Справа № 440/8454/22
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2023-06-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2023 р. Справа № 440/8454/22

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бартош Н.С.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду (головуючий І інстанції Сич С.С.) від 18.11.2022 року по справі № 440/8454/22

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо не виплати пенсії за віком ОСОБА_1 на визначений пенсіонером банківський рахунок за заявою, поданою представником;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області виплачувати пенсію за віком ОСОБА_1 на визначений пенсіонером банківський рахунок за заявою, поданою представником.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що до травня 2022 року виплата пенсії позивачу здійснювалася на банківський рахунок, відкритий в АТ КБ "ПриватБанк". Позивачем відкрито рахунок у АТ "ОТП Банк", у зв`язку з чим 03.08.2022 представник позивача звернувся до ГУ ПФУ в Полтавській області із заявою про здійснення пенсійних виплат на банківський рахунок, відкритий в АТ "ОТП Банк". Вважає, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо не виплати пенсії ОСОБА_1 на визначений пенсіонером банківський рахунок за заявою поданою представником, оскільки право громадян, які постійно проживають за кордоном, на отримання пенсійних виплат встановлено рішенням Конституційного Суду України № 25-рп/2009 від 07.10.2009, яким були визнані неконституційними положення Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Вказує, що за місцем проживання позивача в м. Нацерет Іліт, Ізраїль відсутні територіальні органи Пенсійного фонду України, а Порядок №1596, на який посилається відповідач, не приведений у відповідність до Закону та суперечить рішенню Конституційного Суду України № 25-рп/2009 від 07.10.2009.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 18.11.2022 року по справі № 440/8454/22 позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, що полягає у не виплаті пенсії ОСОБА_1 на банківський рахунок за заявою, поданою його представником 03 серпня 2022 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області виплачувати пенсію ОСОБА_1 на визначений ним банківський рахунок, відкритий в Акціонерному товаристві "ОТП Банк", за заявою, поданою представником ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Позивач (його представник) відзив на апеляційну скаргу не подав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Ухвалами Другого апеляційного адміністративного суду від 04.04.2023 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.11.2022 року по справі № 440/8454/22 та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 є громадянином України, виїхав з України на постійне проживання до Держави Ізраїль, де був прийнятий на консульський облік в Посольстві України в державі Ізраїль 31.01.2006 /а.с. 10/.

ОСОБА_1 з 24.12.1989 призначена пенсія за віком на пільгових умовах за списком № 1 /а.с. 76/.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2018 року у справі № 1640/2613/18, адміністративний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; рнокпп НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) до Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (вул. Велика набережна, 9, м. Кременчук, Полтавська область, 39630; ) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Визнано протиправним та скасувати рішення Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 31 липня 2018 року № 89 про відмову ОСОБА_1 в поновлені виплати раніше призначеної пенсії в Україні. Зобов`язано Кременчуцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області провести поновлення та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 23 травня 2018 року шляхом призначення її знову, відповідно до норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області () на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 352,40 (триста п`ятдесят дві гривні сорок копійок) /а.с. 125-129/.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2018 року у справі №1640/2613/18 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Змінено резолютивну частину рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.10.2018 по справі № 1640/2613/18, виклавши абзац 3 резолютивної частини рішення в наступній редакції: "Зобов`язати Кременчуцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області провести поновлення та виплату пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 з 23 травня 2018 року." В іншій частині рішення залишено без змін /а.с. 119-124/.

На виконання рішення суду Кременчуцьким ОУПФУ Полтавської області поновлено виплату пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 з 23 травня 2018 року, що підтверджується розпорядженням № 2086 від 29.08.2019, копія якого знаходиться в матеріалах справи /а.с. 106/.

Отже, на час виникнення спірних правовідносин позивач отримує пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 /а.с. 136-137/ через веб-портал звернулася до ГУ ПФУ в Полтавській області з заявою від 03.08.2022 /а.с. 139, 140/ про долучення до матеріалів пенсійної справи заяви про перерахування пенсійних виплат на банківський рахунок, відкритий в АТ «ОТП БАНК» ОСОБА_1 від 24.03.2022 /а.с. 141/, та здійснення пенсійних виплат ОСОБА_1 на банківський рахунок, відкритий в АТ "ОТП БАНК".

Листом ГУ ПФУ в Полтавській області від 12.08.2022 № 1600-0401-8/41134 представника позивача повідомлено, що виплата пенсійних коштів ОСОБА_1 , починаючи з 1 серпня 2022 року, здійснюється через відділення поштового зв`язку № 39625 м. Кременчук, оскільки пенсія за липень 2022 року була повернута ПАТ КБ "Приватбанк", в зв`язку з закриттям банківського рахунку. Для виплати встановлена дата 13 число. Виплата пенсії через банківські установи регулюється Порядком виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596 (з наступними змінами), та договорами, укладеними на виконання зазначеної постанови між органами Пенсійного фонду України і банками. Відповідно до пункту 10 Порядку, заява про виплату пенсії подається одержувачем особисто до органу Пенсійного фонду за місцем проживання одержувача в населеному пункті у межах України або приймається органом Пенсійного фонду від установи уповноваженого банку. Також заява може надаватись до органу Пенсійного фонду України в електронній формі через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України з використанням засобів кваліфікованого електронного підпису. /а.с. 15/.

Не погодившись з бездіяльністю відповідача щодо не виплати пенсії за віком ОСОБА_1 на визначений пенсіонером банківський рахунок за заявою, поданою представником, позивач звернувся до суду першої інстанції із вищевказаними позовними вимогами.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов до висновку про їх обґрунтованість.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV.

За визначенням, наведеним в статті 1 Закону № 1058-ІV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 47 Закону № 1058-ІV пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Порядком виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596, визначено механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам управліннями Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, об`єднаними управліннями (далі - органи Пенсійного фонду), головними управліннями Пенсійного фонду України в областях, м. Києві та структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення), а також інших грошових виплат, що фінансуються органами соціального захисту населення за рахунок відповідних бюджетів (далі - пенсія та грошова допомога), шляхом зарахування на поточні рахунки одержувачів пенсії та грошової допомоги (далі - одержувачі) в уповноважених банках.

Згідно з п. 4 Порядку № 1596 виплата пенсій та грошової допомоги відповідно до цього Порядку здійснюється за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувачів в населених пунктах у межах України, в яких функціонують вибрані одержувачами уповноважені банки, їх відокремлені підрозділи (філії, відділення, представництва тощо) (далі - установи уповноважених банків).

Відповідно до п. 8, п. 9 Порядку № 1596 поточні рахунки одержувачам відкриваються уповноваженими банками згідно з вимогами, встановленими нормативно-правовими актами Національного банку, що регулюють порядок відкриття рахунків у національній та іноземній валюті.

Між уповноваженим банком і одержувачем укладається договір банківського рахунка. Положеннями договору не можуть погіршуватися умови виплати пенсій та грошової допомоги, встановлені цим Порядком. Умови договору повинні передбачати можливість його розірвання за ініціативою однієї із сторін.

Згідно з п. 10 Порядку № 1596 заява про виплату пенсії або грошової допомоги (додаток 1) або заява про виплату пенсії або грошової допомоги з відкриттям рахунка (додаток 4) подається одержувачем особисто до органу Пенсійного фонду України або органу соціального захисту населення за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті в межах України. Заява про виплату пенсії або грошової допомоги може прийматися органом Пенсійного фонду України або органом соціального захисту населення через установи уповноваженого банку. Заява приймається за умови пред`явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу та підтверджує її вік, і визначеного законодавством документа, необхідного для з`ясування місця її проживання, та реєструється в установленому порядку.

За змістом приписів п. 12, п. 13 Порядку № 1596 органи Пенсійного фонду та органи соціального захисту населення на підставі заяв, передбачених пунктом 10 цього Порядку, складають:

- списки на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки (далі - списки) згідно з додатком 2 у двох примірниках;

- опис списків на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки (далі - опис) згідно з додатком 3 у трьох примірниках.

Списки у двох примірниках за один день до початку кожного виплатного періоду, за який виплачується пенсія та грошова допомога, подаються органами Пенсійного фонду та органами соціального захисту населення відповідним установам уповноважених банків разом з двома примірниками описів.

Списки подаються одночасно на паперових і магнітних (електронних) носіях, крім випадків, зазначених в абзаці третьому цього пункту.

Таким чином, підставою для виплати пенсії через поточні рахунки в банках є заява про виплату пенсії або грошової допомоги (бланк якої є Додатком № 1 до Порядку № 1596), яка може бути подана пенсійному органу відповідно до п. 10 Порядку № 1596 двома шляхами, а саме: особисто пенсіонером до органу Пенсійного фонду; від установи уповноваженого банку.

Аналогічні положення закріплені у п. 1.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), яким передбачено, що заява про виплату пенсії шляхом зарахування на поточний рахунок пенсіонера в банку подається заявником згідно з Порядком виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 року № 1596.

Таким чином вбачається, що органи Пенсійного фонду України уповноважені здійснювати виплату пенсії через поточні рахунки в банках у разі наявності заяви про виплату пенсії або грошової допомоги (бланк якої є Додатком № 1 до Порядку № 1596).

Звертаючись до суду першої інстанції позивач (його представник) посилався на те, що виходячи з правового регулювання спірних правовідносин, у відповідача не було підстав здійснювати виплату його пенсії через відділення поштового зв`язку за адресою, яка зазначена в пенсійній справі, знаючи при цьому, що позивач постійно проживає в іншій країні.

В постанові Верховного Суду від 20.01.2022 року по справі № 280/4551/21 зазначено, що виходячи із правової, соціальної природи пенсій, право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов`язуватись з такою умовою, як постійне проживання в Україні або відсутність міжнародного договору, ратифікованого Верховною Радою України; держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія - в Україні чи за її межами, що також передбачено в статті 46 Конституції України.

У цьому рішенні Верховний Суд зазначив, що Конституційним Судом України у рішенні від 07.10.2009 № 25-рп/2009 звернуто увагу Верховної Ради України на необхідність приведення у відповідність до Конституції України положень інших законів, які регламентують виплату пенсій пенсіонерам, які постійно проживають у державах, з якими Україною не укладено відповідного договору, а також прийняття закону про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої фізичним або юридичним особам актами і діями, що визнані неконституційними.

Жоден з пунктів Порядку № 22-1 (у редакції постанов правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 № 13-1 та від 16 грудня 2020 року № 25-1) не містить обов`язку пенсіонера звертатись із заявою про поновлення виплати пенсії особисто. Вжитий у пункті 1.1 термін «заявник», на переконання колегії суддів, дає підстави стверджувати, що таким заявником може бути і представник за довіреністю.

Відсутність у пункті 1.3 Порядку № 22-1 згадки про заяви з приводу поновлення виплати пенсії не можна тлумачити як заборону подання таких заяв представниками пенсіонерів, що виїхали на постійне місце проживання за кордон.

Крім того, з урахуванням відсутності чіткого механізму щодо відновлення виплати пенсій особам, які виїхали на постійне проживання за межі України, існуючі «загальні» норми не повинні тлумачитись Пенсійним фондом з надмірним формалізмом, зважаючи на те, що не проведення виплати пенсії таким особам відбулося з вини держави в особі її компетентних органів.

Згідно матеріалів справи, відповідач посилаючись, зокрема, на п. 10 Порядку № 1596, та вказуючи, що виплата пенсії призупинена, не зазначає жодних інших підстав невиплати пенсії через поточний рахунок в банку, крім необхідності позивача з`явитися до територіального органу Пенсійного фонду України та надати відповідні заяви для вирішення питання поновлення виплати пенсії.

Як зазначає Верховний Суд в рішенні, яке приведено вище, очевидним є те, що необхідність приїзду людей похилого віку, які виїхали на постійне проживання за межі України, виключно з метою особистого звернення до Пенсійного органу задля виправлення помилки, допущеної державою, є додатковим тягарем для таких осіб і не сприяє відновленню їх порушеного права. Такий підхід суперечить тезам, покладеним Конституційним судом України в основу рішення від 07.10.2009 № 25-рп/2009. Подання заяви про поновлення виплати пенсії пенсіонеру, який виїхав на постійне проживання за межі України, у період дії Порядку № 22-1 у редакції постанов правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1 та від 16.12.2020 № 25-1 допускається, у тому числі, представником такого пенсіонера за довіреністю і така заява повинна бути розглянута Пенсійним органом з урахуванням інших вимог Порядку № 22-1.

За встановлених вище обставин суд апеляційної інстанції вважає, що з огляду на те, що місцем фактичного проживання позивача є країна Ізраїль, пункт 4 Порядку № 1596 до цих спірних правовідносин не застосовується, оскільки його положення стосуються осіб, які мають фактичне місце проживання в Україні. Відсутність у позивача фактичного місця проживання в Україні не може бути підставою для зупинення виплати йому пенсії, враховуючи також те, що позивач (через свого представника) подав в установленому порядку заяву про перерахування належних йому сум пенсії, на поточний рахунок, відкритий у АТ « ОТП БАНК».

Згідно пункту 6 Порядку № 1596 одержувачі самостійно вибирають уповноважений банк для відкриття поточного рахунка.

При цьому, ані Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ані Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (в редакції на час звернення до органу Пенсійного фонду), не встановлюють обов`язку пенсіонера подавати заяву, зокрема, про виплату пенсії особисто.

Наведений вище Порядок № 22-1 передбачає можливість подачі заяви як особисто пенсіонером, так і його представником, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально (п.1.3, 4.1, 4.2 Порядку).

Застосовуючи вказані норми діючого законодавства до спірних правовідносин, суд апеляційної інстанції зазначає, що позивачем дотриманий порядок подачі заяви про виплату пенсії на банківський рахунок, тому виплата пенсії позивача через відділення поштового зв`язку, а не на визначений позивачем банківський рахунок, відкритий у відділенні АТ «ОТП Банк» є протиправною.

Враховуючи встановлені у цій справі обставини та приписи чинного законодавства, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції відносно неправомірності виплати відповідачем пенсії позивача на відділення поштового зв`язку.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (№ 65518/01; пункт 89), Проніна проти України (№ 63566/00; пункт 23) та Серявін та інші проти України (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Підстави для розподілу судових витрат на підставі ст. 139 КАС України відсутні.

З урахуванням того, що відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, ця справа відноситься до справ незначної складності і відповідно до ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.11.2022 року по справі № 440/8454/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, відповідно до вимог ст. 327, ч. 1 ст. 329 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Н.С. Бартош
Судді(підпис) (підпис) З.Г. Подобайло О.В. Присяжнюк