Справа № 480/6519/23
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2023-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про передачу справи за підсудністю
30 червня 2023 року Справа № 480/6519/23
Суддя Сумського окружного адміністративного суду Павлічек В.О., перевіривши в приміщенні суду в м. Суми матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
До Сумського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо не проведення нарахування та виплати пенсії, ОСОБА_1 , на підставі довідки № 20 від 09.06.2023 року з Інституту Державного Управління та Наукових Досліджень з Цивільного захисту Державної Служби України з Надзвичайних Ситуацій;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести з 01.04.2019 року нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 , на підставі довідки № 20 від 09.06.2023 року з Інституту Державного Управління та Наукових Досліджень з Цивільного захисту Державної Служби України з Надзвичайних Ситуацій.
Згідно з ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Дослідивши матеріали позовної заяви, суддя вважає за необхідне передати її на розгляд іншого адміністративного суду, виходячи із наступного.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 25 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.
Отже ч. 1 ст. 25 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає можливість вибору позивачем суду лише за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) фізичної особи-позивача, а не за фактичним.
Разом з тим відповідно до вимог ч. 2 ст. 26 Кодексу адміністративного судочинства України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
При цьому відповідно до ч. 1 ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.
Наведене визначення є місцем проживання в приватноправовому розумінні.
Натомість відносини щодо місця проживання фізичної особи в публічно-правовому розумінні регулюються Законом України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні.
У статті 3 вказаного Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні надано визначення, зокрема, такого терміну:
місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги.
У відповідності до ст. 16 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні місце проживання особи, яке на день набрання чинності цим Законом підтверджувалося пропискою або було відповідно зареєстроване, вважається зареєстрованим.
Механізм здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні регулюється постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 №207 Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру.
Так, відповідно до п. 3, п. 4 Правил реєстрації місця проживання, реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.
Реєстрація місця проживання/перебування або зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється в день подання особою або її представником документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена одночасно із зняттям з попереднього місця проживання.
Пунктом 9 Правил реєстрації місця проживання визначено, що відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання вносяться до паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист, а відомості про реєстрацію місця перебування - до довідки про звернення за захистом в Україні (документ, до якого вносяться відомості про місце перебування) шляхом проставлення в них відповідного штампа реєстрації місця проживання/перебування особи за формою згідно з додатком 1.
Системний аналіз наведених норм права дає змогу зробити висновок про те, що місце проживання - це житло, в якому проживає особа, а реєстрація у встановленому законом порядку місця проживання/перебування підтверджується вичерпним переліком документів, зокрема, паспортом громадянина України.
Отже, чинним законодавством передбачено чіткі вимоги до реєстрації особою місця свого проживання чи перебування, та передбачено документи, які підтверджують таку реєстрацію.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку, для застосування положень ч. 1 ст. 25 Кодексу адміністративного судочинства України, яка визначає можливість визначення підсудності справи за вибором позивача, необхідною умовою є саме наявність зареєстрованого місця проживання чи перебування позивача. При цьому місце проживання чи перебування фізичної особи має бути зареєстрованим у встановленому законом порядку.
Наведеною нормою не передбачено можливості звернення до суду з позовом за фактичним місцем проживання позивача чи відповідача, не зареєстрованим у встановленому законом порядку.
З матеріалів позовної заяви суд вбачає, що в позовній заяві зазначено адресу позивача - ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 .
При цьому, до позовної заяви було лише додано копію 1-2 сторінок паспорту, копії сторінок 3,4,5,6,7 та 11 паспорту суду не надано. Натомість до позовної заяви додано копію довідки Дружбівської міської ради Шосткинського району Сумської області від 26.05.2023 року № 118, відповідно до якої, ОСОБА_1 фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 , з 23.12.2022 року по цей час без місця реєстрації.
Враховуючи дані обставини, з метою визначення підсудності та встановлення місця реєстрації позивача у справі, суддею було зроблено запит до Єдиного державного демографічного реєстру.
Відповідно до відповіді на даний запит, місцем реєстрації ОСОБА_1 в Єдиному державному демографічному реєстрі зазначено: АДРЕСА_3 .
У договорі про надання правничої допомоги (юридичних послуг) від 29.05.2023 року адресу ОСОБА_1 також вказано - АДРЕСА_3 .
Крім того з листа Інституту Державного управління та наукових досліджень з цивільного захисту від 09.05.2023 року № 94-903/9409 щодо оформлення оновленої довідки, судом встановлено, що даний лист був направлений ОСОБА_1 на адресу - АДРЕСА_4 .
Проте згідно з Указом Президента України "Про утворення місцевих та апеляційних адміністративних судів, затвердження їх мережі" від 16 листопада 2004 р. №1417/2004, територією, на яку поширюються повноваження Сумського окружного адміністративного суду, є Сумська область.
Отже враховуючи викладене, суд доходить висновку, що дана позовна заява за правилами територіальної підсудності не підсудна Сумському окружному адміністративному суду, та повинна вирішуватись окружним адміністративним судом, за правилами визначення підсудності, встановленими статтею 25 Кодексу адміністративного судочинства України, територіальна юрисдикція якого поширюється на м. Київ.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Таким чином, з урахуванням ч. 1 ст. 25, п. 2 ч. 1 ст. 29 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, з урахуванням інтересів позивача, вважає за необхідне передати дану справу на розгляд до Київському окружному адміністративному суду.
Відповідно до частини 8 статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України передача адміністративної справи з одного суду до іншого на підставі відповідної ухвали, яка підлягає оскарженню, здійснюється не пізніше наступного дня після закінчення строку на оскарження такої ухвали, а в разі подання апеляційної скарги - після залишення її без задоволення.
Керуючись ст. ст. 19, 20, 29, 248, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
У Х В А Л И В:
Матеріали адміністративної справи № 480/6519/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії передати на розгляд Київському окружному адміністративному суду за підсудністю.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя В.О. Павлічек