Справа № 460/49979/22
Суддя: О.М. Дудар
Дата ухвалення: 2023-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

30 червня 2023 року м. Рівне №460/49979/22

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дудар О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом

Головного управління ДПС у Рівненській області
дофізичної особи-підприємця ОСОБА_1
про стягнення податкового боргу,
В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Рівненській області (далі позивач) звернулося з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі відповідач) про стягнення податкового боргу в сумі 5746,25грн.

Позов обґрунтовано тим, що станом на 04.11.2022 за відповідачем обліковується заборгованість в загальній сумі 5746,25грн з орендної плати з фізичних осіб, яка виникла за результатами контрольно-перевірочної роботи, застосованих штрафних санкцій згідно з податковим повідомленням-рішенням від 28.04.2020 №.

Ухвалою суду від 14.12.2022 позовну заяву прийнято до розгляду; відкрито провадження у справі, вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення(виклику) осіб, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 29.05.2023 позовну заяву залишено без руху з встановленням строку для усунення недоліків шляхом подання суду заяви про поновлення строку звернення до суду.

На виконання зазначеної ухвали подано заяву від 05.06.2023 про зменшення позовних вимог, згідно з якою позивач відмовляється від позову в частині вимог про стягнення пені, нарахованої 23.01.2017 та 13.02.2017 на невизначений документ №6946-15 від 15.07.2014 у зв`язку із пропуском строку звернення до суду. Позивач вказує, що у решті позовні вимоги заявлене у межах строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України з урахуванням положень п.69.9 підрозділу 10 Податкового кодексу України, згідно з якими на час дії воєнного стану для контролюючих органів, зокрема, зупиняється перебіг строків визначених податковим та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

З урахуванням заяви про зменшення позовних вимог позивач просить суд стягнути з відповідача податковий борг з орендної плати з фізичних осіб в сумі 5545,85грн.

Відповідач належним чином повідомлена про розгляд справи, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася, заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не подала.

Враховуючи положення ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішив справу за наявними матеріалами.

Розглянувши позовну заяву, дослідивши письмові докази, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Предметом стягнення в межах вказаного позову є податковий борг відповідача, який виник у 2017 році та складається з пені, нарахованої боржнику відповідно до статті 129 Податкового кодексу України(з урахуванням вимог Закону України щодо періоду поширення корона-вірусної хвороби (COVID 19)).

Так, позивач у позовній заяві вказує зокрема на те, що станом на 20.03.2017 за відповідачем обліковується податковий борг за платежем орендна плата фізичних осіб у сумі 61836,37, відтак при сплаті боржником цього ж дня 222,19 грн автоматично нараховано пеню у порядку статті 129 Податкового кодексу України.

На підтвердження цих обставин суду надано розрахунок виникнення боргу та дані інтегрованих карток божника з 2017 по 2020 роки.

Зокрема, згідно з розрахунком виникнення боргу за платежем до бюджету ОСОБА_1 та даними інтегрованої картки платника податків (боржника) з 2017 -2020 роки, нарахуванні пені на борг минулих років на підставі статті 129 Податкового кодексу України здійснювалося: 20.03.2017 на суму 104.08грн; 20.04.2017 на суму 106.68грн.; 16.05.2017 на суму 108,73грн; 15.06.2017 на суму 111,04грн; 18.07.2017 на суму 113,56грн; 14.08.2017 на суму 115,61грн; 14.09.2017 на суму 117,97грн; 12.10.2017 на суму 120,1грн; 13.11.2017 на суму 154,69грн; 13.12.2017 на суму 141,46грн; 11.01.2018 на суму 166,23грн; 14.02.2018 на суму 170,38грн; 16.03.2018 на суму 174,3грн; 17.04.2018 на суму 183,39грн; 17.05.2018 на суму 187,54грн; 13.06.2018 на суму 191,27грн; 11.07.2018 на суму 195,15грн; 15.08.2018 на суму 200,13грн; 14.06.2019 на суму 794,85грн.

Пеня нарахована на підставі невизначеного документа №6946-15 від 15.07.2014 та податкового повідомлення-рішення від 01.07.2016 №2446-1305.

Надати належним чином завірені копії вказаних документів на вимогу ухвали про залишення позовної заяви без руху від 29.05.2023 відповідач не надав, посилаючись на закінчення терміну їх зберігання в архіві та знищення.

Поряд з цим, судом встановлено, що 28.04.2020 на підставі податкового повідомлення-рішення № форми "Ш" повідомлено ОСОБА_1 , що відповідно до акта від 28.04.2020 №002182/17-00-50-05/ НОМЕР_1 встановлено порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб.

На підставі вказаного вище податкового повідомлення рішення та на підставі статей 122-126 Податкового кодексу України зобов`язано відповідача сплатити штраф у розмірі 20% від суми, щодо якої застосовується штрафна санкція(10443,45грн) - у сумі 2088,69грн.

У зв`язку з цим 08.05.2020 відповідачу донараховано штрафні санкції за несвоєчасну сплату грошового зобов`язання на підставі податкового повідомлення-рішення від 28.04.2020 № в сумі 2088,69грн.

Згідно з довідкою б/н про стан розрахунків з бюджетом ОСОБА_1 , згідно з інтегрованими картками платника податків станом на 04.11.2022 за платежем орендна плата з фізичних осіб, недоїмка становить 2088,69грн, залишок пені - 3657,56грн.

Суд звертає увагу на те, що від вимог в частині стягнення пені, нарахованої відповідачу за вказаним платежем 23.01.2017 в сумі 99,31грн та 13.02.2017 в сумі 101,09грн позивач відмовився заявою про зменшення позовних вимог від 05.06.2023.

Відповідно до корінця податкової вимоги форми "Ф" від 17.09.2014 №3697-25 за відповідачем станом на 16.09.2014 обліковується податковий борг за узгодженим грошовим зобов`язанням на суму 15941,21грн.

Вказана вимога була направлена на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням, яке повернулося на адресу податкового органу у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

За таких обставин, з метою стягнення податкового боргу ОСОБА_1 у сумі 5545,85грн позивач, відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, звернувся до суду з цим позовом.

Доказів оскарження вказаної вимоги та податкових повідомлень - рішення у встановленому законом порядку відповідачем до суду надано не було.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України).

Податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (п.36.1 ст.36 Податкового кодексу України).

Відповідно до вимог пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається) (п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України).

Податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу (пп.14.1.153 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України).

Матеріалами справи підтверджено, що для відповідача було сформовано податкову вимогу форми "Ф" від 17.09.2014 №3697-25.

За правилами пункту 56.1 статті 56 Податкового кодексу України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня (п.56.2 ст.56 Податкового кодексу України).

З урахуванням строків давності, визначених ст.102 Податкового кодексу України, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення (абз.1 п.56.18 ст.56 Податкового кодексу України).

Як вже було встановлено судом, податкова вимога та податкові повідомлення - рішення, на підставі яких виник податковий борг, у встановленому законом порядку відповідачем не оскаржувалися, тому загальна сума податкового боргу є узгодженою і підлягає сплаті.

Пунктами 41.1, 41.4 статті 41 Податкового кодексу України визначено, що контролюючими органами є: податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Органами стягнення є виключно контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 цього пункту, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

Згідно з п.19-1.45 ст.19-1 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертаються до суду у випадках, передбачених законодавством.

У сукупності викладених обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами, і підлягають до задоволення повністю.

Відповідно до ст.139 КАС України судові витрати на користь сторін не присуджуються.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Головного управління ДПС у Рівненській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до бюджету податковий борг на загальну суму 5545 (п`ять тисяч п`ятсот сорок п`ять) гривень 85коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: Головне управління ДПС у Рівненській області (вул.Відінська, буд.12, м.Рівне, Рівненська область, 33023; ідентифікаційний код ВП 44070166).

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Рішення складено 30 червня 2023 року.

Суддя О.М. Дудар