Справа № 400/4839/20
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2023-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 червня 2023 року

м. Київ

справа №400/4839/20

адміністративне провадження №К/990/22530/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Шишова О.О.,

суддів: Дашутіна І.В., Яковенка М.М.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2022 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2022 року у справі № 400/4839/20 за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішень про застосування штрафних санкцій та вимоги про сплату боргу (недоїмки),

установив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними та скасувати:

- податкове повідомлення-рішення від 25 жовтня 2019 року № 7 (форма «Р»), яким збільшено суму грошового зобов`язання позивача за платежем податок на доходи фізичних осіб на 2 613 039,43 грн (за податковим зобов`язанням збільшено на 2 090 431,54 грн, а за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - на 522 607,89 грн);

- податкове повідомлення-рішення від (без дати) жовтня 2019 року № 7 (форма «Р»), яким збільшено суму грошового зобов`язання позивача за платежем військовий збір на 217 753,28 грн (за податковим зобов`язанням збільшено на 174 202,62 грн, а за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - на 43 550,66 грн);

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-11 від 25 жовтня 2019 року щодо сплати недоїмки в сумі 156 796,14 грн;

- рішення № від 25 жовтня 2019 року про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, згідно з яким до позивача застосовано штрафні санкції в розмірі 18 187,48 грн за наслідками донарахування йому 156 796,14 грн єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування;

- рішення № від 25 жовтня 2019 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, відповідно до якого на позивача накладено штраф у розмірі 960,48 грн за період з 21 березня 2017 року по 28 грудня 2018 року та нараховано пеню у розмірі 21,38 грн (всього: 981,86 грн) за несвоєчасно сплачений єдиний внесок із заробітної плати в сумі 4 802,40 грн;

- податкове повідомлення-рішення від 25 жовтня 2019 року № 7 (форма «ПС»), яким накладено на позивача штраф у розмірі 510,00 грн за порушення пункту 51.1 статті 51, підпункту «б» пункту 176.2 статті 176 ПК України та пункту 3.1 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13 січня 2015 року № 4.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2022 року, залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2022 року, позов задоволено частково. Визнано протиправними і скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області від 25 жовтня 2019 року №7 та №7, від (без дати) жовтня 2019 року №7, вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-11 від 25 жовтня 2019 року та рішення № від 25 жовтня 2019 року про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Під час перевірки касаційної скарги встановлено, що вона не відповідає вимогам статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а тому підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

Статтею 329 КАС України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Передбачений зазначеною статтею строк касаційного оскарження пропущено, оскільки оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалено 28 листопада 2022 року (повний текст складено 28 листопада 2022 року), а з касаційною скаргою відповідач звернувся до Верховного Суду 16 червня 2023 року.

Водночас разом із касаційною скаргою скаржник подав клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Обґрунтовуючи поважності підстав пропуску строку касаційного оскарження відповідач посилається на те, що вже звертався з касаційними скаргами у справі № 400/4939/20 у межах строку на касаційне оскарження, проте скарги було повернуто ухвалами Верховного Суду від 5 січня 2023 року, від 1 березня 2023 року, від 29 березня 2023 року та від 9 травня 2023 року.

Оцінивши наведені скаржником обставини та обґрунтування причин пропуску строку, колегія суддів вважає їх неповажними з огляду на таке.

Невиконання вимог ухвали не є поважною причиною пропуску строку касаційного оскарження, оскільки не є такою, що не залежить від волі особи, яка подає касаційну, і не надає такій особі права у будь-який необмежений час після сплину строку касаційного оскарження реалізовувати право на касаційне оскарження судового рішення.

Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.

При вирішенні питання про поновлення строку касаційного оскарження суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку інтервалів часу: з моменту закінчення встановленого статтею 329 Кодексу адміністративного судочинства України строку касаційного оскарження до дати звернення з касаційною скаргою вперше; з моменту повернення вперше поданої касаційної скарги/відмови у відкритті касаційного провадження за вперше поданою касаційною скаргою до дати повторного звернення з касаційною скаргою і т.д.

Відповідачем не наведено обґрунтувань щодо поважності пропуску строку касаційного оскарження у взаємозв`язку вищезазначених часових інтервалів, враховуючи, що з моменту постановлення ухвали про повернення вперше поданої касаційної скарги (5 січня 2023 року) до подання касаційної скарги вп`яте (16 червня 2023 року) сплинуло п`ять місяців, а суд касаційної інстанції у цей проміжок повертав скаржнику касаційну скаргу три рази з однакових підстав. Податковим органом не зазначено обставини, які б унеможливлювали звернутися до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, виконавши процесуальний обов`язок щодо зазначення у касаційній скарзі підставу (підстави) на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України, з належним їх обґрунтуванням протягом шести місяців.

Отже, наведені відповідачем у клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження підстави не можуть бути визнані судом поважними.

Відповідно до частини третьої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України, касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків на касаційне оскарження і підстави, вказані у заяві про поновлення строку, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право вказати інші підстави для поновлення строку.

З огляду на наведене, подана касаційна скарга підлягає залишенню без руху для надання скаржнику часу повідомити суд про інші поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження.

На підставі викладеного, керуючись статтями 248, 330-332 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2022 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2022 року у справі № 400/4839/20 залишити без руху.

Надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали, а також у разі, якщо наведені скаржником підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані судом неповажними, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями й оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Шишов

Судді І.В. Дашутін

М.М. Яковенко