Справа № 759/4417/23
Суддя: Горбенко Н. О.
Дата ухвалення: 2023-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/4417/23

пр. № 2-а/759/67/23

03 липня 2023 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі головуючого судді Горбенко Н.О., за участю секретаря судового засідання Радзівіл А.Б., без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Печерського управління Національної поліції у м. Києві про скасування постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до Святошинського районного суду м. Києва із адміністративний позовом про скасування постанов про притягнення до адміністративної відповідальності. На обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що постанова від 01.03.2023 року ЕГА №979566 та постанова від 01.03.2023 ЕГА №979559 є необґрунтованими, протиправними та підлягають скасуванню. Зазначила, що приблизно о 18 год. 00 хв. перебувала на зупинці громадського транспорту, в цей час їй зателефонували на мобільний телефон, через шум позивачка відійшла від проїжджої частини до будинку №41/8 по вул. Цитадельній . Під час розмови позивачки по телефону, до неї підійшли представники поліції та звернулись до неї із запитанням чи не хоче вона заплатити штраф. В подальшому один із представників поліції пред`явив позивачці вимогу надати документи. ОСОБА_1 звертає увагу суду на те, що свої службові посвідчення працівники поліції їй не пред`явили, а вже в кабінеті дільничного надали свої службові посвідчення, які вона оглянула та переписала в записник дані, що були вказані в посвідченнях працівників поліції. За свідченнями позивачки, у подальшому між нею та працівниками поліції стався конфлікт щодо паспорту позивачки, після чого вона запропонувала працівникам поліції прослідувати до Печерського районного управління поліції для з`ясування суті претензій до неї та встановлення її особи, якщо вони мають сумніви щодо її паспорту.

ОСОБА_1 вказує, що вона повідомляла працівникам поліції, що поряд на зупинці громадського транспорту знаходяться інші люди, тому запропонувала запросити їх як свідків, які б могли засвідчити чи спростувати протиправність її дій, нащо працівники поліції їй повідомили, що вони там розберуться (тобто в кабінеті). У службовому кабінеті позивачка запитала за що на неї складається протокол, на що інспектор повідомив їй, що протокол на мене він не складає, а виносить постанову за ст. 178 КУпАП та за ст. 175 КУпАП. Позивачка із даними постановами була не згодна, просила надати їх для ознайомлення, наголосила, що, на її думку, дії працівників поліції були спрямовані на її провокацію для надання неправомірної вигоди за не складення постанов.

Після того, як позивачці було надано примірники постанов для ознайомлення, вона на кожній з них написала, що з винесеними постановами не погоджується, оскільки в її діях не було складу інкримінованих правопорушень.

Вказує, що жодних свідків під час розгляду справи запрошено не було та жодних доказів вчинення нею таких діянь як паління та розпивання алкогольних напоїв в громадському місці не надано. Єдиним доказом вчинення позивачкою правопорушень є лише постанови.

На підставі зазначеного позивач вважає, що її притягнення до відповідальності є неправомірним, а оскаржувані постанови такими, що підлягають скасуванню.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючу суддю Горбенко Н.О.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 16 березня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Витребувано у Головного управління Національної поліції у м. Києві примірники постанови від 01.03.2023 року ЕГА №979566 та від 01.03.2023 року ЕГА №979559.

22.03.2023 року позивачка - ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подала клопотання про заміну неналежного позивача. Вказала, що орган, який застосував стягнення - Печерське управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві, тому саме він є належним відповідачем у справі.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 30 березня 2023 року клопотання ОСОБА_1 задоволено, відповідача Головне управління Національної поліції у м. Києві замінено на належного відповідача - Печерське управління поліції Головного Управління Національної поліції у місті Києві (01010, м. Київ, вул. Князів Острозьких, 30).

13.04.2023 року від Головного управління Національної поліції у м. Києві надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказано, що винесення постанов про адміністративне правопорушення від 01.03.2023 року ЕГА №979566 та від 01.03.2023 року ЕГА №979559 відбувалось відповідно до вимог чинного законодавства України. Одночасно до відзиву на позовну заяву додано оригінали постанов від 01.03.2023 року ЕГА №979566 та від 01.03.2023 року ЕГА №979559 на виконання ухвали.

Від Печерського УП ГУНП у м. Києві 26.04.2023 року надійшов лист, в якому вказано, що надіслані судом ухвали уважно розглянуто та прийнято до виконання.

Жодних інших відомостей відповідачем не надано.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

На момент розгляду справи по суті клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило. Зважаючи на викладене, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами без повідомлення сторін.

У відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, дослідивши наявні матеріали справи, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що 01.03.2023 року відносно ОСОБА_1 складено постанови по справі про адміністративне правопорушення ЕГА №979566 та ЕГА №979559.

Відповідно до постанови серії ЕГА №979566 від 01.03.2023 року ОСОБА_1 01.03.2023 року у м. Київ, Печерський район, вул. Цитадельна, буд. 41/8, здійснювала куріння тютюнових виробів на території дитячого майданчика, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 175-1 КУпАП, за що на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження.

Відповідно до постанови серії ЕГА №979559 від 01.03.2023 року ОСОБА_1 01.03.2023 року у м. Київ, Печерський район, вул. Цитадельна, буд. 41/8, здійснювала розпивання слабоалкогольного напою «фраголіно» на території дитячого майданчика, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 178 КУпАП, за що на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження.

Статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ч. 1 ст. 222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту та до їх компетенції відповідно до підвідомчості відноситься ч. 1 ст. 175-1 та ч. 1 ст. 178 КУпАП.

Також, слід врахувати, що відповідно до ч. 2 ст. 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які, мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 175-1 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за куріння тютюнових виробів у місцях, де це заборонено законом, а також в інших місцях, визначених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради.

Відповідно до вимог ст. 13 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення» забороняється куріння, вживання та використання тютюнових виробів, предметів, пов`язаних з їх вживанням, трав`яних виробів для куріння, електронних сигарет, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, кальянів:

1) у ліфтах і таксофонах;

2) у приміщеннях та на території закладів охорони здоров`я;

3) у приміщеннях та на території навчальних закладів;

4) у приміщеннях та на території спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд та закладів фізичної культури і спорту;

5) у приміщеннях закладів ресторанного господарства;

6) у приміщеннях об`єктів культурного призначення;

7) у приміщеннях органів державної влади, інших державних установ, органів місцевого самоврядування;

8) у приміщеннях підприємств, установ та організацій усіх форм власності;

9) у приміщеннях готелів та аналогічних засобів розміщення громадян;

10) у приміщеннях гуртожитків;

11) на дитячих майданчиках;

12) у місцях загального користування житлових будинків;

13) у підземних переходах;

14) у транспорті загального користування, що використовується для перевезення пасажирів, у тому числі в таксі;

15) на вокзалах та станціях;

16) на зупинках громадського транспорту.

Відповідно до постанови серії ЕГА №979566 від 01.03.2023 року ОСОБА_1 01.03.2023 року у м. Київ, Печерський район, вул. Цитадельна, буд. 41/8, здійснювала куріння тютюнових виробів на території дитячого майданчика.

Ч. 1 ст. 178 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль.

У відповідності до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто, положення Закону України «Про національну поліцію» надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Тобто, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відтак, суб`єкт владних повноважень наділений правом на подання до суду усіх наявних у нього доказів, які можуть бути використані як докази у справі.

За таких обставин відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідач у справі - Печерське управління поліції ГУНП у місті Києві не надало суду жодного доказу, який би підтвердив факт правомірності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення нею адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 175-1, ч. 1 ст. 178 КУпАП.

Водночас суд зазначає, що відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Будь-яких доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень відповідач не надав.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 18.07.2019 року у справі №216/5226/16-а притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

У постанові від 26.04.2018 року у справі №338/1/17 Верховним Судом зазначено, що саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Між тим, варто зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків або встановленні обґрунтованості будь якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Юридична природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91) 1 Комітету Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до відповідальності.

У своєму рішенні від 10.02.1995 року у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» ЄСПЛ підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Враховуючи, що обов`язок доказування в даних справах покладається на відповідача, суд вважає, що відповідач не надав суду доказів правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175-1 та ч. 1 ст. 178 КУпАП є недоведеним на час розгляду справи, а тому притягнення його до адміністративної відповідальності не може вважатися законним, внаслідок чого оскаржувані позивачем постанови підлягають скасуванню.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на наведене, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Щодо судових витрат.

Позивач просить суд стягнути на її користь за рахунок бюджетних асигнувань судові витрати у розмірі 1073,60 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Ч. 1 ст. 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачка надала суду докази сплати судового збору за дві вимоги у загальній сумі 1073,60 грн. (а.с. 16-19).

Таким чином, стягненню підлягають судові витрати у вигляді сплати судового збору у розмірі 1073 грн. 60 коп.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 2,4,8,17,33, 71, 86, 94,158, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Печерського управління Національної поліції у м. Києві про скасування постанов про притягнення до адміністративної відповідальності- задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА №979566 від 01.03.2023 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175-1 КУпАП.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА №979559 від 01.03.2023 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175-1 КУпАП - закрити.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок державних асигнувань з Печерського управління Національної поліції у м. Києві на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у загальному розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.О. Горбенко