Справа № 280/423/23
Суддя: Артоуз Олеся Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

30 червня 2023 року Справа № 280/423/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Артоуз О.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), представник адвокат Балковий Руслан Леонідович ( АДРЕСА_2 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

16 січня 2023 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач), представник адвокат Балковий Руслан Леонідович, до Військової частини НОМЕР_2 (далі відповідач) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, відповідно до якої позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати додаткової винагороди прапорщику ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ІПН НОМЕР_1 );

стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ІПН НОМЕР_1 ) суму додаткової винагороди у розмірі 400 000 (чотириста тисяч гривень) 00 коп., яка була недоотримана за час служби у військовій частині НОМЕР_2 .

Позовну заяву мотивовано тим, що позивач є учасником бойових дій. З березня по червень 2022 року позивач проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_2 . Відповідно до медичної довідки від 23.06.2022 № 04892, позивач 03.03.2022 одержав поранення внаслідок вогнепального осколкового поранення. Наказом командира ВЧ НОМЕР_2 від 27.07.2022 № 206, позивачу призупинено службу з 07.07.2022 на підставі самовільного залишення військової частини. Згідно виписки з особового рахунку позивача він недотримував грошове забезпечення за час служби у ВЧ НОМЕР_2 , оскільки виконував бойові завдання на першій лінії оборони. Позивач вважає, що бездіяльністю відповідача порушено його права та виплачено не в повному обсязі всі належні суми грошового забезпечення, у зв`язку із чим звернувся з позовом до суду та просить задовольнити позов у повному обсязі.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 23.01.2023 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, оформлену у відповідності до статті 167 КАС України або обґрунтування за яких позивач вважає, що строк звернення до суду не пропущений разом із відповідними доказами.

Ухвалою суду від 06.03.2023 відкрито спрощене позовне провадження за позовом ОСОБА_1 , представник адвокат Балковий Руслан Леонідович до Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, вирішено здійснити розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) та без проведення судового засідання.

Судом 19.04.2023 прийнято рішення продовжити розгляд справи № 280/423/23 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 04.05.2023 об 11:00 год.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 04.05.2023 вирішено перейти до розгляду справи за позовом ОСОБА_1 , представник адвокат Балковий Р.Л. до Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання в справі на 05.06.2023 об 11 год. 00 хв.

05 червня 2023 року на електронну адресу суду надійшов відзив Військової частини НОМЕР_2 на позовну заяву. У відзиві представник відповідача заперечує проти задоволенні позовних вимог та зазначає, що визначальним у цій справі є документальне підтвердження обставин безпосередньої участі позивача у вказаний період у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії. Між тим, додатки до відзиву на позов містять відомості про те, що позивач самовільно залишив військову частину 28.06.2022. Відповідно до пп. 14 п. 116 Положення «Про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах Україні» підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу від 07.07.2022 № 102-РС увільнений від займаної посади і зарахований в розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 . Відповідно до п. 15 розділу І "Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам", затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 № 260, з 28.06.2022 припинено виплату грошового забезпечення та знято з усіх видів забезпечення. На підставі витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 27.07.2022 № 113-РС та витягу з ЄРДР від 20.07.2022 №0000373, відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» позивачу призупинено військову службу, дію контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України з 20.07.2022. Виплата додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» здійснювалась на підставі наказів командирів (начальників). Відповідно до пункту 9.4 Окремого доручення Міністра оборони за вихідним № 912/з29 від 23.06.2022 до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень або 30000 гривень не включати військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини, місця несення служби або дезертирували - за місяць, у якому здійснено порушення, та за весь період самовільного залишення військової частини або місця служби (дезертирства) включаючи місяць повернення, оголошення наказом командира (начальника). Як наслідок самовільного залишення місця служби 28.06.2022, позивач не мав права на отримання додаткової винагороди, встановленої Постановою КМУ № 168, за період червень. В період після 3 березня, бойовик завдань позивач не виконував, перебував на тимчасовому місці дислокації частини в Дніпропетровській області, відповідно додаткова винагорода нараховувалась 30000 грy. а за період лікування 100000 грн. розрахунку на місяць пропорційно часу проходження лікування. В діях посадових осіб військової частини НОМЕР_2 не вбачається ознак неправомірності. Просить суд у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 05.06.2023 відкладено підготовче засідання в справі на 19.06.2023 об 11 год. 00 хв.

12 червня 2023 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив. Детально ознайомившись із відзивом відповідача на позовну заяву, представник позивача заперечує проти викладених у ньому обставин у повному обсязі виходячи із того, що позивач під час служби у в/ч НОМЕР_2 приймав безпосередню участь в бойових діях. Відтак, позивачу належить до виплати 400 000 (чотириста тисяч) грн., які протиправно не були виплачені відповідачем. Вказана сума обумовлена тим, що Позивач проходив службу у в/ч НОМЕР_2 чотири місяці та не отримував вказану грошову винагороду з розрахунку 100000 (сто тисяч) на місяць. Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького склад служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертні медичної) комісії. Отже, відповідачем безпідставно не нараховано та не виплачено позивачу 400000 грн. На підставі викладеного позивач вважає, що під час служби у в/ч НОМЕР_2 йому протиправно не було виплачено грошові кошти за участь у бойових діях у розмірі 400000 (чотириста тисяч) гривень 00 коп. Відповідач своєю бездіяльністю порушує права позивача, щодо своєчасного отримання однієї із складових його забезпечення. Просить суд задовольнити позовну заяву в повному обсязі.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 19.06.2023 відкладено підготовче засідання в справі на 26.06.2023 о 10 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 26.06.2023 задоволено клопотання представника позивача про закінчення підготовчого провадження та перехід до розгляду справи по суті задовольнити; закінчено підготовче провадження у справі № 280/423/23 та призначено справу до розгляду по суті у порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 .

03 березня 2022 року прапорщиком ОСОБА_1 під час виконання бойового завдання (службових обов`язків) в Донецькій області в ході здійснення заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, захищаючи Батьківщину, внаслідок вогнепального осколкового порання отримано осколкові поранення, що підтверджується Довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) Військової частини НОМЕР_2 від 23.06.2022 № 04/894.

З виписного (перевідного) епікризу № 360 ВЧ НОМЕР_4 ( АДРЕСА_4 ) встановлено, що 04.03.2022 у зв`язку із множинним осколковим пораненням правого стегна та правої гомілки позивач 04.03.2022 знаходився у хірургічному відділенні.

З 04 по 05 березня 2022 року ОСОБА_1 перебував у Військовому медичному клінічному центрі СР (м. Дніпро) та для подальшого до обстеження та лікування переведений на наступний етап медичної евакуації.

06 березня 2022 року позивача евакуйовано до ВМКЦ ЗР м. Львів.

У відповідності до медичної картки стаціонарного хворого № 466 позивач у зв`язку із вогнепальним осколковим пораненням з 08.03.2022 по 10.03.2022 перебував на обстеженні у ВЧ НОМЕР_5 ( АДРЕСА_5 ) та був переведений до іншого закладу охорони здоров`я.

Згідно виписки № 2011 із медичної картки стаціонарного хворого травматологічного відділення позивач з 10.03.2022 по 05.05.2022 знаходився на стаціонарному лікуванні КНП «Іршавська МЛ» у зв`язку із вогнепальним осколковим пораненням.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 01.05.2022 № 119 вважати таким, що прибув до КНП «Іршавська МЛ» м. Іршава з 10.03.2022 прапорщика ОСОБА_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 10.05.2022 № 128 наказано вважати такими, що прибули та приступили до виконання службових обов`язків, з лікування, прапорщика ОСОБА_1 .

Згідно медичного направлення військової частини НОМЕР_2 від 12.05.2022 № 32 ОСОБА_1 направлено на лікування за наслідками осколкового поранення до ВЧ НОМЕР_6 .

12 травня 2022 року позивач проходив обстеження у хірурга в/ч НОМЕР_6 за результатами якого позивачу рекомендовано лікування в медичному пункті частини.

24 червня 2022 року ВЧ НОМЕР_6 проведено медичний огляд ВЛК позивача за наслідками вогнепального сліпого поранення 03.03.2022, що підтверджується довідкою військово-лікарської комісії від 24.06.2022 № 1930.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 07.07.2022 № 186 позивача, який 28.06.2022 самовільно залишив частину, на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 07.07.2022 № 102-РС увільнено від займаної посади і зараховано в розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 . Вказаним наказом, відповідно до п. 15 розділу І «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства Оборони України від 07.06.2018 № 260, з 28.06.2022 припинено виплату грошового забезпечення та знято з усіх видів забезпечення.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 27.07.2022 № 206 позивачу призупинено військову службу, дію контракту у Збройних Силах України з 20.07.2022.

Вироком Новомосковського районного суду Дніпропетровської області від 18.08.2022 у справі № 183/4631/22 ОСОБА_1 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 5 ст. 407 КК України та призначено йому покарання із застосуванням положень ч. 1 ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 4180 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 71 060 гривень 00 копійок.

Вказані обставини підтверджені відповідними доказами і не є спірними.

Суд, оцінивши повідомлені позивачем обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

За приписами частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 2 зазначеної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 5 статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Відповідно до частин 1-4 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII (далі - Закон 2011-XII), держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Посадові оклади військовослужбовцям виплачуються у розмірах, визначених додатками 1, 2, 12 і 13 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - постанова № 704).

Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (надалі - Порядок №260), затверджено «Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам».

Пунктами 2, 3 Розділу І Порядку № 260 визначено, що грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги.

Підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» і від 24.04.2022 № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України 28 лютого 2022 року прийняв Постанову № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова № 168).

Пунктом 1 Постанова № 168 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачено установити, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

01 квітня 2022 року постановою Кабінету Міністрів України № 400 внесено зміни до зазначеної Постанови № 168, згідно з якими до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Згідно з пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 01.04.2022 № 400 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168» ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24.02.2022.

Таким чином, особи, які перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини (включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого) або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії включаються до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень.

При цьому, суд зауважує, що Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захисті Батьківщини, за які виплачується збільшена до 100 000 гривень винагорода.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач у березні-травні 2022 року перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджується виписним (перевідним) епікризом № 360 ВЧ НОМЕР_4 ( АДРЕСА_4 ), перевідним № 1328 із медичної картки стаціонарного хворого Військового медичного клінічного центру СР (м. Дніпро), медичною картки стаціонарного хворого № 466, випискою № 2011 із медичної картки стаціонарного хворого травматологічного відділення.

Причиною тимчасової непрацездатності відповідно до вказаних документів є: вогнепальне осколкове сліпе поранення м`яких тканин с/3 правої гомілки; вогнепальні сліпі осколкові поранення м`яких тканин с/3 правого стегна та загинальної поверхні правого колінного суглобу, отримані при захисті Батьківщини в ході здійснення заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації

Як вбачається із наданого відповідачем до суду витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 01.05.2022 № 119 слід вважати таким, що вибув до лікувального закладу з 10.03.2022 прапорщика ОСОБА_1 , командира відділення 2 гранатометного відділення взводу вогневої підтримки 1 штурмової роти.

Відповідно до наказу командира військової частини військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 10.05.2022 № 128 слід вважати такими, що прибули та приступили до виконання службових обов`язків, з лікування, прапорщика ОСОБА_1 командира відділення 2 гранатометного відділення взводу вогневої підтримки 1 штурмової роти.

З огляду на викладене суд вважає, що за весь час перебування позивача на лікуванні йому мала бути виплачена збільшена до 100 000 грн. додаткова винагорода пропорційно часу такого лікування.

Як встановлено судом з довідки про нарахування та грошового забезпечення за період 01/2022 12/2022 ОСОБА_1 , наданої відповідачем, позивачу було виплачено додаткову винагороду збільшену до 100 000 грн. лише за травень 2022 року в червні 2022 року.

Також судом встановлено, що 12.05.2022 відповідачем направлено позивача до ВЧ НОМЕР_6 для лікування. Попередній діагноз: наслідки осколкового поранення м`яких тканин с/3 правої гомілки; вогнепальні сліпі осколкові (2) поранення м`яких тканин с/3 правого стегна та згинальної поверхні правого колінного суглоба.

За результатами обстеження позивача військово-лікарською комісією ВЧ НОМЕР_6 складено довідку військо-лікарської комісії в якій міститься діагноз та постанова про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, каліцтва).

Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення № 402).

Згідно з п. 1.1 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Військово-лікарська експертиза - це: медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I - II груп патогенності; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України); визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів ( п. 1.2 розділу І Положення № 402).

Пунктом 2.1 розділу І Положення №402 передбачено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.

Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

Відповідно до п.2.6.1 розділу І Положення №402 до позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать: госпітальні ВЛК; гарнізонні ВЛК; ЛЛК; ВЛК високомобільних десантних військ; ВЛК військових комісаріатів; ВЛК територіального центру комплектування (далі - ВЛК ТЦК); ВЛК цивільного лікувального закладу з правами госпітальної ВЛК.

Медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.

Приписи глави 6 розділу II Положення №420 регламентують медичний огляд військовослужбовців.

Відповідно до п.6.6 цієї глави військовослужбовці оглядаються ВЛК у військових лікувальних закладах за територіальним принципом. Військовослужбовці, крім того, оглядаються ВЛК за місцем лікування, навчання, перебування у відрядженні, за місцем проведення відпустки.

Пункт 6.8 визначає, що на осіб, які проходять медичний огляд амбулаторно, заводиться Картка обстеження та медичного огляду, при стаціонарному огляді - історія хвороби.

Огляд військовослужбовців обов`язково проводиться хірургом, терапевтом, невропатологом, окулістом, оториноларингологом (військовослужбовців-жінок - гінекологом), а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей. Обов`язково виконуються загальні аналізи крові та сечі, ЕКГ-дослідження, флюорографічне дослідження органів грудної клітини. Потребу в додатковому обстеженні визначають лікарі за медичними показаннями.

При медичному огляді військовослужбовців метод індивідуальної оцінки придатності їх до військової служби повинен застосовуватись у кожному випадку. ВЛК враховує їх вік, освіту, військовий фах, підготовку, досвід, фактичну працездатність, спрямованість до подальшого проходження військової служби, думку командування і начальника медичної служби військової частини, викладені у службовій та медичній характеристиках, та можливість подальшого проходження військовослужбовцем військової служби на посаді, яка найбільше відповідає стану його здоров`я (п.6.9).

Медичний огляд військовослужбовців, які отримали захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії), з метою визначення ступеня придатності до військової служби проводиться при визначеному лікарсько-експертному наслідку (результаті) захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії).

Визначений наслідок (результат) захворювання, поранення, травми, контузії, каліцтва - це такий стан здоров`я, коли результати обстеження та лікування дають підстави ВЛК (ЛЛК) винести постанову про ступінь придатності до військової служби (служби за військовою спеціальністю), а подальше лікування не призведе до відновлення придатності до військової служби.

За таких обставин, суд доходить до висновку про те, що позивач має право на отримання збільшеної до 100000,00 гривень винагороди протягом всього строку перебування на лікуванні в тому числі обстеженні ВЛК. Крім того, слід враховувати, що згідно Постанови № 168 при нарахуванні спірних виплат слід включати час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого.

Щодо посилань відповідача на окреме доручення Міністра оборони України №912/з/29 від 23.06.2022 суд зазначає, що станом на момент виникнення спірних правовідносин у цій частині, жодна норма чинного законодавства не передбачала права Міністра оборони України обмежувати виплати додаткової винагороди, яка була встановлена підзаконним нормативно-правовим актом. Окреме доручення не є актом Міноборони у розумінні вимог Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», а отже на підставі вказаного доручення позивача не може бути позбавлено додаткової грошової винагороди.

Суд вважає, що відповідачем безпідставно не виплачено позивачу додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, а тому бездіяльність відповідача щодо зменшення такої винагороди у відповідний період є протиправним.

Також, суд зазначає, що абз. 9 п. 15 розділу І Порядку № 260 передбачено, що військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення.

Призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини.

З огляду на викладене судом не приймаються аргументи відповідача з приводу відсутності у позивача права на отримання додаткової винагороди, встановленої Постановою КМУ № 168, за період червень у зв`язку із самовільним залишенням 28.06.2022 військової частини.

Водночас, з огляду на вказану у довідці про нарахування та грошового забезпечення за період 01/2022 12/2022 ОСОБА_1 і виписках по картці позивача в АТ «КБ «Приватбанк» інформацію про суми нарахованого та виплаченого грошового забезпечення суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судом становлено, що відповідно до довідки про нарахування та грошового забезпечення за період 01/2022 12/2022 ОСОБА_1 виплачено за період з 01.03.2022 по 24.06.2022 228 151 грн. 48 коп.

З врахуванням попередніх висновків суду про необхідність виплати позивачу винагороди збільшеної до 100000,00 гривень за період з 01.03.2022 по 24.06.2022 та при умові виплати такого збільшення за травень 2022 року в червні 2022 року суд зазначає, що відповідачем не доплачено ОСОБА_1 209 071 грн. 01 коп.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат визначений ст. 139 КАС України.

Відповідно до положень ст. 139 КАС України, позивач звільнений від сплати судового збору, вимоги про стягнення інших судових витрат позивачем не заявлялися, відповідно підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 134, 139, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), представник адвокат Балковий Руслан Леонідович ( АДРЕСА_2 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) щодо невиплати додаткової винагороди прапорщику ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ІПН НОМЕР_1 ).

Стягнути з Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ІПН НОМЕР_1 ) суму додаткової винагороди у розмірі 209 071,01 (двісті дев`ять тисяч сімдесят одна грн. 01 коп.), яка була недоотримана за час служби у військовій частині НОМЕР_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 30 червня 2023 року.

Суддя О.О. Артоуз