Справа № 953/3849/23
Суддя: Демченко С. В.
Дата ухвалення: 2023-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 953/3849/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 року м.Харків

Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Демченко С. В.,

секретар судового засідання Кошова О. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - інспектор роти 1 батальйону 1 Управління патрульної поліції м. Києва Цікавюк Ігор Миколайович;

відповідач - Департамент патрульної поліції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти 1 батальйону 1 Управління патрульної поліції м. Києва Цікавюка Ігоря Миколайовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

УСТАНОВИВ:

18 травня 2023 року ОСОБА_1 засобом Електронного суду звернувся до суду з адміністративною позовною заявою до інспектора роти 1 батальйону 1 Управління патрульної поліції м. Києва Цікавюка І. М., ДПП, в якій просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 6996199 від 15 травня 2023 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 15 травня 2023 року інспектор роти 1 батальйону 1 Управління патрульної поліції м. Києва Цікавюк І. М. склав щодо нього постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, за те, що він 15 травня 2023 року, керуючи транспортним засобомSkoda Octavia, державний номерний знак НОМЕР_1 , по пр-т Броварському в м. Києві, порушив швидкісний режим, що було зафіксовано за допомогою лазерного вимірювача Trucam.Вважає вказану постанову незаконною з тих підстав, що інспектор під час розгляду справипро адміністративне правопорушення не дотримався встановленого порядку розгляду - не повідомив позивачу про час, місце та підстави розгляду справи, а лише поставив перед фактом, що буде винесена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності. Під час розгляду справи позивач заявив клопотання про залучення адвоката з метою захисту свої прав, однак таке клопотання співробітниками поліції було проігноровано, що призвело до порушення його права на захист. Під час ознайомлення з доказами, наданими співробітником поліції - відеозаписом, що містився на лазерному вимірювачі відображення фіксації швидкості руху, позивач повідомив про сумніви щодо правильності відображення фіксації швидкості, з огляду на те, що вимірювання швидкості руху здійснювалося з рук, а не стаціонарно вмотивованим способом. Позивач зауважує, що з відеозапису видно значне дрижання зображення, що свідчить про те, що проведення фіксації швидкості руху автомобіля засобами Trucam здійснювалося з рук, при цьому така вібрація приладу може дати більшу похибку, аніж передбачено свідоцтвом про повірку, що в свою чергу ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля. Крім того, ручне розміщення засобів автоматичної фото- і відеотехніки для вимірювання та фіксації швидкості суперечить приписам ст. 40 Закону України № 580-VIII, а тому відеозапис зроблений за допомогою приладуTrucam не може розглядатися як належний доказ. Не зважаючи на вище перелічені порушення, інспектор без належного дослідження всіх обставин справи все ж таки виніс оскаржувану постанову, яка, на переконання позивача, підлягає скасуванню.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 19 травня 2023 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 26 травня 2023 року клопотання позивача про залучення Департаменту патрульної поліції Національної поліції України до участі у справі в якості співвідповідача задоволено та залучено до участі у справі у якості співвідповідача Департамент патрульної поліції.

19 червня 2023 року на адресу суду від представника відповідача ДПП Сокирко Г. П. надійшов відзив, в якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що твердження позивача, викладені у позовній заяві, є безпідставними. Зазначила, що співробітники патрульної поліції під час несення служби 15 травня 2023 року о 12 годині 27 хвилин за адресою: м. Київ, пр-т Броварський, 72, виявили за допомогою лазареного вимірювача швидкості Trucam LTI (серійний номер ТС 008386) порушення водієм транспортного засобу Skoda Octavia, державний номерний знак НОМЕР_1 , правил дорожнього руху, а саме - водій рухався зі швидкістю 103 км/год, чим перевищив встановлені обмеження швидкості руху на 53 км/год та порушив п.12.4 ПДР. Зауважила, що лазерний вимірювач швидкості Trucam LTI 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкості режиму таким чином, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. Виробник приладу Trucam (LTI, США) застосував алгоритм шифрування AES з метою посилення достовірності доказової бази дорожньої поліції в суді в разі оскарження факту порушення. Правильність реалізації у приладі Trucam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації. Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі Trucam, але у зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії. Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом Trucam, а тому достовірність інформації про порушення правил дорожнього руху може бути перевірена в будь-який момент після її фіксації приладом Trucam, у тому числі під час її пред`явлення в якості речового доказу в адміністративному судовому процесі. При цьому працівники поліції відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» можуть застосовувати такі превентивні заходи: застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які можуть бути використані як докази у розумінні ст. 251 КУпАП під час розгляду справ про адміністративні правопорушення. Вказала, що перед початком розгляду справи про адміністративне правопорушення співробітник поліції роз`яснив позивачу його права, передбачені ст. 286 КУпАП. Після початку розгляду справи співробітник поліції повідомив свою посаду, спеціальне звання та прізвище, а також повідомив позивачу підстави його зупинки. Стосовно твердження позивача щодо порушення його права на захист зазначила, що співробітник поліції залучає захисника лише у разі адміністративного затримання особи, однак оскільки позивач не був затриманий, тому у співробітників поліції не виникло обов`язку забезпечення захисника особі, яка притягається до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. При цьому особі була надана можливість залучити захисника самостійно. Стосовно твердження позивача щодо неправомірності дій співробітників поліції, які полягали у вимірюванні швидкості руху приладом Trucam, зазначила, що відповідно до Посібника користувача по Trucam LTI 20/20 вимірювач швидкості транспортних засобів лазерний LTI 20/20 Trucam ІІ призначений для вимірювання швидкості руху транспортних засобів в ручному або автоматичному режимах. Вимірювач відноситься до мобільних або ручних дистанційних приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху, а тому допускається використання приладу з рук. Разом з відзивом суду надано диск з відеозаписом фіксації порушення транспортним засобом Skoda Octavia, державний номерний знак НОМЕР_1 , швидкісного режиму та відеозаписом розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , сертифікат відповідності лазерного приладу, експертні висновки, сертифікат перевірки та свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки.

23 червня 2023 року позивач надав до канцелярії суду відповідь на відзив, в якій виклав свої доводи, що надані в обґрунтування позову.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, адміністративний позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Відповідач інспектор роти 1 батальйону 1 Управління патрульної поліції м. Києва Цікавюк І. М. у судове засідання не з`явився про час дату та місце судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, заяв про відкладення розгляду справи до суду не подавав.

Представник відповідача ДПП у судове засідання не з`явився про час дату та місце судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилались сторони як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши матеріали справи, оцінивши ці докази в сукупності, визнає позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що 15 травня 2023 року інспектор роти 1 батальйону 1 Управління патрульної поліції м. Києва Цікавюк І. М. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС № 6996199 від 15 травня 2023 року, на підставі якої ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та на нього накладений штраф у розмірі 340 грн.

Зі змісту постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії № 6996199 від 15 травня 2023 року вбачається, що 15 травня 2023 року о 12 годині 27 хвилин водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Skoda Octavia, державний номерний знак НОМЕР_1 за адресою: м. Київ, пр-т Броварський, 72 рухався зі швидкістю 103 км/год, при дозволеній максимальній швидкості руху в населеному пункті 50 км/год, чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху на 53 км/год, швидкість руху вимірювалась приладом Trucam № ТС008386, чим порушив п. 12.4 ПДР України.

Перевищення встановлених обмежень швидкості руху автомобілем Skoda Octavia, державний номерний знак НОМЕР_1 зафіксовано на долученому до відзиву диску з відеозаписом із зображенням транспортного засобу, на якому міститься інформація для встановлення факту вчинення правопорушення, а саме: дата та час вчинення правопорушення; місце вчинення правопорушення; фотофіксація автомобіля з чітким зображенням державного номерного знаку; швидкість руху автомобіля, км/год; обмеження (перевищення) швидкості, км/год; напрямок руху автомобіля.

Відповідно до долучених відповідачем доказів також встановлено, що:

- відповідно до копії свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/26526, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 11 листопада 2022 року та чинного до 11 листопада 2022 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів ТruСАМ LTI 20/20 №ТС008386 є придатним до застосування;

-відповідно до копії виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 24 грудня 2020 року № 04/05/02/-3560 засвідчено правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних приладу TruCam 008386, термін дії експертного висновку до 24 грудня 2023 року;

-відповідно до копії сертифікату проведено перевірку вимірювача швидкості транспортних засобів лазерний LTI 20/20 ТruСАМ ІІ, виданого ДП «Укрметртестстандарт» 26 грудня 2018 року, дійсний до 26 грудня 2028 року;

- відповідно до копії сертифікату встановлено відповідність вимірювача швидкості транспортних засобів лазерний LTI 20/20 ТruСАМ ІІ, виданого ДП «Укрметртестстандарт» 09 січня 2019 року.

Приписами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

За змістом ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 7 КУпАП гарантовано, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Правила дорожнього руху відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (ПДР України). Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Притягнути до адміністративної відповідальності можна лише ту особу, яка вчинила дії, що підпадають під ознаки адміністративного правопорушення та яка є або може бути суб`єктом адміністративного правопорушення.

Притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведеним конституційним положенням кореспондує частина перша статті 8 Закону України «Про Національну поліцію».

Згідно з п. 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За змістом статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху - частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 122. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС № 6996199 від 15 травня 2023 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП за порушення п. 12.4 Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 12.4. ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.ст. 75,76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Позивач, заперечуючи оскаржувану постанову, посилається на те, що використання поліцейським приладу Тrucam з метою фіксації порушень швидкісного режиму в ручному режимі законом не передбачено.

Обґрунтовуючи правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідач надав в якості доказу диск з відеозаписом фіксації порушення транспортним засобом Skoda Octavia, державний номерний знак НОМЕР_1 , швидкісного режиму та відеозаписом розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , сертифікат відповідності лазерного приладу, експертні висновки, сертифікат перевірки та свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки.

Можливість використання виробу «TruCAM LTІ 20/20 ІІ (серійний номер ТС000054)» виробництва Laser Technology Inc., США, підтверджується наявністю виданого Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку.

Так, лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTІ 20/20 ІІ здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

Правильність реалізації у приладі TruCAM зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCAM, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCAM.

Тому, лазерний вимірювач TruCam LTI 20/20 ІІ (серійний номер ТС000054) є належним засобом для вимірювання швидкості руху транспортних засобів.

Суд не погоджується з позицією позивача про те, що поліцейський не мав права використовувати засіб вимірюваної техніки TruCam, тримаючи його в руках, оскільки можливість застосування приладу в ручному режимі описана в його методичних рекомендаціях щодо використання та інструкції з використання. Так, з відстані у близько 150-450 м поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Прилад починає вимірювання швидкості і включає запис відео, при цьому чути характерний звук низького тону. При фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад здійснює фотографування транспортного засобу порушника, про що свідчить повторний звук високого тону. Після цього поліцейський відпускає спусковий гачок та вживає заходи до зупинки порушника. Після стабільного утримання позначки на цільовому транспортному засобі, прилад здійснює вимірювання швидкості. Про фіксацію перевищення швидкості руху свідчить характерний звук високого тону і в самому оптичному прицілі та на екрані монітору приладу фіксується числовий показник швидкості. Достовірність інформації про порушення ПДР України може бути перевірена після її фіксації приладом TruCam, у тому числі під час її пред`явлення в якості речового доказу в адміністративному судовому процесі.

Дійсно як зазначив позивач вимогами ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, забезпечення дотримання ПДР України.

У той же час зазначена стаття не містить приписів щодо можливості використання поліцією лише змонтованих технічних приладів, тому суд не приймає до уваги посилання позивача на вказану норму закону як на забороняючу використовувати прилад TruCam у ручному режимі.

Наведені вище обставини спростовують доводи позивача про наявність у нього сумнівів щодо законності використання засобу вимірювання швидкості " TruCAM ІІ LTІ 20/20 № ТС008386 в ручному режимі, який відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки чинний до 11 листопада 2023 року.

На підставі викладеного факт руху автомобіля Skoda Octavia, державний номерний знак НОМЕР_1 за адресою: м. Київ, пр-т Броварський, 72, яким керував ОСОБА_1 зі швидкістю 103 км/год, при дозволеній максимальній швидкості руху в населеному пункті 50 км/год, чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху на 53 км/год, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

Крім того, позивач, не погоджуючись з постановою по справі про адміністративне правопорушення, стверджує про те, що відповідач під час розгляду справи про адміністративне правопорушення порушив вимоги ст. 268 КУпАП, оскільки не забезпечив йому можливість скористатися правовою допомогою.

Суд зазначає, що у посадових осіб суб`єктів владних повноважень, у тому числі і у працівників органів і підрозділів Національної поліції, уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення, є обов`язок - забезпечити особам, які притягуються до адміністративної відповідальності можливість користування правами, закріпленими у ст. 268 КУпАП.

Статтею 268 КУпАП встановлено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Порушення таких прав, зокрема права на участь захисника або інших прав, передбачених статтею 268 КУпАП, може відбутись у разі подання особою, яка притягається до відповідальності певних клопотань та необґрунтованої відмови у їх задоволенні з боку уповноваженої посадової особи.

Гарантування кожному права на правову допомогу в контексті ст. 59 Конституції покладає на державу відповідні обов`язки щодо забезпечення особи правовою допомогою належного рівня. Такі обов`язки зумовлюють необхідність визначення в законах України, інших правових актах порядку, умов і способів надання цієї допомоги.

Так, з дослідженого у судовому засіданні відеозапису вбачається, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивач заявив працівнику поліції клопотання про залучення з безоплатної правової допомоги захисника для надання у належної правової допомоги, посилаючись на те, що він є інвалідом другої групи, а тому співробітник поліції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення повинен забезпечити захисника.

Як слідує зі змісту відеозапису працівники поліції зателефонували в центр надання безоплатної правової допомоги з метою залучення захисника, а також надали позивачеві номер телефону центру для того, щоб останній мав можливість самостійно зателефонувати та повідомити про необхідність надання йому правової допомоги. Під час телефонної розмови позивачу було повідомлено те, що безоплатна правова допомога надається лише особам, які були затримані у встановленому законом порядку. Після цього позивач наполягав на тому, щоб співробітники поліції склали відповідний протокол про його затримання, на що співробітники поліції повідомили йому, що він не затриманий та відповідно не має такого статусу, а тому у органу поліції не виникло обов`язку щодо забезпечення позивачу захисника.

Разом з тим з долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що позивач повідомив співробітників поліції про те, що він все ж таки залучив захисника, зателефонувавши до бюро з надання безоплатної правової допомоги, який зможе прибути до місця розгляду справи лише через дві години, на що співробітники поліції повідомили про те, що не будуть чекати дві години та розглянули справу за відсутності захисника. За результатами розгляду справи стосовно позивача була складена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у виді штрафу.

З дослідженого у судовому засіданні відеозапису, суд встановив, що інспектор фактично не надав позивачу можливості скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, а саме - правом користуватися юридичною допомогою адвоката, якою він бажав скористатися під час розгляду справи, що прямо передбачено чинним законодавством.

Такі доводи позивача в ході судового розгляду належними та допустимими доказами не спростовані відповідачем.

Суд акцентує увагу на тому, що одним із прав, гарантованих статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є право на захист/юридичну допомогу, таке право становить одну з основоположних засад справедливого розгляду.

Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що беручи до уваги особливу вразливість особи на початкових етапах провадження, коли він потрапляє в стресову ситуацію, забезпечення доступу до захисника на ранніх етапах є процесуальною гарантією права не свідчити проти себе та основною гарантією недопущення порушення його прав.

Так, з досліджених у судовому засіданні доказів вбачається, що позивач бажав скористатися правовою допомогою, проте реалізацію такого права позивача інспектор не забезпечив.

Верховний Суд у своїй постанові від 18 лютого 2020 року у справі №524/9827/16-а зазначив, що ненадання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги є підставою для скасування постанови.

Аналізуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що у даному випадку відповідач по справі під час винесення оскаржуваної постанови порушив процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення та норми чинного законодавства, які гарантують особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, право на об`єктивний та справедливий розгляд справи.

Разом з тим суд не приймає доводи позивача про те, що співробітники поліції належним чином не повідомили йому про початок розгляду про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, оскільки такі твердження спростовуються відомостями, що містяться на відеозаписі.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням викладеного суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення позовних вимог та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС № 6996199 від 15 травня 2023 року, якою накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн на ОСОБА_1 , а провадження в адміністративній справі - закрити.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 5 ст. 139 КАС України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З огляду на те, що позивач є інвалідом ІІ групи та звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», тому суд відносить судові витрати за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 72-78, 242, 243, 244, 246, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти 1 батальйону 1 Управління патрульної поліції м. Києва Цікавюка Ігоря Миколайовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС № 6996199 від 15 травня 2023 року щодо ОСОБА_1 за вчинення правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривен, провадження у справі - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення..

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач Інспектор роти 1 батальйону 1 Управління патрульної поліції м. Києва Цікавюк Ігор Миколайович, місцезнаходження: м. Київ, вул. Святослава Хороброго, буд. 9.

Відповідач - Департамент патрульної поліції, , місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3.

Повний текст рішення складений та підписаний без проголошення 27 червня 2023 року.

Суддя С.В. Демченко