Справа № 615/1533/22
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2023-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 р.Справа № 615/1533/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,

Суддів: Кононенко З.О. , Калиновського В.А. ,

за участю секретаря судового засідання Пукшин Л.Т

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на додаткове рішення Валківського районного суду Харківської області від 09.03.2023 року, головуючий суддя І інстанції: Токмакова А.П., м. Валки, повний текст складено 09.03.23 року у справі № 615/1533/22

за позовом ОСОБА_1

до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України

про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Валківського районного суду Харківської області з позовною заявою до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якій просив суд першої інстанції про скасування постанов у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішенням Валківського окружного адміністративного суду від 02.02.2023 року позов ОСОБА_1 задоволено повністю.

Постанову серії БАВ №208101 від 14.11.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. скасовано, а справу закрито.

Постанову серії БАВ №208102 від 15.11.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. скасовано, а справу закрито.

Постанову серії БАВ №208103 від 14.11.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. скасовано, а справу закрито.

Постанову серії БАВ №208067 від 15.11.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. скасовано, а справу закрито.

Постанову серії БАВ №207197 від 15.11.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. скасовано, а справу закрито.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 2481 грн., за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

Представник позивача, адвокат Мух К.Б., звернулася до суду першої інстанції із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просила суд першої інстанції ухвалити додаткове рішення у справі №615/1533/22 про розподіл судових витрат між сторонами. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 40 000 (сорок тисяч) гривень 00 коп.

Відповідачем, Управлінням патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, подано заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правову допомогу, в якому просив суд прийняти рішення в справі, яким повністю відмовити позивачеві у задоволенні позовних вимог.

Додатковим рішенням Валківського окружного адміністративного суду від 09.03.2023 року заяву представника позивача ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8000 грн.

Відповідач, Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, не погодившись з вищевказаним додатковим рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив суд апеляційної інстанції скасувати додаткове рішення Валківського районного суду Харківської області від 09.03.2023 року по адміністративній справі №615/1533/22, ухвалити нове судове рішення, яким повністю відмовити позивачеві в задоволенні заяви про стягнення судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України. Розгляд справи просив провести без його участі.

В обґрунтування вимог скарги посилається на приписи ч.5 ст.134 КАС України. Зазначає, що задоволена судом першої інстанції сума витрат у розмірі 8000,00 грн. за надання послуг щодо скасування ідентичних постанов, якими накладено стягнення на загальну суму у розмірі 2481 грн. не охоплюється поняттями обґрунтованості та пропорційності щодо предмету спору. Крім того, зазначає, що необхідно врахувати складність справи, а саме те, що справа про скасування постанови про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у розумінні ст. 286 КАС України відноситься до категорії справ незначної складності. Посилається на те, що при вирішенні питання про визначення розміру судових витрат на правову допомогу необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини. Прикладом цього є ухвала Вищого господарського суду України по справі №910/17635/15, в якій суд посилався на п.95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п.п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, п.80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п.88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004. Зазначає, що Європейський суд з прав людини при розгляді зазначених справ вказував, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Використовуючи правову позицію Європейського суду з прав людини при розгляді справи №910/17635/15, Вищий господарський суд України зазначив, що при вирішенні питання необхідно враховувати принцип співрозмірності та розумності судових витрат, складність справи. Вважає, що враховуючи те, що предмет судового спору є постанови про накладення стягнення у розмірі 2481 грн., розмір витрат на правову допомогу в заявленій сумі не можна назвати такими, що відповідають принципу співмірності та розумності.

Позивач не скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, передбаченим ст.304 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги додаткове рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Приймаючи рішення про часткове задоволення заяви представника позивача, яким стягнуто на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що справедливим та співмірним є призначення компенсації витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Стаття 59 Конституції України гарантує кожному право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно частини першої та третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України) судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Положення частин першої та другої статті 134 КАС України кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя №R(81)7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла, відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

Згідно з ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Приписами п. 4 ч. 1 ст.1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі по тексту - Закон №5076-VI) передбачено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 Закону №5076-VI визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до п.п.6,9 ч.1 ст.1 Закону №5076-VI інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Згідно зі ст. 30 Закону №5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом часу.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Колегія суддів враховує висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 21.01.2021 у справі №280/2635/20, відповідно до яких, однією з особливостей процедури відшкодування витрат на професійну правову допомогу є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

На підтвердження факту понесення витрат на професійну правничу допомогу до заяви про ухвалення додаткового рішення було надано до суду наступні докази (завірені копії документів):

- договір №15Л2022-ФО про надання правової та професійної правничої допомоги від 15 листопада 2022 року (а.с.102-116);

- додаток №1 до договору про надання правової та професійної правничої допомоги №15Л2022-ФО від 15.11.2022 (а.с.117-118);

- доручення про надання про надання правової та професійної правничої допомоги №1 до договору №15Л2022-ФО від 15 листопада 2022 року (а.с.119-121);

- звіт про надану правову та професійну правничу допомогу ОСОБА_1 за дорученням №1 від 15.11.2022 до договору про надання правової та професійної правничої допомоги №15Л2022-ФО від 15 листопада 2022 року (а.с.122-124).

Крім того, до заяви про ухвалення додаткового рішення було надано до суду завірені копії наступних документів: свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №1836 від 18 червня 2013 року; свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю Серія КР №000391 від 14 серпня 2019 року; наказу №01/10-к про прийняття на роботу від 08.10.2021 року (а.с.125-127).

Колегія суддів зазначає, що вищевказані документи є належними доказами, які підтверджують понесення позивачем витрат на правничу допомогу адвоката в суді першої інстанції.

Як вбачається з договору №15Л2022-ФО про надання правової та професійної правничої допомоги від 15 листопада 2022 року, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Парадігм» в особі керуючого партнера адвоката Прилипко Д.В., що діє на підставі Статуту, та Дяченком В.М., адвокатське об`єднання взяло на себе зобов`язання надавати клієнтові комплексну правову та професійну правничу допомогу з усіх питань юридичного характеру клієнта, включаючи захист, представництво або надати інші види правової та професійної правничої допомоги необхідної клієнту, незалежно від статусу особи та характеру її правовідносин з іншими суб`єктами права.

Сторони домовились, що винагорода Адвокатського об`єднання за надання правової та професійної правничої допомоги за цим договором включає гонорар та компенсацію фактичних витрат, пов`язаних з наданням правової та професійної правничої допомоги, відповідно до кількості прийнятих Адвокатським об`єднанням від клієнта доручень (п.4.1. Договору).

Згідно пункту 4.2. Договору, порядок та спосіб визначення (обчислення) гонорару, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення гонорару встановлюються цим Договором і визначаються у письмових Дорученнях.

Відповідно до доручення на надання правової та професійної правничої допомоги №1 від 15.11.2022 до договору №15Л2022-ФО, сторони на виконання п.4.3 розділу 4 Договору, узгодили спосіб визначення розміру гонорару, погодивши до даного Доручення, що винагорода у формі гонорару за надання правової та професійної правничої допомоги, враховуючи складність необхідних клієнту видів послуг, буде сплачена клієнтом у фіксованому розмірі 40 000 грн. в порядку передбаченому Дорученням, що не позбавляє Адвокатське об`єднання обов`язку у порядку визначеному Договором після закінчення надання послуг, надати клієнту акт приймання-передачі наданої правової та професійної правничої допомоги та звіт.

Згідно звіту про надану правову та професійну правничу допомогу ОСОБА_1 за дорученням №1 від 15.11.2022 до договору про надання правової та професійної правничої допомоги №15Л2022-ФО, адвокатом Прилипко Д.В. та адвокатом Мух К.Б. надано такі види послуг: проведення зустрічі з клієнтом (витрачений час 1:20 год.), дослідження змісту 5 постанов (витрачений час 0:50 год.), дослідження документів та доказів (витрачений час 1:20 год.), аналіз законодавства України щодо захисту прав та законних інтересів клієнта (витрачений час 4:45 год.), підбір актуальної судової практики (витрачений час 1:51 год.), підготовка проекту змісту мотивувальної частини позовної заяви (витрачений час 2:32 год.), перевірка та остаточне узгодження змісту мотивувальної частини позовної заяви (витрачений час 1:23 год.),підготовка проекту змісту тексту позовної заяви (витрачений час 5:40 год.), перевірка та остаточне узгодження тексту позовної заяви (витрачений час 0:55 год.), підготовка попереднього розрахунку судових витрат (витрачений час 1:10 год.), виготовлення копій документів (витрачений час 0:30 год.), засвідчення копій документів (витрачений час 0:40 год.), ознайомлення з відзивом та додатками до нього (витрачений час 2:25 год.), підготовка проекту змісту мотивувальної частини відповіді на відзив (витрачений час 1:25 год.), перевірка та остаточне узгодження змісту мотивувальної частини відповіді на відзив (витрачений час 2:05 год.), підготовка проекту змісту відповіді на відзив (витрачений час 0:30 год.), перевірка та остаточне узгодження тексту відповіді на відзив (витрачений час 1:25 год.), направлення відповіді на відзив учасникам справи та до суду (витрачений час 0:40 год.), ознайомлення з запереченнями (витрачений час 0:50 год.), підготовка проекту заяви про ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення витрат на правову та професійну правничу допомогу, які сторона має сплатити у зв`язку з підготовкою до судового розгляду справи та розгляду справи по суті (витрачений час 2:35 год.), остаточне погодження заяви про ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення витрат на правову та професійну правничу допомогу, які сторона має сплатити у зв`язку з підготовкою до судового розгляду справи та розгляду справи по суті (витрачений час 0:55 год.), подання заяви про ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення витрат на правову та професійну правничу допомогу, які сторона має сплатити у зв`язку з підготовкою до судового розгляду справи та розгляду справи по суті (витрачений час 0:25 год.). Остаточний розмір гонорару згідно визначеного у Дорученні способу визначення гонорару (Сума всього): 40 000 грн.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Наведений вище висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена у постанові від 14 листопада 2019 року у справі №826/15063/18.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Відповідно до ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Зазначені висновки викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та в постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17 вересня 2019 року у справі №810/3806/18, від 31 березня 2020 року у справі № 726/549/19.

Окрім того, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Вищевказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного суду, висловленою в постанові від 23.04.2019 р. по справі №826/9047/16.

Колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції про те, що надані позивачу послуги з написання позовної заяви, узгодження її змісту, підготовка проектів відповіді на відзив та узгодження її змісту, аналіз законодавства та підбір актуальної практики включають у себе вивчення матеріалів та дослідження законодавства. Крім того, в таких справах є стала судова практика.

Таким чином, дослідивши матеріали справи та оцінюючи заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про те, що розмір витрат на правничу допомогу у розмірі 40 000 грн. є суттєво завищеним, та вважає, що, виходячи із загальних засад законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності, враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат, правильним є висновок суду першої інстанції про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 грн., які, на переконання колегії суддів, є достатніми та співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді.

Колегія суддів звертає увагу, що предметом спору у даній справі є питання правомірності 5 (п`яти) рішень (постанов) суб`єкта владних повноважень щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності. При цьому, доведення перед судом невідповідності таких рішень суб`єкта владних повноважень критеріям, визначеним ч.2 ст.2 КАС України, на переконання колегії суддів, потребує кваліфікованої правової допомоги адвоката незалежно від загальної суми застосованих до позивача такими постановами стягнень.

Відповідно, доводи апеляційної скарги про те, що оскільки предмет судового спору є постанови про накладення стягнення у розмірі 2481 грн., розмір витрат на правову допомогу не можна назвати таким, що відповідає принципу співмірності та розумності, є необґрунтованими.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що задоволена судом першої інстанції сума витрат у розмірі 8000,00 грн. за надання послуг щодо скасування ідентичних постанов, якими накладено стягнення на загальну суму у розмірі 2481 грн., не охоплюється поняттями обґрунтованості та пропорційності щодо предмету спору, то колегія суддів відхиляє такі доводи, з огляду на наведені вище висновки, зазначаючи при цьому, що задоволена судом першої інстанції сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн. є співмірною із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, значенням справи для позивача.

Стосовно доводів апеляційної скарги про необхідність врахування складності справи, а саме те, що справа про скасування постанови про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у розумінні ст.286 КАС України відноситься до категорії справ незначної складності, то колегія суддів відхиляє такі доводи, оскільки вони не спростовують права позивача на компенсацію витрат на професійну правничу допомогу.

Щодо посилання в апеляційній скарзі на правову позицію Вищого Господарського Суду, викладену в ухвалі по справі №910/17635/15, то колегія суддів зазначає, що приписами ч.5 ст.242 КАС України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відтак, у суду відсутній обов`язок для врахування наведеної вище правової позиції вказаного суду на яку посилається скаржник.

Крім того, щодо посилання в апеляційній скарзі на практику Європейського суду з прав людини, висловлену в п.95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п.п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, п.80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п.88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004, стосовно того, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим, то колегія суддів враховує практику вказаного суду, проте зазначає, що висновки суду у даній справі не суперечать правовим позиціям Європейського суду з прав людини в контексті наведеного вище.

Відтак, з огляду на наведені вище висновки, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення заяви представника позивача Мух Катерини Борисівни шляхом стягнення на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8000 грн., а тому не вбачає правових підстав для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду першої інстанції (додаткового рішення суду).

Доводи, викладені у апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суддів не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції (додаткове рішення Валківського районного суду Харківської області від 09.03.2023) є таким, що не підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України залишити без задоволення.

Додаткове рішення Валківського районного суду Харківської області від 09.03.2023 року у справі №615/1533/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя О.М. Мінаєва
Судді З.О. Кононенко В.А. Калиновський
Повний текст постанови складено 29.06.2023 року