Справа № 520/8/22
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2023-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 р. Справа № 520/8/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.,

Суддів: Бегунца А.О. , Курило Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.11.2022, головуючий суддя І інстанції: Заічко О.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 28.11.22 по справі № 520/8/22

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області

про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання публічної інформації за запитом від 03.11.2021;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо недотримання встановленого законом п`ятиденного строку надання публічної інформації за запитом від 03.11.2021;

- зобов`язати відповідача розглянути запит від 03.11.2021 про надання публічної інформації щодо наявності на території Харківського району вільних земельних ділянок, для садівництва і городництва з місцями їх розташування.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено про протиправність бездіяльності відповідача, яка полягала у ненаданні публічної інформації за запитом від 03.11.2021.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.11.2022 в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративно судочинства України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 03.11.2021 позивач, через засоби поштового зв`язку, направлено запит до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про отримання публічної інформації, стосовно наявності на території Харківського району вільних земельних ділянок, для садівництва та городництва з місцями їх розташування.

За результатами розгляду запиту Головне управління Держгеокадастру у Харківській області листом від 15.11.2021 ПІ-436/0-407/0/63-21 повідомило позивача, що інформація про земельні ділянки, які ще не надані у власність або користування, в відомостях Державного земельного кадастру відсутня, оскільки до повноважень Головного управління не належить розпорядження землями комунальної та державної власності.

Крім того, відповідач у листі зазначив, що для отримання більш детальної інформації позивачки необхідно звернутися безпосередньо до розпорядника інформації, в повноваженні та розпорядженні якого знаходяться зазначені земельні ділянки, оскільки інформація про земельні ділянки, які ще не надані у власність або користування, в відомостях Державного земельного кадастру відсутні, тому що, до відомостей Державного земельного кадастру вноситься інформація про сформовані земельні ділянки на підставі відповідної документації з землеустрою.

Не погодившись з бездіяльністю відповідача щодо ненадання публічної інформації за запитом від 03.11.2021, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з їх необгрунтованості.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до ст. 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Згідно з ст.ст. 5, 7 Закону України "Про інформацію", кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб. Право на інформацію охороняється законом.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес, визначено Законом України "Про доступ до публічної інформації", відповідно до ст. 1 якого публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом; публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про доступ до публічної інформації", право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

Згідно з ст. 5 Закону України "Про доступ до публічної інформації", право на доступ до інформації забезпечується шляхом: 1) систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на єдиному державному веб-порталі відкритих даних; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом; 2) надання інформації за запитами на інформацію.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації", право розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, серед іншого, суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 14 Закону України "Про доступ до публічної інформації", розпорядники інформації зобов`язані надавати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації", запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні; запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Судовим розглядом встановлено, що Головне управління Держгеокадастру у Харківській області у листі від 15.11.2021 ПІ-436/0-407/0/63-21 за результатами розгляду запиту ОСОБА_1 від 03.11.2021, який направлений через засоби поштового зв`язку 03.11.2021, повідомило, що інформація про земельні ділянки, які ще не надані у власність або користування, в відомостях Державного земельного кадастру відсутня, оскільки до повноважень Головного управління не належить розпорядження землями комунальної та державної власності. Згідно п.п. 1, 3, 4 ст.122 Земельного Кодексу України, прийняття рішень про передачу земельних ділянок у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб відносяться до повноважень сільських, селищних та міських рад. Крім того, відповідач у листі зазначив, що для отримання більш детальної інформації позивачки необхідно звернутися безпосередньо до розпорядника інформації, в повноваженні та розпорядженні якого знаходяться зазначені земельні ділянки, оскільки інформація про земельні ділянки, які ще не надані у власність або користування, в відомостях Державного земельного кадастру відсутні, тому що, до відомостей Державного земельного кадастру вноситься інформація про сформовані земельні ділянки на підставі відповідної документації з землеустрою.

Згідно з ч. 1 ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

З урахуванням встановлених по справі обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідь за результатами розгляду запиту позивача від 03.11.2021 відповідачем надана без порушення строків надання інформації на відповідний запит.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про Державний земельний кадастр" (надалі - Закон №3613-VI), Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону № 3613-VI, ведення Державного земельного кадастру здійснюється шляхом створення відповідної державної геодезичної та картографічної основи, яка визначається та надається відповідно до цього Закону; внесення відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру; внесення змін до відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру; оброблення та систематизації відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру.

Порядок ведення Державного земельного кадастру визначено постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 (надалі - Порядок № 1051).

Відповідно до п. 10 Порядку № 1051, відомостями Державного земельного кадастру є всі відомості, які підлягають внесенню до нього згідно з цим Порядком та у порядку інформаційної взаємодії з іншими кадастрами та інформаційними системами, а також відомості, одержані внаслідок їх оброблення, систематизації та узагальнення.

Згідно з ч. 6 п. 22 Порядку № 1051, до Державного земельного кадастру вносяться такі відомості про землі у межах державного кордону, як відомості про землі в межах територій адміністративно-територіальних одиниць (Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя, районів, міст, селищ, сіл, районів у містах) та за їх межами (у частині, що характеризують такі землі з урахуванням їх місцезнаходження), як, зокрема, відомості про категорії земель у межах адміністративно-територіальної одиниці: назва, код (номер) категорії земель (в цілому і за окремими контурами) згідно з додатками 2 і 3 та пунктом 28 цього Порядку; межі земель кожної категорії за окремими контурами з координатами їх поворотних точок та довжиною; площа земель кожної категорії (в цілому і за окремими контурами); інформація про документи, на підставі яких встановлено категорію земель (назва, дата та номер рішення про затвердження документації із землеустрою, за якою здійснено віднесення земель до відповідної категорії, найменування органу, що його прийняв), електронні копії таких документів.

Відповідно до п. а) ч. 2 ст. 21 Закону №3613-VI, відомості про цільове призначення земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру щодо категорії земель: на підставі відповідної документації із землеустрою, яка розробляється при формуванні земельних ділянок, - щодо земельних ділянок, які формуються; на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яким передбачена зміна її цільового призначення; на підставі технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель.

Згідно з ч. 1 ст. 79-1 Земельного кодексу України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Відповідно до ч. 2 ст. 79-1 Земельного кодексу України, формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Згідно з ч. 3 ст. 79-1 Земельного кодексу України, сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Тобто, Державний земельний кадастр містить інформацію щодо сформованих та зареєстрованих земельних ділянок, відомості про які внесено до нього на підставі відповідної документації із землеустрою. При цьому Державний земельний кадастр поступово наповнюється інформацією.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 84 Земельного кодексу України, у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Відповідно до частини 1 статті 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відтак, відповідач не є уповноваженим органом щодо розпорядження зазначених у запиті земельних ділянок, а тому, з урахуванням положень п. 1 ч. 1 ст. 22 Закону № 2939-VI розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту, якщо розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит.

Отже, запит позивача не стосується відомостей, що зафіксовані в офіційних документах та які були б наявні у Державному земельному кадастрі, а відповідач не володіє тому не зобов`язаний відповідно до його компетенції, володіти інформацією щодо категорії земельних ділянок комунальної форми власності.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для визнання бездіяльності відповідача протиправною щодо ненадання публічної інформації за запитом від 03.11.2021 та недотримання встановленого законом п`ятиденного строку надання публічної інформації за запитом від 03.11.2021, про зобов`язання відповідача розглянути запит від 03.11.2021 про надання публічної інформації щодо наявності на території Харківського району вільних земельних ділянок, для садівництва і городництва з місцями їх розташування.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.11.2022 по справі №520/8/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя С.С. Рєзнікова
Судді А.О. Бегунц Л.В. Курило