Справа № 420/18327/22
Суддя: Білостоцький О.В.
Дата ухвалення: 2023-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Білостоцького О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, визначеного ст. 262 ч.5 КАС України, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військово-морської бази « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (Військова частина НОМЕР_1 ), Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військово-морської бази « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (ВЧ НОМЕР_1 ), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_2 грошового забезпечення в повному обсязі за період часу з 24.02.2022 року по 08.12.2022 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у розмірі до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у бойових діях (у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії) за період часу з 24.02.2022 по 18.07.2022 року, а з 19.07.2022 року по день ухвалення судового рішення - в розмірі до 30000 гривень пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 . Постановою Кабінету Міністрів України (далі КМУ) від 28 лютого 2022 року №168 встановлено, що військовослужбовцям Збройних Сил виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 грн. щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Водночас відповідачем йому нарахування грошового забезпечення здійснювалося не в повному обсязі, зокрема, не нараховувалась та не виплачувалась у повному обсязі додаткова винагорода, передбачена постановою КМУ від 28 лютого 2022 року №168.

Не погоджуючись із зазначеною бездіяльністю відповідача та вважаючи її протиправною, позивач звернувся до суду із адміністративним позовом.

Ухвалою суду від 20.04.2023 у справі було відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі матеріалами в порядку, визначеному ч. 5 ст. 262 КАС України. Відповідачу запропоновано в 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на адміністративний позов.

24.04.2023 року від Військово-морської бази « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (ВЧ НОМЕР_1 ) до суду надійшло клопотання про заміну неналежної сторони у справі, в якій фактично військова частина НОМЕР_1 висловила заперечення проти заявлених позовних вимог ОСОБА_1 . Відповідач зауважив, що позивач ніколи не проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , про що власне сам зазначив у позовній заяві. При цьому військова частина НОМЕР_2 , в якій позивач станом на час подання позову займав посаду старшого електрика ракетної команди ракетно-артилерійської бойової частини НОМЕР_3 дивізіону надводних кораблів (вч НОМЕР_2 ), не входить до складу ВМБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а виключно забезпечується грошовим забезпеченням у військовій частині НОМЕР_1 .

Військова частина НОМЕР_2 щомісячно до 5-го числа, надає до військової частини НОМЕР_1 накази про виплату додаткової грошової винагороди (30, 50 або 100 тисяч гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у бойових діях та виконанні бойових (спеціальних) завдань), на підставі яких військова частина НОМЕР_1 здійснює виплату додаткової грошової винагороди військовослужбовцям військової частини НОМЕР_2 .

Таким чином, військова частина НОМЕР_1 вважає, що вона не є суб`єктом владних повноважень по даній справі.

Разом з тим відповідач зауважив, що позивачу за період з 24.02.2022 року по 31.01.2023 року було нараховано та виплачено додаткову винагороду у відповідності до вимог чинного законодавства, що підтверджується довідкою від 28.02.2023 року.

Ухвалою суду від 15.05.2023 року було залучено до участі у справі №420/18327/22 у якості другого відповідача Військову частину НОМЕР_2 . Розпочато розгляд адміністративної справи №420/18327/22 спочатку. Військовій частині НОМЕР_2 запропоновано в 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на адміністративний позов.

23.06.2023 року від Військовій частині НОМЕР_2 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позивачу було виплачено у повному обсязі додаткову грошову винагороду пропорційно часу участі у бойових діях. Також відповідач зазначив, що за вересень та листопад 2022 року позивачу не було нараховано та виплачено додаткову грошову, оскільки у вказані місяці позивач був позбавлений такої виплати через вживання алкогольних напоїв та притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно частини 2 ст.262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Судом під час розгляду справи встановлено наступне.

ОСОБА_1 проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_2 , на посаді старшого електрика ракетної команди ракетно-артилерійської бойової частини НОМЕР_3 дивізіону надводних кораблів.

При цьому, як зауважила Військово-морська база « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (ВЧ НОМЕР_1 ), ВЧ НОМЕР_2 забезпечується грошовим забезпеченням з боку ВЧ НОМЕР_1 .

Відповідно до довідки ВЧ НОМЕР_1 від 28.02.2023 року №475/4/769, старшому матросу ОСОБА_1 за період з 24.02.2022 року по 31.01.2023 року було нараховано та виплачено додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, відповідно до наказів командира військової частини НОМЕР_2 :

за лютий 2022 року (згідно наказу №59 від 19.03.2022 року) у сумі 5 357,14 грн. за період з 24-28 лютого 2022 року;

за березень (згідно наказів №59 від 19.03.2022 року та №73 від 01.04.2022 року) у сумі 24193,55 грн. за період з 01-25 березня 2022 року; та у сумі 5806,45 грн. за період з 26-31 березня 2022 року;

також згідно наказу №91 від 17.04.2022 року позивачу за 24-25 лютого 2022 року, та 02.03.2022 року, 22.03.2022 року було здійснено виплату додаткової винагороди за безпосередню участь у бойових діях у сумі 9516,12 грн.;

за квітень 2022 року (згідно наказу №264 від 02.05.2022 року) у сумі 30 000,00 грн. за період з 01-30 квітня 2022 року;

за травень 2022 року (згідно наказу №295 від 01.06.2022 року) у сумі 30000,00 грн. за період з 01-31 травня 2022 року; також позивачу за 02-03 травня 2022 року було здійснено виплату додаткової винагороди за безпосередню участь у бойових діях у сумі 4516,13 грн.;

за червень 2022 року (згідно наказу №330 від 04.07.2022 року) у сумі 30 000,00 грн. за період з 01-30 червня 2022 року;

за липень 2022 року (згідно наказу №368 від 01.08.2022 року) у сумі 30 000,00 грн. за період з 01-31 липня 2022 року;

за серпень 20222 року (згідно наказу №414 від 02.09.2022 року) у сумі 30 000,00 грн. за період з 01-31 серпня 2022 року;

за вересень 2022 року (згідно наказу №477 від 01.10.2022 року) позивач був позбавлений виплати винагороди за період з 01-30 вересня 2022 року за перебування на службі у нетверезому стані;

за жовтень 2022 року (згідно наказу №532 від 01.11.2022 року) у сумі 30 000,00 грн. за період з 01-31 жовтня 2022 року;

за листопад 2022 року (згідно наказу №610 від 01.12.2022 року) позивач був позбавлений виплати винагороди за період з 01-30 листопада 2022 року, адмін. протокол від 14.11.2022 року №13;

за грудень 2022 року (згідно наказу №646 від 03.01.2023 року) - у сумі 30000,00 грн. за період з 01-31 грудня 2022 року.

Водночас позивач не погоджується із зазначеними сумами виплат, з огляду на що звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

При цьому суд зауважує, що в матеріалах адміністративної справи №420/18327/22 наявний наказ командира ВЧ НОМЕР_2 №88 від 20.09.2022 року, яким на позивача за порушення вимог статті 4 Дисциплінарного Статуту ЗС України, статті 13 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, статті 49 Статуту внутрішньої служби ЗСУ та статті 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення було накладено дисциплінарне стягнення «сувора догана» через прибуття 13.09.2022 року на службу в стані алкогольного сп`яніння.

Доказів оскарження зазначеного наказу позивачем до суду надано не було.

Також судом встановлено, що постановою Приморського районного суду м. Одеси від 20.10.2022 року по справі №522/13076/22 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 статті 130 КУпАП (керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння), накладено стягнення у розмірі 17 000,00 грн., та позбавлено права керування транспортним засобом на строк один рік.

Постановою Приморського районного суду м.Одеси від 21.11.2022 року №522/15850/22 ОСОБА_1 за появу 13.11.2022 року на території військової частини в нетверезому стані в умовах особливого періоду, було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 статті 172-20 КУпАП, та накладено стягнення у розмірі 3 655,00 грн.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Дослідивши адміністративний позов та інші надані до суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлення єдиної системи їх соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливих умов для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулювання відносин у цій галузі визначено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-XII (далі Закон №2011-XII).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлення єдиної системи їх соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливих умов для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулювання відносин у цій галузі визначено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-XII (далі Закон №2011-XII).

Згідно статей 1 та 2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності (частина четверта статті 9 цього Закону).

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», у період дії воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Національного банку України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, судів, органів прокуратури, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, розвідувальних органів та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022 (затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ) в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 Про введення воєнного стану в Україні та № 69 Про загальну мобілізацію, Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв постанову №168, пунктами 1-3 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 5 Постанови №168 передбачено, що вона набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24.02.2022 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 року №793 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168» Постанову №168 доповнено пунктом 2-1 такого змісту: «Установити, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів».

Так, з метою виконання вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (із змінами) та з метою врегулювання виплат військовослужбовцям Міністром оборони України направлено Першому заступнику, заступникам Міністра оборони України, Державному секретарю Міністерства оборони України, Головнокомандувачу Збройних Сил України, начальнику Генерального штабу Збройних Сил України, командиру військової частини, голові Державної спеціальної служби транспорту, командувачам видів (родів військ, сил) Збройних Сил України, керівникам структурних підрозділів апарату Міністерства оборони України, Головнокомандувача Збройних Сил України та Генерального штабу Збройних Сил України, командирам (начальникам) військових частин, установ телеграму від 25.03.2022 року №248/1298 з метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди.

Пунктом 1 телеграми від 25.03.2022 року №248/1298 встановлено, що під терміном «безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів» (далі - бойові дії або заходи) слід розуміти виконання військовослужбовцем:

бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка веде воєнні (бойові) дії у складі створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій;

бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями;

бойових завдань з ведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;

завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;

бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);

бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно- розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);

виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);

здійснення польотів у районах ведення воєнних дій, ведення повітряного бою (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);

здійснення заходів з виводу сил та засобів з під удару противника (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);

виконання бойових (спеціальних) завдань кораблями, катерами, морськими суднами в морській, річковій акваторії (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій).

Відповідно пункту 2 телеграми від 25.03.2022 року №248/1298 визначено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам вищих військових навчальних закладів і військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти) встановлювати виплату щомісячної додаткової винагороди (пропорційно із розрахунку на місяць) в розмірах:

- 100000 гривень - військовослужбовцям, які беруть безпосередню участі у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (пропорційно часу участі у таких діях або заходах);

- 30000 іншим військовослужбовцям (із дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу військової частини у зв`язку із звільненням з військової служби).

Відповідно до пункту 3 телеграми Міністра оборони України від 25.03.2022 року №248/1298, райони ведення бойових дій та склад створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави визначати відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України.

Документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (вахтовий журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість, (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку командира військової частини (установи), до якої відряджений військовослужбовець.

Зазначений перелік документів є вичерпним.

Пунктом 10 телеграми Міністра оборони України від 25.03.2022 року №248/1298 передбачено, що до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень або 30000 гривень не включати військовослужбовців, які:

беруть участь у міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки;

проходять службу у багатонаціональних органах військового управління за кордоном;

добровільно здалися в полон - з дня захоплення в полон, оголошеного наказом командира;

самовільно залишили військові частини, місця служби або дезертирували - з дня самовільного залишення військової частини або місця служби (дезертирства), оголошеного наказом командира;

відбувають покарання на гауптвахті та в дисциплінарних частинах - з дня початку відбування покарання, оголошеного наказом командира;

усунені від виконання службових обов`язків, відсторонені від виконання службових повноважень або відсторонені від посади - з дня усунення або відсторонення, оголошеного наказом командира;

відмовились виконувати бойові накази (розпорядження) - за місяць, у якому здійснено таке порушення;

перебували у стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння - за місяць, у якому здійснено таке порушення;

навмисно спричинили собі тілесні ушкодження чи іншу шкоду своєму здоров`ю або самогубство (крім випадків доведення особи до самогубства, встановленого судом) - за місяць, у якому здійснено ушкодження чи іншу шкоду своєму здоров`ю або самогубство;

у разі вчинення інших дій (бездіяльності), які мають ознаки адміністративного або кримінального правопорушення - за місяць, у якому здійснено таке правопорушення;

перебували: під вартою чи домашнім арештом; на навчанні за кордоном; у відпустках, за якими відповідно до законодавства України не передбачено збереження грошового забезпечення.

Водночас суд звертає увагу, що 23.06.2022 року Міністром оборони України було винесено Доручення №912/з/29, яким було визначено новий порядок і умови виплати вищенаведеної додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, та яке є обов`язковим для виконання посадовими особами військових частин Збройних Сил України та застосовується з 01.06.2022 року.

Пунктом 1 окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 року №912/з/29 визначено, що під терміном «безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях a6o забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки i оборони, відсічі i стримування збройної aгpecii, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів» (далі бойові дій aбo заходи) слід розуміти виконання військовослужбовцем:

- бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка (який) веде воєнні (бойові) дії у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в paйоні ведення воєнних (бойових) дій, бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах регіону виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони a6o наступу (контрнаступу, контратаки)) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборона держави;

- бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборону держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями; бойових завдань з ведення pyxy oпopy на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;

- завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної розвідки в районі ведення бойових дій aбo на територіях України, тимчасово окупованих противником. бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі ix захоплення a6o спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;

- бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб);

- виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей;

- виконання бойових завдань у районах ведення бойових дій з виявлення повітряних цілей; здійснення польотів у районах ведення воєнних дій, ведення повітряного бою;

- здійснення заходів з виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту;

- виконання бойових (спеціальних) завдань кораблями, катерами, судами в морській, річковій акваторії.

Абзацами 3, 4 пункту 3 Окремого доручення передбачено, що документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів:

бойовий наказ (розпорядження);

журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.

Згідно з пунктом 4 Окремого доручення у підставах про видання таких довідок (додаток №1 або додаток №2) обов`язково зазначати документи, визначені абзацами 3 або 4 та абзацом 5 пункту 3 цього доручення.

В абзаці 1-3 пункту 4 окремого доручення №912/з/29 доручено керівникам органів військового управління, штабів угрупувань військ (сил), штабів тактичних груп, командирам військових частин (установ, навчальних закладів), що входять до складу діючих угруповань військ (сил) оборони держави, до яких відряджені військовослужбовці, щомісячно до 5 числа повідомляти органи військового управління, військові частини (установи, навчальні заклади) за місцем штатної служби цих військовослужбовців про дні безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах за минулий місяць за формою, наведеною в додатку №1 до цього доручення.

У разі, якщо військовослужбовці були відряджені до військових частин (установ), що входять до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави з однієї військової частини, то безпосередня участь у бойових діях цих військовослужбовців може підтверджуватися однією довідкою з відображенням в ній термінів безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця за формою, наведеною у додатку №2 до цього доручення.

У підставах надання довідок про підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях є: бойовий наказ (бойове розпорядження), журнал бойових дій та рапорт командира підрозділу.

Відповідно до пункту 5 Окремого доручення виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 грн. або 30000 грн. здійснювати на підставі наказів, зокрема, командирів (начальників) військових частин особовому складу військової частини.

В цих наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100000 грн. за місяць обов`язково зазначати підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо (зразок наведено в додатку №3 до цього доручення).

У п.13 окремого доручення №912/з/29 зазначено вважати такими, що не застосовуються з 01.06.2022 року телеграми Міністра оборони України, серед яких і №248/1298 від 25.03.2022 року.

Згідно п. 14 встановлено застосовувати це доручення з 01.06.2022 року.

Разом з тим суд зауважує, що перелік військовослужбовців, яким не здійснюється виплата додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень або 30000 гривень, як у телеграмі МО від 25.03.2022 року №248/1298 так і у дорученні №912/з/29 від 23.06.2023 року є тотожними, зокрема до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень або 30000 гривень не включати військовослужбовців, які: перебували у стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння - за місяць, у якому здійснено таке порушення; у разі вчинення інших дій (бездіяльності), які мають ознаки адміністративного або кримінального правопорушення - за місяць, у якому здійснено таке правопорушення.

Отже, з огляду на вказані норми суд дійшов висновку, що підставою для виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, є відповідні накази командирів (начальників), а документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів, здійснюється на підставі бойових наказів, журналів бойових дій, рапортів командира підрозділу та довідок командира військової частини за формою, затвердженою додатком №1 Окремого доручення.

Суд звертає увагу, що особа не набуває права на отримання додаткової винагороди збільшеної до 100000 грн. лише у зв`язку із віднесенням її до переліку осіб, передбачених п.1 Постанови №168, які перебувають у підпорядкуванні органів, які входять до складу угруповань військ (сил) Збройних Сил України з відсічі збройної агресії російської федерації проти України, та перебувають у районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.

Суд зазначає, що така особа, крім зазначеного, повинна безпосередньо виконувати бойові завдання у складі військової частини (підрозділу), що ведуть воєнні (бойові) дії у складі створених або діючих угруповань, на підставі визначених вищим керівництвом завдань у районі ведення бойових дій, що в свою чергу повинно підтверджуватися відповідними документами.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема, як письмовими, речовими і електронними доказами (ч.2 ст.72 КАС України).

Згідно ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Приписи ч. 2 ст. 74 КАС України визначають, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 75 КАС України).

Відповідно до ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Дослідивши надані до суду учасниками справи документи, суд доходить висновку, що позивачу нараховувалась та виплачувалась додаткова винагороду у сумах, пропорційних до часу несення ним військової служби, а також безпосередньої участі у бойових діях.

Доказів того, що позивач брав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебування безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів у інші календарні періоди, аніж ті, які відображені у довідці ВЧ НОМЕР_1 від 28.02.2023 року №475/4/769, ОСОБА_1 до суду не надав, про фактичні обставини такої участі у позовній заяві не зазначив.

Також матеріали справи не місять доказів звернення позивача до відповідача з відповідним рапортом у встановленому порядку за отриманням довідки про безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони.

Крім того, суд зауважує, що позивача було позбавлено додаткової винагороди за вересень 2022 року та листопад 2022 року (згідно наказів №477 від 01.10.2022 року та №610 від 01.12.2022 року) за перебування на службі у нетверезому стані та вчинення дій, які мають ознаки адміністративного правопорушення (адмін. протокол від 14.11.2022 року №13). Водночас доказів оскарження позивачем зазначених наказів чи їх скасування матеріали справи не місять, а тому такі накази є чинними та підлягають виконанню.

Таким чином судом не встановлено обставин вчинення відповідачами у справі протиправної бездіяльності щодо нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди в період за період з 24.02.2022 року по 08.12.2022 року, дії відповідачів в цій частині відповідають вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, а тому адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 139 КАС України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Приймаючи до уваги те, що позивача звільнено від сплати судового збору, а відповідачем судові витрати не понесені, суд вирішує розподіл судових витрат у справі №420/18327/22 не здійснювати.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 77, 180, 192-194, 205, 241-246, 251, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військово-морської бази « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (Військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_2 ), Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Розподіл судових витрат не проводити.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями 293, 295 та пп.15.5 п.15 ч.1 розділу VII Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя О.В. Білостоцький

.