Справа № 580/3103/23
Суддя: Анжеліка БАБИЧ
Дата ухвалення: 2023-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 року справа № 580/3103/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючого судді Бабич А.М., розглянувши у порядку спрощеного письмового провадження в залі суду адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Черкаській області до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

УСТАНОВИВ:

26.04.2023 Головне управління ДПС у Черкаській області (18002, м.Черкаси, вул.Хрещатик, буд.235; ) (далі позивач) подало у Черкаський окружний адміністративний суд позов про стягнення з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі відповідач) податкового боргу в сумі 12633,20грн.

Обґрунтовуючи зазначено, що відповідач у добровільному порядку не сплачує узгоджену суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості. Боржнику сформовано податкову вимогу від 05.11.2018 №683-55, яку направлено листом з повідомленням. Станом на дату звернення до суду заборгованість непогашена. Позовну заяву просив розглянути без його участі.

На виконання запиту суду про місцезнаходження відповідача фізичної особи від Управління Державної міграційної служби в Черкаській області на адресу суду надійшла 01.05.2023 відповідь щодо місця його реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 ,- що відповідає відомостям зазначеним позивачем у позовній заяві.

Ухвалою суду від 01.05.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати на виконання ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) за правилами спрощеного позовного провадження. Також встановлено відповідачу строк, тривалістю п`ятнадцять днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі, для надання відзиву на позовну заяву та доказів, повідомлено про строки для надання клопотань про розгляд справи з викликом у судове засідання. Задоволено повністю клопотання позивача про розгляд справи за відсутності його представника.

23.05.2023 від відповідачки до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просила застосувати строки позовної давності щодо заборгованості з граничним строком сплати 27.10.2019 та відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю. Обґрунтовуючи зазначила, що будівництво будинку розпочалось у 2005 році. Видано будівельний паспорт на забудову земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 . Протягом 2005-2009 років здійснювалось будівництво будинку. В 2007 році вона потрапила в ДТП, після якого в неї відбулась ампутація правої ноги вище коліна, довго проходила реабілітацію, довгий час не могла отримати протез на нижню кінцівку. У період 2007 року померли її батьки та батько чоловіка. Це все було великим стресом для сім`ї. У подальшому отримала свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 08.07.2009 року, опис об`єкта: житлова площа 87,5 кв.м.; житловий будинок з мансардою, балконом та підвалом, 2 А, 242,7 кв.м.; баня, Б; огорожа, 1. Вказала, що є інвалідом І групи та потребує постійного догляду. Також є матір`ю трьох дітей: ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_3 , які проживають разом з нею у будинковолодінні за вказаною вище адресою. Донька - ОСОБА_3 - є дитиною з інвалідністю. Син ОСОБА_5 та донька ОСОБА_6 мають медичний висновок про наявність захворювання (патологічний стан, який дає право на одержання допомоги на дітей-інвалідів з дитинства у віці до 18 років. Доходу, крім пенсії і виплат на дітей не має. Чоловік працює, коли є змога. Окрім того, що сім`я є багатодітною, значна частина коштів витрачається на підтримку здоров`я не дітей. Майно, яке є об`єктом оподаткування використовується для проживання дітей з інвалідністю, а отже - з особливими потребами. Вважає, що слід врахувати зазначені нею обставини, застосувати пільги щодо сплати податку, виходячи із мого майнового стану та стану сім`ї, шляхом зменшення ставки податку на нерухомість до 0% від розміру мінімальної заробітної плати на 1 м.кв. або звільнити її від податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за період з 2017 року до 2023 року. Просила суд застосувати строки позовної давності з цього питання та відмовити з задоволенні частини позовних вимог із граничним строком сплати до 16.10.2020, на загальну суму - 4008,42 (відповідно до розрахунку заборгованості наданому позивачем разом із позовом). Наголосила, що даний позов подано передчасно та без дотримання порядку досудового врегулювання спору. Нарахована сума заборгованостей за 2022 рік має бути списана, а саме 623,63 грн та 2850,37 грн у зв`язку з тим, що вона та її сім`я внаслідок збройної агресії з 24 лютого 2022 року Росії в Україні, окрім вже наявних проблем із здоров`ям та фінансами, опинилися у складному матеріальному становищі. Податкові повідомлення-рішення від 29.07.2022 №0-2325 та №0-2325 не варто брати до уваги та передбачені ними суми заборгованості не є узгодженим зобов`язанням, оскільки вони надіслані та створені з порушенням ПК України.

Всі подані сторонами докази суд долучив до матеріалів адміністративної справи.

Оскільки обґрунтованих клопотань від учасників спору про розгляд справи у судовому засіданні з їх викликом суду не надходили, зважаючи на відсутність необхідності призначити у справі експертизу або викликати та допитати свідків, суд дійшов висновку розглянути справу без виклику сторін у судове засідання за наявними письмовими доказами (у письмовому провадженні).

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке.

На запит позивача Виконавчий комітет Червонослобідської сільської ради листом від 09.02.2023 №345/07-38 позвідомив, що відповідачка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 у період з 07.10.2018 до теперішнього часу.

Копією довідки до акта огляду МСЕК серії 10 ААБ №088934 підтверджується, що відповідачка є інвалідом І групи «Б» та їй з 18.04.2013 призначена пенсія з інвалідності, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_2 .

Копіями свідоцтв про народження підтверджується, що відповідачка є матір`ю трьох дітей: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво серії НОМЕР_3 ), ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво серії НОМЕР_4 ), ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво серії НОМЕР_5 ).

Донька відповідачки ОСОБА_3 є дитиною з інвалідністю, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_6 . Згідно з медичним висновком від 05.04.2013 №18 на дитину (підлітка) інваліда з дитинства у віці до 18 років у дочки відповідачки ОСОБА_4 наявне захворювання, яке відповідає розділу V п.ІІ підп.2,27 «Переліку медичних показань, які дають право на одержання допомоги на дітей-інвалідів з дитинства у віці до 18 років». Відповідно до медичного висновку від 20.12.2022 №46 на дитину (підлітка) інваліда з дитинства у віці до 18 років у сина відповідачки ОСОБА_2 наявне захворювання, яке відповідає розділу І п.І підп.1,6 «Переліку медичних показань, які дають право на одержання допомоги на дітей-інвалідів з дитинства у віці до 18 років».

Згідно з копією повідомлення Управління праці та соціального захисту населення від 31.01.2023 про надання державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю сину відповідачки ОСОБА_2 , як особі з інвалідністю, призначено державну допомогу з 04.01.2023 до 30.11.2024 в сумі 1465,10грн.

Інформацією з Державноо реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 28.03.2023 за №327218451 та за №327218914 підтверджується, що відповідачка є власником нерухомого майна:

будинку за вказаною вище адресою. Загальна площа (кв.м) 242,7, житлова площа (кв.м) 87,5, загальна вартість нерухомого майна (грн) 670141;

квартири за адресою: АДРЕСА_3 . Загальна площа (кв.м) 53,1, житлова площа (кв.м) 27,7, загальна вартість нерухомого майна (грн) 8055.

Згідно з даними зворотнього боку облікових карток відповідач має непогашену недоїмку з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, в сумі 12633,20грн, що виникла згідно з податковими повідомленнями-рішеннями (далі ППР):

від 24.04.2018 №0-2325 зі строком сплати 07.10.2018 у сумі 1520,20 грн;

від 24.04.2018 №0-2325 зі строком сплати 07.10.2018 у сумі 332,60 грн;

від 18.06.2019 №0-2325 зі строком сплати 27.10.2019 у сумі 1768,66 грн;

від 18.06.2019 №0-2325 зі строком сплати 27.10.2019 у сумі 386,96 грн;

від 23.04.2020 №0-2325 зі строком сплати 16.10.2020 у сумі 1982,43 грн;

від 23.04.2020 №0-2325 зі строком сплати 16.10.2020 у сумі 433,73 грн;

від 21.05.2021 №0-2325 зі строком сплати 24.08.2021 у сумі 2243,72 грн;

від 21.05.2021 №0-2325 зі строком сплати 24.08.2021 у сумі 490,90 грн;

від 29.07.2022 №0-2325 зі строком сплати 26.11.2022 у сумі 623,63 грн;

від 29.07.2022 №0-2325 зі строком сплати 26.11.2022 у сумі 2850,37 грн.

У зв`язку з несплатою узгодженої суми податкового зобов`язання сформовано податкову вимогу форми «Ф» від 05.11.2018 №683-55 на загальну суму 2650,67 грн, що направлена на офіційну адресу відповідача, яку вона отримала 16.08.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про поштове вручення.

10.05.2023 відповідачка зверталася листом до відповідача, в якому просила врахувати скрутні сімейні обставини, застосувати пільги щодо сплати податку, виходячи із її майнового стану та стану її сім`ї, шляхом зменшення ставки податку на нерухомість до 0% від розміру мінімальної заробітної плати на 1м.кв. або звільнити її від податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за період з 2017 до 2023 року.

З часу отримання відповідачкою вказаної податкової вимоги до часу звернення позивача зі вказаним вище позовом недоїмка не погашена. Тому позивач звернувся зі вказаним вище позовом.

Щодо дотримання позивачем строків звернення до суду з позовом суд урахував.

Статтею 122 КАС України визначено загальні і деякі спеціальні строки звернення до суду. Так, відповідно до ч.1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з абз. 2 ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Підпунктом 16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України (далі ПК України) встановлено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 14.1.39 п. 14.1 ст.14 ПК України визначено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Підпунктом 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.

Відповідно до підп.14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом

Строки давності та їх застосування для податкових правовідносин урегульовано статтею 102 ПК України. Зазначена норма визначає строк для визначення контролюючим органом грошових зобов`язань, а також наслідки їх не визначення (п. 102.1 ПК України), підстави для не застосування строку давності та підстави зупинення відліку такого строку (п.п. 102.2, 102.3 ПК України), строк стягнення податкового боргу, а також терміни його стягнення (п. 102.4 ПК України), строк подання заяв про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або про їх відшкодування (п.102.5 ПК України), підстави для продовження граничних строків для подання податкової декларації, заяв про перегляд рішень контролюючих органів, заяв про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань (п. 102.6 ПК України) та перелік осіб, на яких розповсюджується дія пункту 102.6 (п. 102.7 ПК України). Також п. 102.8 ст. 102 ПК України визначено, що порядок застосування пунктів 102.6-102.7 цієї статті встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Тобто, п.п. 102.1 і 102.4 ст. 102 ПК України встановлені граничні строки для вчинення контролюючим органом дій, пов`язаних із нарахуванням грошових зобов`язань та/або стягнення податкового боргу.

За змістом підп. 14.1.137 п. 14.1 ст. 14, підп. 19-1.1.22, 19-1.1.34 п. 19-1.1 ст. 19, підп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20, п. 41.2 ст. 41, п. 95.1 ст. 95 ПК України контролюючий орган є органом стягнення, який наділений повноваженнями здійснювати заходи з погашення податкового боргу платників податків, незалежно від підстав його виникнення, в тому числі шляхом звернення до суду з позовом про його стягнення, зокрема, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини, або за рахунок інших джерел погашення податкового боргу, визначених у статті 87 ПК України, з урахування передбачених законом підстав їх використання.

Відповідно до п. 102.1 ст. 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної п. 133.4 ст. 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

Згідно з п. 102.4 ст. 102 ПК України у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у п. 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абз. 3 п. 59.1 ст. 59 цього Кодексу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Отже, строк звернення до суду із позовом про стягнення податкового боргу, з урахуванням строків, визначених ст. 102 ПК України складає 1095 днів з дня його виникнення. Водночас абз. 10 п. 52-2 підрозділу 10 Розділу ХХ Перехідних положень ПК України (зі змінами, внесеними згідно Законом №591-ІХ) передбачено, що на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2023 року № 383 Про внесення змін до розпорядження Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 року № 338 і постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 року № 1236 внесено зміни до вказаних нормативно правових актів та продовжено дію карантину до 30 червня 2023 року.

Тому доводи відповідачки про сплив строків давності стягнення податкового боргу не обгрунтовані.

Суд врахував, що позивач звернувся до суду зі вказаним позовом про стягнення податкового боргу з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, в сумі 12633,20грн, що виник на підставі вказаних вище ППР зі строком сплати 07.10.2018, 27.10.2019, 16.10.2020, 24.08.2021, 26.11.2022. 05.11.2018 позивач сформував відповідачці податкову вимогу форми Ф №683-55 на загальну суму 2650,67 грн, що направлена на офіційну адресу відповідачки, яку вона отримала 16.08.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про поштове вручення. Отже, граничний строк звернення до суду зі вказаним позовом із урахуванням 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу припадає на 05.11.2021. Водночас урахувавши вимоги абз. 10 п. 52-2 підрозділу 10 Розділу ХХ Перехідних положень ПК України, яким на період з 18 березня 2020 року до 30 червня 2023 року (останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину) зупинено перебіг строків давності, суд дійшов висновку що позивач не пропустив строк звернення до суду зі вказаним позовом. Тому відповідні доводи відповідачки щодо застосування строку давності не обґрунтовані та не враховані судом. Отже, відсутні підстави для застосування строків позовної давності та відмови у задоволенні частини позовних вимог із граничним строком сплати до 16.10.2020, на загальну суму - 4008,42.

Відповідно до ст.8 ПК України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки відповідно до ст.10 ПК України належать до місцевих податків. Отже, його зарахування здійснюється саме до вказаного бюджету.

Підпунктом 266.1.1. п.266.1 ст.266 ПК України встановлено, що платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості. Відповідно до п.п.266.2.1 п.266.1 ст. 266 ПК України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Згідно з підп.266.6.1 п.266.6 ст.266 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом згідно з підпунктом 266.7.1 п.266.7. ст.266 ПК України за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Відповідно до підп.266.7.2 п.266.7 ст.266 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, разом з детальним розрахунком суми/сум податку, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити, визначені в абзаці першому цього підпункту, що надсилаються платнику податку, повинні містити щодо кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, зокрема, але не виключно, інформацію про адресу місцезнаходження об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості, його площу, ставки та надані фізичним особам пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Згідно з п.42.1. ст.42 ПК України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті.

Відповідно до п.42.2. ст.42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Тобто, документи мають бути надіслані або податковою адресою, або за іншою дійсною за місцезнаходженням платника.

Згідно з п.42.3. ст.42 ПК України якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата.

Докази повідомлення відповідачкою позивача про зміну адреси місце знаходження, та місця реєстрації, відсутні.

Відповідно до п.42.5. ст.42 ПК України у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Згідно з п.45.1. ст.45 ПК України платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

Всі ППР і податкова вимога направлені відповідачці на її податкову адресу:

ППР від 24.04.2028 №0-2325 та №0-2325, від 18.06.2019 №0-2325 та №0-2535, від 23.04.2020 №0-2325 та №0-2325 повернулися з довідками відділення Укрпошти із зазначенням причини не вручення за закінченням терміну зберігання;

ППР від 21.05.2021 №0-2325 та №0-2325 відповідачка отримала 25.06.2021, що підтверджується відомостями рекомендованого повідомлення про поштове вручення;

ППР від 29.07.2022 №0-2325 та №0-2325 відповідачка отримала 27.09.2022, що підтверджується відомостями рекомендованого повідомлення про поштове вручення;

Враховуючи вказані вище норми ПК України та відсутність повідомлення відповідачкою позивача про зміну податкової адреси, вони вважаються врученими їй у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення.

Згідно з підпунктом «а» підп.266.10.1 п.266.10 ст.266 ПК України податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами протягом 60 днів з дня вручення ППР.

Пункт 56.1 ст.56 ПК України передбачає право платника оскаржити рішення, прийняті контролюючим органом в адміністративному або судовому порядку.

Згідно з вимогами п.56.1 ст.56 ПК України скарга подається до контролюючого органу вищого рівня протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Підп.56.17.1. п.56.17. ст.56 ПК України встановлює, що процедура адміністративного оскарження закінчується днем, наступним за останнім днем строку, передбаченого для подання скарги на податкове повідомлення-рішення або будь-яке інше рішення відповідного контролюючого органу у разі, коли така скарга не була подана у зазначений строк.

День закінчення процедури адміністративного оскарження на підставі абз.2 підп.56.17.5. п.56.17. ст.56 ПК України вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків.

Оскільки докази оскарження у встановлений ПК України строк вищевказаних ППР відсутні, суд дійшов висновку, що несплачені грошові зобов`язання, є податковим боргом відповідачки, а її доводи щодо з приводу прийняття ППР з порушеннями та того, що ППР від 29.07.2022 №0-2325 та №0-2325 не є узгодженим зобов`язанням, оскільки вони надіслані та створені з порушенням ПК України, не обгрунтовані та не враховані судом.

Відповідачка не довела, що мала перешкоди своєчасно звернутися до суду для оскарження вказаних вище ППР, у т.ч. через скрутне матеріальне становище, та введення Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, воєнного стану на території України стало перешкодою для вчинення вказаних дій чи неможливості вчасної сплати зазначених вище сум податкового зобов`язання, зважаючи, що податкова вимога сформована позивачем 05.11.2018, тобто задовго до зазначених обставин. Решта вказаних нею обставин не визнається законом обставинами, наявність яких звільняє від сплати вказаного податку. Отже, викладені у відзиві доводи не стосуються об`єктивних факторів, а отже, необґрунтовані. Підстави для списання 623,63 грн та 2850,37 грн заборогованості за 2022 рік не доведені сукупністю допустимих і належних доказів.

Пунктом 59.1 ст.59 ПК України передбачено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), а заходи, спрямовані на погашення (стягнення) податкового боргу, не застосовуються, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує ста вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків. Строк давності, визначений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу для стягнення податкового боргу, у такому випадку розпочинається не раніше дня виникнення податкового боргу у сумі, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п.59.3 ст.59 ПК України податкова вимога разом з детальним розрахунком суми податкового боргу надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Пунктом 59.5. ст.59 ПК України встановлено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Як встановлено вище, вказаного порядку позивач дотримався. Податкову вимогу відповідачка також не оскаржила. Згідно з підставами позову податковий борг відповідачки з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, становить 12633,20грн, що підтверджується даними облікової картки позивача.

На підставі п.87.11 ст.87 ПК України орган стягнення може звернутися до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. При цьому, за рішенням суду він стягується державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Отже, позовні вимоги про стягнення податкового боргу відповідача в сумі 12633,20грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Суд також врахував, що сплата з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки входить до складу податку, який згідно з підп.10.1.1. п.10.1. ст.10 ПК України належить до місцевих податків. На підставі п.10.5. ст.10 ПК України місцеві податки та збори зараховуються до відповідних місцевих бюджетів відповідно до Бюджетного кодексу України.

Оскільки позивач не зазначив, до якого саме бюджету просить стягнути податковий борг, що є предметом вказаного спору, дотримуючись ч.2 ст.9 КАС України, якою передбачено право суду вийти за межі позовних вимог в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін, суд дійшов висновку стягнути вищевказаний податковий борг на користь місцевого бюджету.

Відповідно до ч.2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки доказів понесення таких витрат суду не надано, відсутні підстави для їх розподілу.

Керуючись ст.ст.2-20, 72-78, 138-139, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити повністю адміністративний позов Головне управління ДПС у Черкаській області (18002, м.Черкаси, вул.Хрещатик, буд.235; ).

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь місцевого бюджету податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачуваний фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, у сумі 12633,20грн (дванадцять тисяч шістсот тридцять три гривні двадцять копійок).

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Анжеліка БАБИЧ

Рішення ухвалене, складене у повному обсязі та підписане 29.06.2023.