Справа № 200/4958/22
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2023-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 року справа №200/4958/22

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гаврищук Т.Г., суддів: Блохіна А.А., Сіваченка І.В.,

за участю секретаря судового засідання Усенко Т.І.,

представника відповідача Барабан В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 березня 2023 р. у справі №200/4958/22 (головуючий І інстанції Тарасенка І.М.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення з публічної служби, -

УСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, у якому просила наказ Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 06.04.2022 р. № 18 о/с дск та наказ Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 06.04.2022 р. № 23 дск, визнати протиправними та скасувати; поновити на службі у Головному управлінні Національної поліції в Донецькій області на посаді старшого оперуповноваженого по особливо важливим справам з 06.04.2022 р.; стягнути з Головного управління Національної поліції в Донецькій області на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 07.04.2022 р. по день ухвалення судом рішення про її поновлення на службі у Головному управлінні Національної поліції в Донецькій області.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 01 березня 2023 року позов задоволено частково. Наказ Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 06.04.2022р. № 18 о/с дск та наказ Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 06.04.2022р. № 23 дск визнано протиправними та скасовано. Поновлено майора поліції ОСОБА_1 на службі у Головному управлінні Національної поліції в Донецькій області на посаді старшого оперуповноваженого по особливо важливим справам з 07 квітня 2022 року. Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Донецькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, починаючи з 07.04.2022 року до 01.03.2023 року у сумі 135938 (сто тридцять п`ять тисяч дев`ятсот тридцять вісім) грн 10 коп., з відповідним відрахуванням обов`язкових платежів до бюджету та спеціальних фондів. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених вимог, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що спірні накази були прийняті ним у відповідності до вимог чинного законодавства. У зв`язку із введенням з 24 лютого 2022 року на території України воєнного стану, загостренням ситуації на території Донецької області, регулярними обстрілами м. Маріуполя збройними силами російської федерації, наказом ГУНП в Донецькій області від 25.02.2022р. № 330 «Про визначення тимчасового місця служби працівників окремих підрозділів ГУНП в Донецькій області», тимчасовим місцем несення служби особового складу ГУНП в Донецькій області та Маріупольського РУП (з підпорядкованими підрозділами поліції) визначено Покровське РУП ГУНП в Донецькій області. Відповідач наголошує на тому, що неприбуття позивача до визначеного місця несення служби, а саме до Покровського РУП ГУНП в Донецькій області, тривалий невихід на службу без поважних причин під час дії на території держави воєнного стану, нехтування Присягою працівника поліції, ставлення пріоритету особистих інтересів над інтересами служби, свідчать про наявність в діях позивача дисциплінарного проступку, який суперечить покладеним на неї обов`язкам та є не сумісним із подальшим проходженням служби в органах Національної поліції.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому проти доводів апеляційної скарги заперечував, вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено судом відповідно до норм матеріального та процесуального права на підставі повного і всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивачка проходила службу у Головному управлінні Національної поліції в Донецькій області на посаді старшого оперуповноваженого по особливо важливим справам у званні майора поліції.

У зв`язку із введенням з 24 лютого 2022 року на території України воєнного стану, загостренням ситуації на території Донецької області, регулярними обстрілами м. Маріуполя збройними силами російської федерації, наказом ГУНП в Донецькій області від 25.02.2022р. № 330 «Про визначення тимчасового місця служби працівників окремих підрозділів ГУНП в Донецькій області», тимчасовим місцем несення служби особового складу ГУНП в Донецькій області та Маріупольського РУП (з підпорядкованими підрозділами поліції) визначено Покровське РУП ГУНП в Донецькій області.

Даний наказ та вимогу прибути до м. Покровськ було надіслано через месенджер «Телеграм».

У зв`язку із неявкою позивачки станом на 06.04.2022р. на службу до Покровського РУП ГУНП в Донецькій області, наказом № 22дск від 06.04.2022р. було призначено службове розслідування з цього питання.

Висновком службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни працівником управління ГУНП в Донецькій області встановлено, що станом на 01.04.2022р. позивачка не виїхала та не прибула до визначеного місця дислокації (Покровського РУП ГУНП в Донецькій області), чим не виконала наказ ГУНП в Донецькій області від 25.02.2022 № 330 «Про визначення тимчасового місця служби працівників окремих підрозділів ГУНП в Донецькій області».

У даному висновку зазначено, що останній раз позивачка виходила на зв`язок 22.03.2022р. у месенджері «Телеграм» та повідомила, що заходиться у с.Юріївка Донецької області. Прибувати до тимчасового місця дислокації підрозділу відмовилася та зазначила, що планує звільнятися зі служби в Національній поліції України. У подальшому був відсутній з нею зв`язок та місце її перебування не відомо. У період з 02.03.0222р. до 21.03.2022р. підполковником поліції Г. неодноразово були здійсненні дзвінки на особисті номери позивачки, але зв`язок був відсутній, місце перебування її було не відомо. На повідомлення у месенджері «Телеграм» також не відповідала, в соціальних мережах не з`являлась. У період з 23.03.2022р. до 04.04.2022р. зв`язок з нею був відсутній. 22.03.2022р. позивачка вийшла на зв`язок та повідомила, що знаходиться за межами території України, в Німеччині. Повертатися до України та приступати до виконання своїх службових обов`язків не планує.

01 квітня 2022 року о 18 год. 10 хв. в адміністративному приміщенні Покровського РУП ГУНП в Донецькій області, полковником поліції ОСОБА_2 у присутності заступника начальника управління начальника відділу управління ГУНП в Донецькій області підполковника поліції Г. та начальника сектору управління ГУНП в Донецькій області підполковника поліції К. було складено акт про відсутність на службі майора поліції В. Казановської (№ 163/01/17-2022 від 01.04.2022).

В період з 02.04.2022р. по 04.04.2022р. В. Казановська на зв`язок не виходила, місце її перебування було не відомо, до визначеного місця дислокації свого підрозділу (м. Покровськ Донецької області) не прибула, про що 04.04.2022р. було складено відповідний акт (№ 164/01/17-2022 від 04.04.2022).

05.04.2022р. також було складено акт про відсутність на службі майора поліції В. Казановської (№ 167/01/17-2022 від 05.04.2022).

Також у вказаному висновку службового розслідування зазначено, що ОСОБА_1 в порушення вимог Закону України «Про державну таємницю», Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 № 939, В. Казановська не повідомила у письмовій формі ГУНП в Донецькій області та режимно секретний сектор управління ГУНП в Донецькій області про свій виїзд з України.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність позивачки є відсутність у неї дисциплінарних стягнень.

Дисциплінарна комісія дійшла висновку, що позивачка, будучи працівником управління ГУНП в Донецькій області, усвідомлюючи важливість професії, знехтувала обов`язком вірно служити народу України та довірою керівництва, що безумовно обтяжує її відповідальність.

Отже, на думку комісії, позивачка важкий для країни час поставила особисті інтереси вище за інтереси служби, знехтувала Присягою, грубо порушила вимоги Дисциплінарного статуту Національної поліції України та Закону України «Про Національну поліцію», що виразилось у невиході на службу без поважних причин та є підставою для звільнення її з лав Національної поліції України.

На підставі викладеного дисциплінарна комісія, вважала би: 1) службове розслідування за фактом порушення службової дисципліни працівником управління ГУНП в Донецькій області закінченим, а відомості, що стали підставою для проведення службового розслідування, такими що підтвердилися; 2) за порушення службової дисципліни, що виразилося в недотриманні вимог п.п. 1, 4 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», а саме в нехтуванні Присягою, відмові прибути до визначеного місця несення служби та тривалій відсутності на службі без поважних причин, старшого оперуповноваженого в ОВС відділу управління ГУНП в Донецькій області майора поліції В. Казановську звільнити зі служби в поліції; 3) дні невиходу ОСОБА_3 з 26.02.2022р. до 06.04.2022р. (включно) на службу без причин вважати прогулами, грошове забезпечення не нараховувати та не виплачувати.

Наказом № 23дск від 06.04.2022р. «Про порушення службової дисципліни окремими працівниками ГУНП в Донецькій області та їх покарання», за порушення службової дисципліни, що виразилося в недотриманні вимог п.п. 1, 4 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», а саме в нехтуванні Присягою, відмові прибути до визначеного місця несення служби та тривалій відсутності на службі без поважних причин, старшого оперуповноваженого в ОВС Головного управління Національної поліції в Донецькій області майора поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції.

Як вбачається зі скріншотів, що містяться в матеріалах справи, 06 липня 2022 року, позивача було повідомлено про її звільнення зі служби, шляхом надсилання їй довідки № 218/01/17-2022 від 06.07.2022 через месенджер «Facebook».

Наведені обставини сторонами не оспорюються.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580).

Згідно з частиною першою статті 59 Закону № 580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб.

Частиною першою статті 12 Закону України «Про оборону України» визначено, що участь в обороні держави разом із Збройними Силами України беруть у межах своїх повноважень інші військові формування, утворені відповідно до законів України, Державна спеціальна служба транспорту, Державна служба спеціального зв`язку та захисту інформації України, а також відповідні правоохоронні органи.

Інші військові формування, утворені відповідно до законів України, та відповідні правоохоронні органи, зокрема: беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони та руху опору, сприяють забезпеченню правового режиму воєнного стану; сприяють Збройним Силам України у виконанні ними завдань, здійснюють їх пріоритетне забезпечення та інші повноваження у сфері оборони України згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 24 Закону України «Про Національну поліцію» у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

У ході забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості, виконання завдань територіальної оборони органи та підрозділи, що входять до системи поліції та дислокуються в межах Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, області, міста Києва, підпорядковуються відповідному начальнику Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, області, місті Києві.

Згідно частини 2 статті 19 Закону № 580-VIII підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Дисциплінарний статут Національної поліції України затверджено Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут).

Відповідно до частин 1, 3 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського, зокрема, безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону.

Стаття 18 Закону України «Про Національну поліцію» передбачає, зокрема, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейських; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту визначено, що наказ є формою реалізації службових повноважень керівника, згідно з якими визначаються мета і предмет завдання, строк його виконання та відповідальна особа. Наказ має бути чітко сформульований і не може допускати подвійного тлумачення.

Наказ, прийнятий на основі Конституції та законів України і спрямований на їх виконання, віддається (видається) керівником під час провадження ним управлінської діяльності з метою виконання покладених на нього завдань та здійснення функцій відповідно до наданих повноважень.

Наказ може віддаватися усно чи видаватися письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку.

У відповідності до вимог ст. 5 Дисциплінарного статуту поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика.

За відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу.

Відповідно до ст. 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

За приписами частин першої - шостої статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018р. №893, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за №1355/32807 (далі - Порядок), яким передбачено, що службове

розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Відповідно до пункту 1 Розділу VII Порядку, у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, у зв`язку із неявкою позивачки станом на 06.04.2022р. на службу до Покровського РУП ГУНП в Донецькій області, наказом № 22дск від 06.04.2022р. було призначено службове розслідування з цього питання.

Проведеним службовим розслідуванням встановлено, що станом на 01.04.2022р. позивачка не виїхала та не прибула до визначеного місця дислокації (Покровського РУП ГУНП в Донецькій області), чим не виконала наказ ГУНП в Донецькій області від 25.02.2022р. № 330 «Про визначення тимчасового місця служби працівників окремих підрозділів ГУНП в Донецькій області».

За порушення службової дисципліни, що виразилося в недотриманні вимог п.п. 1, 4 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», а саме в нехтуванні Присягою, відмові прибути до визначеного місця несення служби та тривалій відсутності на службі без поважних причин, запропоновано звільнити позивачку зі служби в поліції.

Пунктом 7 статті 19 Дисциплінарного статуту передбачено, що у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Спірним наказом позивачку притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення вимог п.п. 1, 4 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», а саме в нехтуванні Присягою, відмові прибути до визначеного місця несення служби та тривалій відсутності на службі без поважних причин.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що матеріалами справи підтверджується факт порушення позивачкою службової дисципліни, що виразилося в недотриманні вимог п.п. 1, 4 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», а саме в нехтуванні Присягою, відмові прибути до визначеного місця несення служби та тривалій відсутності на службі без поважних причин.

Порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Присяга поліцейського передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно.

Тобто порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.

Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності.

Порушення позивачем зазначених приписів може сприйматися, як спроба підриву довіри до Національної поліції, і відповідальність за це несе держава.

Зазначене безумовно негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства.

Вимоги морального змісту віднесені до службово-трудових обов`язків працівників поліції. Приймаючи присягу, позивач зобов`язався вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки (постанова Верховного Суду від 25.04.2019 у справі №816/604/17).

Верховним Судом у постанові від 02.10.2018р. по справі №815/4463/17 сформована правова позиція щодо того, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушення Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Оцінюючи доводи позивачки, колегія суддів ставиться до них критично та виходить з того, що Указом Президента України від 24.02.2022р. №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російською Федерацією проти України, на підставі пропозицій Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан.

За статтею 24 Закону №580 у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

У ході забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості, виконання завдань територіальної оборони органи та підрозділи, що входять до системи поліції та дислокуються в межах Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, області, міста Києва, підпорядковуються відповідному начальнику Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, області, місті Києві.

Відтак, всі поліцейські з 24.02.2022р. зобов`язані були знаходитися за місцем дислокації підрозділу, в якому проходять службу, та виконувати свої безпосередні функціональні обов`язки, в тому числі і завдання щодо захисту, пов`язані із захистом територіальної цілісності України.

Разом з тим, обставини справи та наявні у ній матеріали свідчать про те, що позивачка не виконала наказ ГУНП в Донецькій області від 25.02.2022р. № 330 «Про визначення тимчасового місця служби працівників окремих підрозділів ГУНП в Донецькій області» та не прибула до визначеного місця дислокації (Покровського РУП ГУНП в Донецькій області).

Позивачка не надала жодного доказу на підтвердження вчинення дій, направлених на прибуття на службу чи з`ясування інформації щодо проходження служби та повідомлення відповідача щодо неможливості прибуття до визначеного місця дислокації (Покровського РУП ГУНП в Донецькій області).

За таких обставин, колегія суддів критично ставиться до доводів позивачки про те, що вона не отримувала наказ ГУНП в Донецькій області від 25.02.2022р. № 330 «Про визначення тимчасового місця служби працівників окремих підрозділів ГУНП в Донецькій області».

Колегія суддів також враховує, що позивачка ні до місця дислокації підрозділу, ні до будь-якого іншого підрозділу Національної поліції не прибула.

Позивачка у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що місто Маріуполь, у якому постійно проживала та служила у поліції, вже з 01.03.2022р. опинилося у повному оточенні ворожих військ, і перебувало під постійним артилерійським та авіаційним обстрілом. Отже, до цієї дати у позивачки була можливість виїхати до тимчасового місця несення служби.

Неприбуття позивачки на службу за відсутності жодних відомостей, документів, які б підтверджували поважність причин відсутності на службі, на думку колегії суддів, свідчить про безвідповідальне ставлення позивачки до своїх службових обов`язків.

Нормами частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту передбачено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Колегія суддів вважає, що обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення, який, приймаючи рішення про обрання конкретного виду дисциплінарного стягнення, повинен урахувати, зокрема, тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, попередню поведінку особи, її ставлення до виконання посадових обов`язків тощо. Одночасно з цим, застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах від 10.10.2019р. у справі №815/2443/16, від 04.12.2019р. у справі №824/355/17-а, від 26.01.2021р. у справі № 2140/1342/18, від 13.08.2020р. у справі № 817/3305/15, від 24.11.2020 у справі № 2140/1341/18, від 15.04.2021 у справі №240/2677/20.

Адміністративний суд в силу вимог частини третьої статті 2 КАС України в порядку судового контролю за рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень повинен дослідити, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, розсудливо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, пропорційно тощо.

Суб`єкт владних повноважень, своєю чергою, повинен довести суду правомірність свого рішення належними, допустимими та достатніми доказами, зокрема, матеріалами службового розслідування тощо.

Колегія суддів вважає, що матеріалами службового розслідування повністю підтверджується факт вчинення позивачкою дисциплінарного проступку.

Колегія суддів зазначає, що системний аналіз викладених вище правових норм Закону № 580-VIII дозволяє стверджувати, що законодавством регламентовано обов`язок осіб, які проходять службу в органах поліції неухильно, сумлінно та відповідально виконувати покладені на них завдання.

Водночас проходження служби в поліції, зважаючи на її специфіку та підвищену увагу суспільства, вимагає від особи надзвичайної дисциплінованості та відповідальності за свої дії та вчинки.

При цьому законодавством регламентовано спеціальний режим органів поліції у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України та в умовах воєнного стану.

Разом з тим, особа, яка ступає на службу до органів поліції та приймає відповідну Присягу, бере на себе зобов`язання виконувати покладені на неї функції та завдання, зокрема в умовах воєнного стану, та повинна усвідомлювати і розуміти специфіку проходження служби в поліції, яка зумовлює вищенаведені підвищені вимоги до кожного поліціанта, якими він не може нехтувати за жодних обставин.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає, що вина позивачки у порушенні службової дисципліни доведена належними та допустимими доказами, тому спірний наказ є правомірним та обґрунтованим, а застосоване до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення є співмірним до вчиненого дисциплінарного проступку.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції безпідставно скасовано спірні накази та поновлено позивачку на посаді.

Оскільки позовні вимоги про поновлення позивача на посаді та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними від вимог про скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення зі служби, відтак підстави для їх задоволення також відсутні.

Згідно частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи та ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального права, тому апеляційну скаргу відповідача необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати.

Керуючись статтями 23, 33, 292, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 березня 2023 р. у справі № 200/4958/22 задовольнити.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 березня 2023 р. у справі № 200/4958/22 скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 06.04.2022 р. № 18 о/с дск та наказ Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 06.04.2022 р. № 23 дск, поновлення на службі у Головному управлінні Національної поліції в Донецькій області на посаді старшого оперуповноваженого по особливо важливим справам з 06.04.2022 р.; стягнення з Головного управління Національної поліції в Донецькій області на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 07.04.2022 р. по день ухвалення судом рішення про її поновлення на службі у Головному управлінні Національної поліції в Донецькій області - відмовити.

Постанова у повному обсязі складена 29 червня 2023 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 29 червня 2023 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

І.В. Сіваченко