Справа № 120/9088/23
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2023-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Вінниця

03 липня 2023 р. Справа № 120/9088/23

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Слободонюк Михайло Васильович, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

27.06.2023 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Савчуком М.В., до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії.

Частиною першою статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що після одержання позовної заяви суддя з`ясовує, серед іншого, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.ст. 160, 161, 172 цього Кодексу. Водночас, вказані положення поширюються на всі випадки звернення до адміністративного суду з позовною заявою, а їх недотримання свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам закону.

Ознайомившись із позовною заявою та доданими до неї матеріалами, вважаю, що таку позовну заяви належить залишити без руху з огляду на наступне.

1. Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазнаються виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Разом із тим, у відповідності до ч. 4 ст. 161 КАС України, яка кореспондується із положеннями ч. 2 ст. 79 КАС України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Отже, аналіз наведених норм вказує, що КАС України покладає на позивача обов`язок додати до позовної заяви всі докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

У даному ж випадку, обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач зазначає, що 07.09.2022 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області із заявою про призначення пенсії за віком згідно ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При цьому копію оскаржуваного рішення отримав лише разом із листом відповідача, підготовленим 15.05.2023 на його звернення від 01.05.2023.

Втім, в порушення положень ч. 4 ст. 161, ч. 2 ст. 79 КАС України вказані обставини не підтверджені жодним доказом, якими в цьому випадку могли бути: копія відповідного звернення, з якого можна було б пересвідчитись до якого саме територіального органу Пенсійного фонду України (ГУ ПФУ в Чернівецькій області чи ГУ ПФУ у Вінницькій області) в дійсності звернувся позивач із заявою про призначення пенсії, так і копія відповіді від 15.05.2023, якою орган пенсійного фонду повідомив позивача про прийняте рішення (що має значення в тому числі для перевірки дотримання позивачем строку звернення до суду).

Вищезазначене свідчить про недотримання позивачем вимог п. 5 ч. 5 ст. 160, ч. 4 ст. 161 КАС України щодо викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та надання доказів, що підтверджують вказані обставини.

З огляду на викладене, в порядку усунення недоліків позовної заяви позивачу необхідно надати суду належним чином завірену копію його заяви від 07.09.2022 про призначення пенсії за віком, копію звернення до органу Пенсійного фонду від 01.05.2023 про надання інформації та копії відповіді на таке звернення від 15.05.2023.

2. Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Інститут строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою спонукання учасників адміністративного судочинства до своєчасного вчинення ними процесуальних дій. Регламентування строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Крім цього, строки звернення до суду із адміністративним позовом обмежують час, протягом якого правовідносини можуть вважатися спірними.

За загальним правилом для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк (ч. 2 ст. 122 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України, перебіг строку для звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не може визнаватися поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Щодо відліку строку звернення із адміністративним позовом, суд зазначає, що порівняльний аналіз термінів «дізнався» та «повинен дізнатися», що містяться в ч. 2 ст. 122 КАС України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку позивача знати про стан своїх прав. При визначенні початку перебігу строку звернення до суду, суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Згідно із правовою позицією Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав, викладеної у постанові від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття "дізнався" та "повинен був дізнатись".

Так, під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Як слідує зі змісту позовних вимог, позивач оскаржує рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області №68 від 15.09.2022, яким йому відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Отже, про порушення свого права позивач мав би дізнатися ще у вересні 2022 року. Водночас, із цим позовом позивач звернувся до суду лише 27.06.2023, тобто з істотним пропуском строку, передбаченого статтею 122 КАС України. Разом із тим, заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду подана із позовом не була.

Обґрунтовуючи причини несвоєчасного звернення до суду представник позивача у позовній заяві зазначив, що копію оскаржуваного рішення від 15.09.2022 він отримав від відповідача лише 15.05.2023. А тому вважає, що ним дотриманий строк звернення до суду з даним позовом.

Проте, на переконання суду, такі обставини не є підтвердженими жодними доказами, адже позивачем до позовної заяви не додані ні копії свого звернення від 01.05.2023, ні копії відповіді відповідача від 15.05.2023, із якої він можливо дізнався про оскаржуване рішення.

Більше того суд наголошує, що відповідно до ч. 5. ст. 45 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Відтак суд зазначає, що у випадку не отриманням позивачем рішення за результатом розгляду його заяви про призначення пенсії від 07.09.2022, останній після закінчення строку визначеного ч. 5. ст. 45 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування мав реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про прийняте відповідачем рішення.

Тобто, в цьому випадку позивач міг дізнатися про порушення своїх прав ще в вересні-жовтні 2022 року, якби проявив належну зацікавленість по своєму питанні щодо розгляду заяви від 07.09.2022 про призначення пенсії за віком.

При цьому незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не може визнаватися поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Відповідно до частини 6 статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Як зазначено у частині 1 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Водночас поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами процесуальних дій, та підтверджені належними доказами.

Таким чином в порядку усунення даного недоліку позовної заяви позивачу необхідно надати суду заяву (клопотання) про поновлення строку звернення до суду з цим позовом та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 160, 161 КАС України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене та враховуючи невідповідність поданого позову вимогам закону, позовну заяву ОСОБА_1 належить залишити без руху з наданням позивачу строку для усунення виявлених судом недоліків, зазначених у цій ухвалі.

Керуючись ст. ст. 122, 160, 161, 169, 256, 293 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, - залишити без руху.

Встановити позивачу 10-ти денний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви, зазначених в мотивувальній частині ухвали суду.

Копію даної ухвали направити позивачу (представнику позивача).

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Слободонюк Михайло Васильович