Справа № 480/1986/21
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2023-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 р.Справа № 480/1986/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М. ,

за участю секретаря судового засідання Яковини В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Сумської міської ради на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 14.06.2021, головуючий суддя І інстанції: О.М. Кунець, м. Суми, повний текст складено 14.06.21 по справі № 480/1986/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, в якій просив суд першої інстанції:

- визнати протиправним та скасувати відмову відповідача, викладену у формі наказу від 29.10.2020р. №18-33090/16-20-СГ "Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою", у наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною (орієнтовною) площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населених пунктів на території Битицької сільської ради, Сумського району Сумської області;

- зобов`язати відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною (орієнтовною) площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населених пунктів на території Битицької сільської ради Сумського району Сумської області.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 14.06.2021 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії задоволено у повному обсязі.

Визнано протиправною та скасовано відмову Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, викладену у формі наказу від 29.10.2020р. №18-33090/16-20-СГ "Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою", у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною (орієнтовною) площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населених пунктів на території Битицької сільської ради, Сумського району, Сумської області.

Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Сумській області надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 гектара за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Битицької сільської ради, Сумського району Сумської області.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 20.10.2021 апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 14.06.2021 по справі №480/1986/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії повернуто скаржнику.

Головне управління Держгеокадастру у Сумській області звернулося до Сумського окружного адміністративного суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, в якому прохало суд першої інстанції замінити сторону у виконавчому провадженні, а саме боржника Головне управління Держгеокадастру у Сумській області на Сумську міську раду Сумського району Сумської області. Прохало зупинити виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 05.12.2022 заяву представника Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про заміну сторони виконачого провадження задоволено.

Замінено боржника у виконавчому провадженні по справі № 480/1986/21 з Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (вул. Герасима Кондратьєва, 25, м. Суми, 40000, ) на Сумську міську раду Сумського району Сумської області (майдан Незалежності, 2, м. Суми,40030, ).

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, Сумська міська рада Сумського району Сумської області подала апеляційну скаргу.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 25.05.2022 ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 05.12.2022 скасовано та відмовлено в задоволенні заяви про заміну боржника у виконавчому провадженні по справі № 480/1986/21 з Головного управління Держгеокадастру у Сумській області на Сумську міську раду Сумського району Сумської області.

Також не погодившись з рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 14.06.2021, Сумська міська рада Сумського району Сумської області, як особа, що не приймала участь у справі, але суд вирішив питання про її права та обов`язки подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав, що суд при ухваленні рішення порушив права та обов`язки Сумської міської ради щодо розпорядження землями комунальної власності. Як вбачається із резолютивної частини рішення від 14.06.2021, суд зобов`язав Головне управління Держгеокадастру у Сумській області надати позивачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною (орієнтовною) площею 2,0 та для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населених пунктів на території Битицької сільської ради Сумського району Сумської області. При цьому, суд вважав, що саме цей орган відповідно до вимог земельного законодавства є розпорядником земель сільськогосподарського призначення, розташованих за межами населених пунктів, та наділений повноваженнями щодо надання таких земель у власність. Водночас, 27.05.2021 набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин" відповідно до якого землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім окремого переліку земель. Починаючи з 27.05.2021 всі землі, які розташовані за межами населених пунктів Битицької сільської пади Сумського району Сумської області, є землями комунальної власності Сумської міської територіальної громади, право розпорядження якими належить Сумській міській раді. Отже, апелянт не був залучений до участі в розгляді справи №480/1986/21 та, як наслідок, був позбавлений можливості викласти свою позицію по суті спору. З огляду на викладене, апелянт вважає, що ухвалення рішення без залучення його до участі у справі порушує його права, інтереси та обов`язки як власника та розпорядника земель комунальної власності, за рахунок яких планується відведення позивачу земельної ділянки у власність. Так само, зобов`язання відповідача, який на момент ухвалення Рішення (14.06.2021) не був розпорядником спірних земель, надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, зачіпає права апелянта, оскільки починаючи з 27.05.2021, саме він наділений повноваженнями щодо розпорядження зазначеними землями.

У судове засідання суду апеляційної інстанції учасники справи не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, відповідно до ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) , не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що в квітні 2019 року позивач звернувся до ГУ Держгеокадастру у Сумській області із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Битицької сільської ради, Сумського о району, Сумської області. До заяви було додано графічні матеріали, на яких зазначене бажане розташування та розмір земельної ділянки, копія паспорту та РНОКПП. Заяву позивача було зареєстровано відповідачем 23.04.2019.

Листом від 03.07.2019 №Б-8653-4494/21-19 відповідач повідомив позивача про неможливість задоволення його заяви, оскільки земельна ділянка перебуває в оренді у іншої особи.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 05.12.2019 у справі №480/4323/19 було визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо неприйняття рішення по заяві позивача та зобов`язано ГУ Держгеокадастру у Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.04.2019 з урахуванням висновків суду.

На виконання рішення суду у справі №480/4323/19 відповідач вдруге відмовив позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою прийнявши відповідний Наказ від 11.01.2020 №18-1263/19-20-СГ посилаючись на ті ж самі підставі які були викладені у листі від 03.07.2019 № Б-8653-4494/21-19. Проте, у рішенні суду було вказано на протиправність позиції відповідача щодо підстав для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою позивачу.

ОСОБА_1 вдруге оскаржив Наказ ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 11.01.2020 №18-1263/19-20-СГ.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 07.07.2020 у справі №480/1978/20 судом було визнано протиправним оскаржуваний Наказ від 11.01.2020 №18-1263/19-20-СГ та зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Битицької сільської ради Сумського району Сумської області.

На виконання рішення суду від 07.07.2020 у справі №480/1978/20 відповідачем було втретє розглянуто заяву ОСОБА_1 від 23.04.2019 та прийнято наказ від 29.10.2020 № 18-33090/16-20-СГ про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою з посиланням на те, що бажана до відведення земельна ділянка накладається на масив, який включено до переліку земельних ділянок, право на які буде виставлено на земельні торги.

Не погодившись із вищевказаним наказом, позивач знову звернувся до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що станом на день розгляду клопотання позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність спірна земельна ділянка вже була включена до переліку земельних ділянок, які виставлені на земельні торги. Відповідно, вказана у наказі від 29.10.2020р. №18-33090/16-20-СГ підстава для відмови позивачу в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою є необґрунтованою та суперечить вимогам Земельного кодексу України.

Колегія суддів частково погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Особливості безоплатної передачі земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність врегульовані статтею 118 Земельного кодексу України.

Так, частиною 6 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни, які зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Згідно з ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Як вбачається з наведених норм, стаття 118 Земельного кодексу України містить перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою. Відповідач, в силу вимог Земельного кодексу України та покладених на нього обов`язків, зобов`язаний в кожному випадку дослідити фактичні обставини повно та всебічно для з`ясування наявності чи відсутності встановлених законом підстав для відмови в задоволенні заяви.

З огляду на матеріали справи, ОСОБА_1 ще у квітні 2019 року звернувся до ГУ Держгеокадастру у Сумській області з заявою від 23.04.2019 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га, яка розташована за межами населеного пункту на території Битицької сільської ради, Сумського району, Сумської області, однак вкотре отримав відмову у задоволенні заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

При цьому, відповідач, розглядаючи втретє заяву позивача, повинен був прийняти одне з двох рішень: надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надати мотивовану відмову у його наданні. При цьому, у випадку надання відмови, ГУ Держгеокадастру у Сумській області повинно було керуватись лише тими підставами, виключний перелік яких визначено у ст. 118 Земельного кодексу України.

Більш того, відповідач мав врахувати висновки суду які були викладені у рішеннях по справі №480/1978/20 та у рішенні по справі №480/4323/19.

Натомість, відмовляючи втретє у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, в наказі від 29.10.2020 №18-33090/16-20-СГ відповідач зазначив, що бажана до відведення земельна ділянка накладається на масив, який включено до переліку земельних ділянок, право на які буде виставлено на земельні торги, що на переконання відповідача, є підставою для відмови позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

При цьому стаття 118 ЗК України, яка регулює порядок надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, не містить такої підстави для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою як зазначена відповідачем у спірному наказі.

Приписи статті 136 Земельного кодексу України, якою визначено порядок добору земельних ділянок державної чи комунальної власності та підготовка лотів для продажу на земельних торгах, свідчать про те, що віднесення земельної ділянки до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав на них на земельних торгах є самостійною підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки.

Так, відповідно до положень частин 1-3 даної статті організатор земельних торгів визначає перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами. Забороняється вносити до зазначеного переліку призначені під забудову земельні ділянки без урахування у випадках, передбачених законом, результатів громадського обговорення.

У переліку зазначаються місце розташування (адреса) земельної ділянки, її цільове призначення (функціональне використання), площа, кадастровий номер, умови продажу.

Добір земельних ділянок державної чи комунальної власності, у тому числі разом з розташованими на них об`єктами нерухомого майна (будівлями, спорудами) державної чи комунальної власності, які або права на які виставляються на земельні торги, здійснюється з урахуванням затверджених містобудівної документації та документації із землеустрою, а також маркетингових досліджень, інвестиційної привабливості, звернень громадян та юридичних осіб щодо намірів забудови.

Земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які в и с та в л е н і на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.

Пунктом "б" частини 4 статті 136 ЗК України передбачено, що підготовка лотів до проведення земельних торгів включає державну реєстрацію земельної ділянки.

Аналіз наведених правових норм дає змогу дійти висновку, що перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги, серед іншого, в обов`язковому порядку має містити кадастровий номер відповідної земельної ділянки. При цьому формуванню переліку земельних ділянок передує процедура підготовки лоту до торгів, в межах якої організатор торгів, зокрема, здійснює відведення земельної ділянки та її державну реєстрацію із присвоєнням відповідного кадастрового номеру.

На підставі ч.ч. 1, 4 ст. 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про Державний земельний кадастр" державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера; кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.

Отже, враховуючи те, що до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставляються на земельні торги, може бути включено земельну ділянку лише за умови присвоєння їй кадастрового номеру, тобто сформовану земельну ділянку відповідно до ст. 79-1 Земельного кодексу України, то в даному випадку спірна земельна ділянка не є сформованою та відсутні докази присвоєння їй кадастрового номеру.

При цьому відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що станом на день розгляду клопотання позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність спірна земельна ділянка вже була включена до переліку земельних ділянок, які виставлені на земельні торги.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вказана у наказі від 29.10.2020 №18-33090/16-20-СГ підстава для відмови позивачу в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою є необґрунтованою та суперечить вимогам Земельного кодексу України, від так оскаржуваний наказ є протиправним та підлягає скасуванню в судовому порядку.

Водночас під ухвалення вказаного рішення судом першої інстанції не враховано зміни в земельному законодавстві, що призвело до неправильного визначення відповідача, який має поновити порушені права позивача та ухвалювати рішення про надання дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною (орієнтовною) площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населених пунктів на території Битицької сільської ради Сумського району Сумської області.

Так, 27.05.2021 набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин" від 28 квітня 2021 року № 1423-IX (далі Закон № 1423-IX), яким розділ Х "Перехідні положення" Земельного кодексу Українидоповнено пунктом 24, яким визначено, що з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель:

а) що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук);

б) оборони;

в) природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення в межах об`єктів і територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, лісогосподарського призначення;

г) зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи;

ґ) під будівлями, спорудами, іншими об`єктами нерухомого майна державної власності;

д) під об`єктами інженерної інфраструктури загальнодержавних та міжгосподарських меліоративних систем державної власності;

е) визначених у наданих до набрання чинності цим пунктом дозволах на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, наданих органами виконавчої влади з метою передачі земельних ділянок у постійне користування державним установам природно-заповідного фонду, державним лісогосподарським та водогосподарським підприємствам, установам та організаціям, якщо рішення зазначених органів не прийняті.

Земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки.

Інші земельні ділянки та землі, не сформовані у земельні ділянки, переходять у комунальну власність з дня набрання чинності цим пунктом.

Перехід земельних ділянок із державної власності у комунальну власність згідно з вимогами цього пункту не є підставою для припинення права оренди та інших речових прав, похідних від права власності, на такі земельні ділянки. Внесення змін до договору оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту із зазначенням нового органу, що здійснює розпорядження такою земельною ділянкою, не вимагається і здійснюється лише за згодою сторін договору.

З дня набрання чинності цим пунктом до державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки державної власності, що передаються у комунальну власність територіальних громад, органи виконавчої влади, що здійснювали розпорядження такими земельними ділянками, не мають права здійснювати розпорядження ними.

Надані до дня набрання чинності цим пунктом рішеннями Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади дозволи на розроблення документації із землеустрою щодо земельних ділянок державної власності, які відповідно до цього пункту переходять у комунальну власність, є чинними. Особи, які отримали такі дозволи, а також органи, що їх надали, зобов`язані повідомити про це протягом місяця відповідні сільські, селищні, міські ради з дня набрання чинності цим пунктом. Рішення про затвердження такої документації, що не була затверджена на день набрання чинності цим пунктом, приймають сільські, селищні, міські ради.

Рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади про викуп для суспільних потреб земельних ділянок приватної власності, прийняті до дня набрання чинності цим пунктом, є чинними, а заходи щодо відчуження таких земельних ділянок здійснюються органами, визначеними статтями 8 і 9 Закону України "Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності".

Особи, які отримали дозволи на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, зазначені у підпункті "е" цього пункту, а також органи, що їх надали, зобов`язані повідомити про це протягом місяця відповідні сільські, селищні, міські ради з дня набрання чинності цим пунктом. До 1 січня 2023 року зазначені землі та земельні ділянки не можуть бути передані у власність та користування будь-яким іншим особам, крім тих, яким надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою (крім передачі їх для розміщення об`єктів, передбачених статтею 15 Закону України "Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності"). У разі якщо до 1 січня 2023 року такі земельні ділянки не передані у постійне користування державним установам природно-заповідного фонду, державним лісогосподарським та водогосподарським підприємствам, установам та організаціям, такі земельні ділянки переходять у комунальну власність територіальної громади села, селища, міста, на території якої вони розташовані.

До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду".

Згідно з ч.1 ст. 117 Земельного кодексу України передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

У рішенні органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність зазначаються кадастровий номер земельної ділянки, її місце розташування, площа, цільове призначення, відомості про обтяження речових прав на земельну ділянку, обмеження у її використанні.

На підставі рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність складається акт приймання-передачі такої земельної ділянки.

Рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність разом з актом приймання-передачі такої земельної ділянки є підставою для державної реєстрації права власності держави, територіальної громади на неї.

Суд апеляційної інстанції встановив, що 21.10.2020 Сумська міська рада прийняла рішення №7586-МР "Про включення територій територіальних громад (населених пунктів) до складу території Сумської міської територіальної громади", відповідно до підпункту 1.2 пункту 1 якого територіальні громади сіл Битиця, Пушкарівка, Вакалівщина, Зелений Гай, Микільське Битицької сільської територіальної громади Сумського району Сумської області були включені та вважаються приєднаними до Сумської міської територіальної громади з адміністративним центром у місті Суми. Відповідно до пункту 2 цього ж рішення Сумська міська територіальна громада в особі Сумської міської ради є правонаступником всього майна, прав та обов`язків територіальних громад, що приєдналися та зазначені у пункті 1 цього рішення.

Також, 21.10.2020 Сумська міська рада прийняла рішення №7587-МР "Про реорганізацію Битицької сільської ради Сумського району Сумської області шляхом приєднання до Сумської міської ради", відповідно до пункту 1 якого Битицька сільська рада Сумського району Сумської області була реорганізована шляхом приєднання до Сумської міської ради.

З огляду на викладене, починаючи з 27.05.2021 всі землі, які розташовані за межами населених пунктів Битицької сільської ради Сумського району Сумської області, є землями комунальної власності Сумської міської територіальної громади, право розпорядження якими належить Сумській міській раді.

Отже, у зв`язку з наведеним вище, на момент ухвалення судового рішення (14.06.2021) саме Сумська міська рада мала б бути належним відповідачем у вказаній справі та тим суб`єктом владних повноважень, що може поновити порушені права позивача шляхом прийняття відповідного рішення.

Водночас заявник апеляційної скарги не був залучений до участі в розгляді справи №480/1986/21 та зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, який на момент ухвалення рішення (14.06.2021) вже не був розпорядником спірних земель, надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, зачіпає права апелянта та порушує норми чинного законодавства, оскільки, як вже зазначалося раніше, починаючи з 27.05.2021, саме Сумська міська рада наділена повноваженнями щодо розпорядження зазначеними землями.

За правилами частини 7 статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції, а тому суд апеляційної інстанції позбавлений такої процесуальної можливості в межах наданої йому КАС України компетенції.

В свою чергу, позовні вимоги, заявлені до неналежного відповідача, задоволенню не підлягають.

При цьому, колегія суддів зауважує, що відмова у задоволенні адміністративного позову, заявленого до неналежного відповідача, враховуючи неможливість його заміни на стадії перегляду судового рішення в апеляційному порядку, не позбавляє позивача права на повторне звернення до суду з тим самим позовом, проте, вже до належного відповідача.

Відповідно до ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Отже, враховуючи те, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції в частині задоволення вимог позову про зобов`язання Головне управління Держгеокадастру у Сумській області надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 гектара за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Битицької сільської ради, Сумського району Сумської області та прийняття в цій частині нової постанови про відмову в задоволенні вимог позову ОСОБА_1 .

В іншій частині, тобто в частині, що адресована належному відповідачу - визнання протиправною та скасування відмови Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, викладену у формі наказу від 29.10.2020 № 18-33090/16-20-СГ "Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою", у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною (орієнтовною) площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населених пунктів на території Битицької сільської ради, Сумського району, Сумської області, рішення суду першої інстанції належить залишити без змін.

З огляду на результат апеляційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції (крім витрат суб`єкта владних повноважень на сплату судового збору за подання апеляційної скарги, що не підлягають відшкодуванню відповідно до ст. 139 КАС України), судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Сумської міської ради задовольнити частково.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 14.06.2021 по справі № 480/1986/21 скасувати в частині задоволення вимог позову про зобов`язання Головне управління Держгеокадастру у Сумській області надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 гектара за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Битицької сільської ради, Сумського району Сумської області.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою відмовити в задоволенні вимог позову ОСОБА_1 .

В іншій частині рішення Сумського окружного адміністративного суду від 14.06.2021 по справі № 480/1986/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді В.В. Катунов І.М. Ральченко
Повний текст постанови складено 30.06.2023.