у поновленні пенсії. На думку позивача, відсутність паперової пенсійної справи не є підставою для відмови у відновленні виплати пенсії, оскільки він не може нести негативних наслідків у зв`язку із відсутністю його пенсійної справи, а протилежне позбавляє його права на її відновлення.
Особа не має права на одночасне отримання пенсії в декількох державах.
Відповідно до чинного пенсійного законодавства України, після надходження паперової пенсійної справи з Російської Федерації, з атестатом про припинення виплати пенсії за попереднім місцем проживання, територіальний орган Пенсійного фонду України бере на облік особу-пенсіонера для виплати пенсії за новим місцем проживання/реєстрації, відповідно до заяви про переведення виплати пенсії за новим місцем проживання.
Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан.
Враховуючи вище викладене, до набрання чинності законом щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором, листування з російською федерацією зупинено, що унеможливлює отримання пенсійним органом документального підтвердження припинення виплати пенсії позивачу на невизначений час.
Отже, станом на дату звернення із заявою від 06.03.2022 року паперова пенсійна справа ОСОБА_1 та атестат про припинення їй виплати пенсії на території РФ, до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не надходили.
Водночас, представником позивача було направлено на адресу суду копію трудової книжки ОСОБА_1 ; копію вкладишу до трудової книжки ОСОБА_1 ; довідку ОК-5; довідку ОК-7.
Представником відповідача було направлено на адресу суду клопотання, в тексті якого зазначено, що Головне управління повідомляє про неможливість виконати вимогу суду про надання копії пенсійної справ ОСОБА_1 , з огляду на наступне.
ОСОБА_1 перебувала на обліку Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 07.04.1997 р. та отримувала пенсію за віком.
Відповідно до витягу з програмного комплексу ІКІС ПФУ підсистема ППВП Параметри виплати з 01.03.2019 виплату пенсії ОСОБА_1 було припинено у зв`язку з вибуттям. Особовий рахунок закрито та сформовано атестат.
Відповідно до запису №62 від 01.02.2019 Журналу видачі атестатів та додаткових атестатів та запису від 30.01.2019 за №1173221 про запит пенсійної справи Журналу реєстрації пенсійних справ сформований атестат було видано в Росію, а пенсійну справу направлено в УПФР в м. Березовському (м. Березовський, Кемеровська область, Росія), про що свідчить реєстр відправлених листів від 06.02.2019, запис №8.
З огляду на вищезазначене, Головне управління надає документи наявні в
програмному комплексі ІКІС ПФУ підсистема ППВП та витяги з журналів, а саме: Витяг з ППВП _Параметри виплати; Витяг з ППВП Розшифровка виплати.; Журнал видачі атестатів.; Журнал реєстрації пенсійних справ; Протокол перерахунку пенсії; Протокол призначення пенсії; Реєстр відправлених листів; Розрахунок середньомісячного заробітку; Розрахунок стажу; Виписка ЄДРЮО, ФОП та ГФ 2023.
Відповідно до довідки від 15.05.2023 р. №80, складеною начальником відділу управління персоналом Аліною Шевченко, суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Жукова Євгенія Олексіївна перебуватиме у відпустці без збереження заробітної плати на період дії воєнного стану, а саме з: 29.05.2023 року по 27.06.2023 р.
Отже, дана справа вирішується в перші робочі дні судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Жукової Євгенії Олексіївни, тобто 29.06.2023 р.
Суд розглянув справу відповідно до ст. 262 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, враховуючи строк розгляду справи, передбачений ст.258 КАС України.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач ОСОБА_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом, копія якого міститься в матеріалах справи.
З квітня 2009 р. перебувала на обліку та отримувала пенсію за віком в Управління пенсійного фонду України в м.Першотравенську Дніпропетровської області, що підтверджується відомостями, які містяться в матеріалах справи.
З березня 2019 р. у зв`язку з оформленням посвідки на проживання в місті Березовському Кемеровської області (Російська Федерація) ОСОБА_1 почала отримувати пенсію в органах Пенсійного фонду Росії в м.Березовському Кемеровської області.
06 березня 2023 року позивач - ОСОБА_1 звернулась до Управління ПФУ в місті Першотравенську про поновлення виплати пенсії на підставі спливу дії моєї посвідки на проживання в Російській Федерації, на що 23.03.2023 р. остання отримала відповідь від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про те, що на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 р. №64/2022 в Україні введено воєнний стан, а тому листування з державою-агресором (Російською Федерацією) зупинено. Таким чином, немає жодної можливості отримати паперову справу з документами про припинення виплати мені пенсії з Пенсійного Фонду Російської Федерації в м. Березовському Кемеровської області.
У відзиві на позовну заяву зазначено, що поновити позивачеві виплату пенсії за віком не вбачається можливим за відсутності паперових матеріалів пенсійної справи, а також доказів припинення її виплати у російській федерації.
Не погодившись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.
При вирішені спору суд виходить із того, що стаття 46 Конституції України гарантує громадянам право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі втрати працездатності, а також у старості.
Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ч.1 ст. 85 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії виплачуються без урахування одержуваного заробітку (прибутку) за місцем проживання пенсіонера, незалежно від реєстрації місця проживання.
За змістом статті 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-VI цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.
Відповідно до ч.2 ст.4 Закону № 1058-VI якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.
Статтею 7 Угоди від 14 січня 1993 року між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн, передбачено, що питання пенсійного забезпечення регулюються Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року та двосторонніми угодами в цій галузі.
Статтею 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року визначено, що пенсійне забезпечення громадян держав - учасників Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.
Відповідно до положень статті 3 цієї Угоди всі витрати, пов`язані зі здійсненням пенсійного забезпечення за даною Угодою, несе держава, яка надає забезпечення. Взаємні розрахунки не здійснюються, якщо інше не передбачено двосторонніми угодами. Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені чи будуть встановлені законодавством держав - учасників Угоди.
За змістом пункту 1 статті 6 Угоди від 13 березня 1992 року призначення пенсій громадянам держав - учасників Угоди здійснюється за місцем проживання.
Пунктом 3 статті 6 Угоди передбачено, що обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.
У разі, якщо в державах - учасницях Угоди запроваджена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії.
Відповідно до ст.7 Угоди при переселенні пенсіонера в межах держав - учасників Угоди виплата пенсії за попереднім місцем проживання припиняється, якщо пенсія того ж виду передбачена законодавством держави за новим місцем проживання пенсіонера. Розмір пенсії переглядається у відповідності до законодавства держави - учасника Угоди за новим місцем проживання з дотриманням умов, передбачених пунктом 3 статті 6 цієї Угоди.
Статтею 8 Угоди передбачено, що органи, які здійснюють пенсійне забезпечення в державах - учасниках Угоди, співпрацюють одне з одним в порядку, визначеному за угодою між їх центральними органами.
Таким чином, особа не має права на одночасне отримання пенсії в декількох державах. У той же час, аналіз приписів чинного пенсійного законодавства України та Угоди від 13 березня 1992 року «Про гарантії прав громадян держав - учасників СНД в галузі пенсійного забезпечення» свідчить про відсутність вимог щодо документального підтвердження припинення виплати пенсії за попереднім місцем проживання як умови для призначення/поновлення виплати пенсії за новим місцем проживання пенсіонера.
Частиною 1 статті 49 Закону № 1058-VI передбачені випадки, коли виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється, а саме:
1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;
2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;
3) у разі смерті пенсіонера;
4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;
5) в інших випадках, передбачених законом.
Поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону (ч.2 ст.49 цього Закону).
Відповідно до абз.1, 3 п.1.8 Інструкції про порядок переказування пенсій громадянам, які виїхали на постійне місце проживання за кордон, та виплати пенсій пенсіонерам іноземних держав, які проживають в Україні, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 23.04.1999 № 4-5, виплата пенсій пенсіонерам, які виїхали на постійне місце проживання до держав, що підписали Угоду про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року (далі Угода), здійснюється на умовах та в порядку, визначених Угодою, управліннями Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах (далі управління Фонду).
Пенсії виплачуються на підставі повідомлення відповідного органу з питань пенсійного забезпечення держави за новим місцем проживання особи на умовах та в порядку, передбачених Угодою.
Таким чином, право пенсіонера на отримання пенсії не залежить від можливості пенсійного органу підтвердити припинення виплати пенсії останньому за попереднім місцем проживання.
На підставні Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022, яким введено на території України воєнний стан, у зв`язку військовою агресією Російської Федерації проти України, починаючи з 24.02.2022, листування із російською федерацією зупинено, що підтверджується офіційним повідомленням АТ «Укрпошта» на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет.
Зазначене вище унеможливлює отримання пенсійним органом документального підтвердження припинення виплати пенсії позивачу на невизначений час.
Таким чином, покладений в основу рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 23.03.2023 року, оформленого листом від 23.03.2023 р. «Про розгляд звернення» факт того, що в матеріалах справи відсутня інформація про припинення виплати пенсії на території Російської Федерації, не є законодавчо встановленою підставою для відмови у призначенні, поновленні виплати пенсії за новим місцем проживання пенсіонера.
Також не можуть бути прийняті судом твердження відповідача-2, що оскільки на дату звернення позивача із заявою про призначення пенсії його паперова пенсійна справа до органів ПФУ України не надходили, у пенсійного органу відсутні підстави взяття на облік пенсіонера для виплати пенсії за новим місцем проживання.
У спірному випадку, як встановлено судом, позивач у поданій пенсійному органу заяві щодо нарахування пенсії за віком від 06.03.2023 р. повідомив і підтвердив документально про факт свого проживання на території України та додав до заяви документи відповідно до вимог Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1.
Відповідно до п.2.8 вказаного Порядку № 22-1 поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.
Відповідно до п.4.8 Порядку № 22-1 заява, відомості з відповідних інформаційних систем, скановані копії документів, на підставі яких призначено (перераховано) пенсію та проводиться її виплата; інша інформація, з урахуванням якої визначаються розмір призначеної пенсії та розмір пенсії до виплати, обробляються в складі електронної пенсійної справи, що формується та ведеться відповідно до вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та «Про захист персональних даних». Електронна пенсійна справа зберігається на базі централізованих інформаційних технологій.
Документи, що надійшли у паперовій формі, обробляються, реєструються та зберігаються в органі, що призначає пенсію, за правилами, встановленими постановою Кабінету Міністрів України від 17 січня 2018 року № 55 «Деякі питання документування управлінської діяльності».
Отже, наведені відповідача обставини не є перешкодою для виконання відповідним органом Пенсійного фонду покладеного на нього обов`язку.
Також аналіз наведених норм законодавства у контексті спірних правовідносин дає підстави для висновку, що відсутність паперової пенсійної справи не є підставою для відмови у відновленні виплати пенсії, оскільки позивач не може нести негативних наслідків у зв`язку із відсутністю його пенсійної справи, а протилежне позбавляє його права на її відновлення. Аналогічна правова позиція сформована Верховним Судом у постанові від 22 вересня 2021 року у справі №308/3864/17.
Крім того, суд зауважує, що сама умова щодо витребування пенсійної справи від уповноважених органів Російської Федерації встановлює для громадян України не передбачену законами України вимогу для отримання пенсії, а враховуючи розірвання дипломатичних відносин з Російської Федерації, звернення органів ПФ України до компетентних органів Російської Федерації для витребування пенсійної справи є неможливим, що взагалі позбавляє таких осіб можливості отримувати пенсію, що, в свою чергу, порушує їх гарантоване Конституцією України право власності та право на соціальний захист.
Адміністративний суд під час розгляду справи та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб`єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції. При цьому, у разі скасування нормативно-правового акту або індивідуального акта, суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду (ч.3 ст.245 КАС України).
У спірному випадку, підставою для відмови у поновленні (зважаючи, що пенсія уже фактично призначена) позивачеві виплати пенсії слугували позиція органу ПФУ щодо відсутності паперових матеріалів пенсійної справи, а також доказів припинення її виплати у російській федерації. Інших підстав в оскаржених рішеннях визначено не було та судом не установлено.
Водночас, суд зазначає, що матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 07.04.1997 р. та отримувала пенсію за віком.
Відповідно до витягу з програмного комплексу ІКІС ПФУ підсистема ППВП Параметри виплати з 01.03.2019 виплату пенсії ОСОБА_1 було припинено у зв`язку з вибуттям. Особовий рахунок закрито та сформовано атестат.
Відповідно до запису №62 від 01.02.2019 Журналу видачі атестатів та додаткових атестатів та запису від 30.01.2019 за №1173221 про запит пенсійної справи Журналу реєстрації пенсійних справ сформований атестат було видано в Росію, а пенсійну справу направлено в УПФР в м. Березовському (м. Березовський, Кемеровська область, Росія), про що свідчить реєстр відправлених листів від 06.02.2019, запис №8, копія якого міститься в матеріалах справи.
Відтак, оскільки означена позиція органу ПФУ судом визнана неправомірною, а інших підстав для відмови у поновленні пенсії відповідачами висловлено не було, то суд уважає, що належним способом захисту порушеного права є зобов`язання відповідача поновити виплати пенсії за віком з моменту звернення (06.03.2023 року), оскільки це буде свідчити про дотримання судом гарантій того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений і вказаний спосіб захисту порушеного права не можливо визнати втручанням у дискреційні повноваження відповідача, оскільки ним такі повноваження були самостійно реалізовані шляхом прийняття оскаржених рішень, яке були предметом судового контролю у межах цієї справи.
При цьому, суд зазначає, що у Висновку №11 від 18.12.2008 року Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету міністрів Ради Європи про якість судових рішень викладено наступні висновки:
«Усі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою й простою мовою - це необхідна передумова розуміння рішення сторонами та громадськістю. Для цього потрібно логічно структурувати рішення й викласти його у зрозумілому стилі, доступному для всіх.»
«Кожен суддя може обрати власний стиль та побудову документа або використовувати типові зразки, якщо такі існують.»
Водночас, відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду від 16.12.2021 р. у справі №11-164сап21, в тексті якої зазначено, що не повинно викликати сумнівів чи заперечень відносно того, що всі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; для цього потрібно логічно структурувати рішення і викласти його в чіткому стилі, доступному для кожного; судові рішення повинні, у принципі, бути обґрунтованим; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на аргументи сторін та доречні доводи, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в наступній редакції:
- визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, оформлене листом від 23.03.2023 року «Про розгляд звернення»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 06.03.2023 року поновлення нарахування і виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та виплатити утворену заборгованість.
Статтею 139 КАС України, визначено порядок розподілу судових витрат.
Відповідно до квитанції від 27.03.2023 р. за подання позовної заяви позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три грн. 60 коп.), який у повному розмірі зараховано до Державного бюджету України.
Керуючись ст. ст. 242-244, 246, 250, 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, оформлене листом від 23.03.2023 року «Про розгляд звернення».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 06.03.2023 року поновлення нарахування і виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та виплатити утворену заборгованість.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, на користь ОСОБА_1 судовий збір, сплачений за подання даної позовної заяви у розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три грн. 60 коп.).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295,297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.О. Жукова