Справа № 159/3168/23
Суддя: Лесик В. О.
Дата ухвалення: 2023-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/3168/23
Провадження № 2-а/159/47/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2023 рокум.Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді Лесика В.О.,

за участі секретаря Посполітак Г.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Моніч Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ковелі в спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача.

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом.

Позов обґрунтовує тим, що 08.06.2023 поліцейським 2 батальйону 1 роти Відділу організації несення служби в м.Ковель УПП у Волинській області молодшим лейтенантом поліції Сорочуком Сергієм Ігоровичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ЕАС №7134730, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.10 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510,00 грн.

Відповідно до даної постанови вбачається, що він 08.06.2023 о 21 год. 00 хв. в м.Ковель по вул.Володимирська, 118, перевозив трьох дітей зростом до 145 см., без використання дитячої утримуючої системи, що дає змогу пристебнути дитину за допомогою ременів безпеки передбачених конструкцією цього транспортного засобу, чим порушив вимоги п.п. 21.11 «б» ПДР України.

Вказану вище постанову, він вважає протиправною і такою, що підлягає скасуванню входячи з наступного. ОСОБА_1 зупинився на червоний знак світлофору, перед ним вже стояв автомобіль патрульної поліції, коли вони обоє почали рухатися на зелений сигнал світлофору водій автомобіля патрульної поліції ввімкнув сині проблискові маячки та висунувши руку з вікна вимагав зупинитися. Він прийняв вправо і зупинився. Молодший лейтенант поліції ОСОБА_2 підійшов до нього і сказав, що він порушив ПДР так як перевозить дітей до 145 см. зросту без дитячої утримуючої системи. Він відповів, що в даний момент не керує автомобілем, а в дитини температура, тому взяв її до себе. Вказує на те, що доказів такого порушення та законність зупинки транспортного засобу на його вимогу поліцейський не надав.

Стислий виклад заперечень відповідача.

26.06.2023 представником відповідача було подано відзив на позов, з якого вбачається, що позов не визнає і заперечує проти його задоволення.

Представник відповідача у відзиві вказує, що 08.06.2023 патрульним екіпажем в складі молодшого лейтенанта поліції Сорочука С.І., при несенні служби в м.Ковель по вул.Володимирській, було виявлено факт порушення ПДР України, а саме: о 21 год. 00 хв. водій транспортного засобу марки «Mazda» н.з. НОМЕР_1 , перевозив трьох дітей зростом до 145 см. у транспортному засобі без використання дитячої утримуючої системи, чим порушив вимоги п.21.11 (б) ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч.10 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Після зупинки транспортного засобу поліцейський підійшов до водія та належним чином представився і пересвідчився, що в салоні перебувають декілька дітей малолітнього віку, а автомобіль не обладнаний відповідними дитячими утримуючими системами, пояснив суть правопорушення, причину і підставу перевірки документів та попросив пред`явити документи, зазначені в п.2.1, п.2.4 (а) ПДР України. Факт правопорушення вчиненого позивачем підтверджується: постановою про накладення адміністративного стягнення та відеозаписом.

Зважаючи на вище викладене прохає у задоволені позовних вимог відмовити повністю.

Рух справи в суді.

Позовна заява надійшла до суду 16.06.2023.

Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 19.06.2023 відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Одночасно, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позовну заяву.

Позиція учасників судового розгляду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав та пояснив, що дійсно в час та місці зазначеному в постанові поліцейського, керував автомобілем в якому знаходилася його дружина з дітьми на задньому сидінні автомобіля. Дитина віком 2,6 місяців перебувала у дитячій люльці, а дитина віком 2,6 роки у дитячому сидінні. На передньому пасажирському сидінні знаходилася його знайома з малолітньою дитиною. Після зупинки його автомобіля, він забрав дитину віком 2,6 роки до себе на руки. Вважає безпідставною зупинку його автомобіля поліцейським, а порушення правил перевезення дітей в автомобілі не доведеним. З таких підстав постанову про накладення стягнення слід скасувати як незаконну.

Представник відповідача Моніч Т.М. в судовому засіданні позов не визнала з підстав викладених у відзиві на позов та додатково пояснила, що дії поліцейського є правомірними та відповідають вимогам законодавства. Виявивши порушення правил перевезення дітей позивачем поліцейські, правомірно на її думку, зупинили транспортний засіб та з`ясувавши обставини правопорушення притягнули його до адміністративної відповідальності.

З метою перевірки тверджень позивача долучила копію відеозапису зі стаціонарної камери розміщеної на вулиці, з якого чітко видно, що під час руху позивач тримає на руках малолітню дитину. Звертає увагу суду, що позивач на вимогу поліцейських показати обладнані сидіння для дітей відмовився, що також є підтвердженням неправомірності дій останнього.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Дослідивши матеріали справи та наданні суду докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, суд установив таке.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАС №7134730 від 08.06.2023, винесеної поліцейським Відділу організації несення служби в м.Ковель УПП у Волинській області молодшим лейтенантом поліції Сорочуком С.І., ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.10 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Із вказаної постанови випливає, що ОСОБА_1 08.06.2023 о 21 год. 00 хв. в м.Ковель по вул.Володимирська, 118, керуючи транспортним засобом здійснив перевезення трьох дітей зростом до 145 см., у транспортному засобі без використання дитячої утримуючої системи, що дає змогу пристебнути дитину за допомогою ременів безпеки передбачених конструкцією цього транспортного засобу, чим порушив п.21.11 (б) ПДР України, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч.10 ст.121 КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 заперечує факт вчинення вищевказаного правопорушення передбаченого ч.10 ст.121 КУпАП з підстав викладених у позові.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву вказує про безпідставність позову та наявність у діях позивача складу адмінправопорушення і додає диск з відеозаписом з відеорестратора поліцейського автомобіля.

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Надаючи правову оцінку викладеним сторонами доводам, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283і284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Частиною 1 ст.8 ЗУ «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п.8 ч.1 ст.23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Частиною 1 ст.9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, - особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Із відеозапису, який долучений до відзиву на позовну заяву вбачається, що в ході спілкування з водієм ОСОБА_1 поліцейський помітив трьох малолітніх дітей в даному автомобілі, який не обладнаний відповідними дитячими утримуючими системами, після чого поліцейський повідомив про це останньому та запропонував в разі незгоди показати обладнані місця для перевезення дітей, на що позивач відмовився.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що обов`язок здійснення перевезення дітей, зріст яких менше 145 см або тих, що не досягли 12-річного віку, у транспортних засобах, обладнаних ременями безпеки, без використання спеціальних засобів, що дають змогу пристебнути дитину за допомогою ременів безпеки, передбачених конструкцією цього транспортного засобу є безальтернативним та не може звільнити водія від виконання такого у будь-який спосіб чи за наявності різного роду суб`єктивних причин.

Отже, судом достовірно встановлено, що позивач керуючи автомобілем порушив вимог п. 21.11 «б» ПДР України, перевозив дітей зріст яких менше 145 см. без дитячої утримуючої системи, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.10 ст.121 КУпАП.

Є не обґрунтованим і твердження позивача про незаконність зупинки поліцейським його транспортного засобу, так як встановлено, що під час руху поліцейськими виявлено факт порушення ПДР України, а саме перевезення малолітніх дітей без використання відповідної утримуючої системи і це відповідає вимогам п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про національну поліції» в якому визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює і дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі. За змістом статті 31 цього Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису. Завданнями і функціями патрульної поліції Департаменту патрульної поліції є: реалізація державної політики у сфері забезпечення публічної безпеки і громадського порядку, безпеки дорожнього руху, виявлення та припинення фактів порушення безпеки дорожнього руху, контроль за додержанням законів, інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. На підставі ст.32 Закону «Про Національну поліцію»- поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи.

Судом встановлено, що відповідачем було встановлено всі фактичні дані справи, у повному обсязі досліджені обставини справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, як це передбачено ст.252 КУпАП, при винесенні постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

При цьому, матеріали справи не містять жодних доказів, які б свідчили про відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.10 ст.121 КУпАП, а доводами позивача не спростовуються висновки поліцейського.

Слід зазначити, що оскаржувана постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, розмір штрафу відповідає санкції ч.10 ст.121 КУпАП.

Доказів упередженості відповідача щодо позивача перед судом не доведено.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, всі судові витрати позивача залишаються за ним.

Керуючись ст.ст.2, 5, 6, 77, 242-246, 255, 286 КАС України, на підставі ч.10 ст.121, 251-252, 280 КУпАП, суд -

У Х В А Л И В :

у позові ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач Управління патрульної поліції у Волинській області Департамент патрульної поліції, , адреса: 43005, Волинська область, м.Луцьк, вул.Залізнична, 15.

Повний текст рішення складено та підписано без його проголошення 03 липня 2023 року.

Головуючий: В`ячеслав Лесик