Справа № 420/2309/21
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2023-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/2309/21

Перша інстанція: суддя Потоцька Н.В.,

повний текст судового рішення

складено 18.05.2023, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Димерлія О.О.,

суддів: Крусяна А.В., Танасогло Т.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 18.05.2023 про призначення експертизи у справі №420/2309/21

У С Т А Н О В И В:

17.02.2021 ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із позовною заявою, у якій, з урахуванням уточнень, просив суд:

- визнати протиправними (незаконними), такими що суперечать вимогам Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» дії Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області щодо відмови в оформленні документів для вирішення питання про визнання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 особою, яка потребує додаткового захисту;

- визнати протиправним (незаконним), таким що суперечить вимогам Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» наказ Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області № 27 від 10.02.2021, яким ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовлено в оформленні документів для вирішення питання про визнання особою, яка потребує додаткового захисту;

- зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області вчинити дії, передбачені частиною 5 статті 8 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», а саме прийняти рішення про оформлення документів громадянина РФ - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для вирішення питання щодо визнання його особою, яка потребує додаткового захисту та оформити таке рішення наказом.

18.05.2023 ОСОБА_1 до Одеського окружного адміністративного суду подано клопотання про призначення судово-психологічної експертизи у справі №420/2309/21.

Мотивуючи таке звернення позивач зазначає, що для отримання об`єктивної відповіді на питання чи є заява ОСОБА_1 про надання додаткового захисту в Україні обґрунтованою, перш за все необхідно з`ясувати чи дійсно він має відповідні побоювання та яку психологічну оцінку надає позивач ситуації, що склалась навколо нього. На думку ОСОБА_1 , вказане може бути з`ясовано за наслідками проведення судово-психологічної експертизи.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 18.05.2023 заяву представника ОСОБА_1 задоволено.

Призначено судово-психологічну експертизу.

Приймаючи означену ухвалу суд першої інстанції виходив із того, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Не погодившись із ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 18.05.2023 Головним управлінням Державної міграційної служби України в Одеській області подано апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, викладено прохання скасувати оскаржуване судове рішення з направлення справи до окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу відповідач акцентує увагу на тому, що ОСОБА_1 не має обґрунтованих побоювань стати жертвою переслідувань за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань. Як зауважує відповідач, у ОСОБА_1 відсутні умови, які можуть бути розглянуті в контексті надання додаткового захисту через недоведеність фактів побоювання застосування до нього смертної кари або виконання вироку про смертну кару чи тортур, нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження чи покарання. Також, скаржник стверджує, що призначаючи експертизу судом першої інстанції не надано оцінку запереченням ГУ ДМС в Одеській області щодо її призначення. До того ж, відповідач звертає увагу на те, що оскаржувану ухвалу прийнято у підготовчому судовому засіданні без з`ясування обставин справи та дослідження доказів, надання учасниками справи своїх пояснень стосовно предмету позову. Крім того, судом не наведено вказано про наявність обставин у справі, які потребують спеціальних знань. Як наголошує відповідач, призначення експертизи є підставою для зупинення провадження у справі, що призводить до затягування розгляду справи, оскільки справа на розгляді знаходиться більше двох років.

Згідно із поданим позивачем до апеляційного адміністративного суду відзивом на апеляційну скаргу, частина тексту апеляційної скарги ГУ ДМС в Одеській області містить аргументи щодо суті спору та жодним чином не спростовує необхідність призначення у даній справі експертизи. Також, на думку ОСОБА_1 розгляд клопотання про призначення експертизи судом першої інстанції здійснено з повним дотримання принципів адміністративного судочинства та норм процесуального законодавства.

В силу приписів пункту 1 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, у системному зв`язку з положеннями чинного законодавства, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає, з урахуванням такого.

Згідно із ч.1 ст.179 КАС України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

Пунктом 8 частини 2 статті 180 КАС України передбачено, що у підготовчому засіданні суд, зокрема, вирішує питання про призначення експертизи.

Випадки за наявності яких суд призначає експертизу наведено у статті 102 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.102 КАС України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності.

Згідно із статтею 101 КАС України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені перед експертом, складений у порядку, визначеному законодавством.

Поняття доказів наведено у статті 72 КАС України.

Частинами 1, 2 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

При цьому, законодавцем у процесуальному законі введено такі поняття як: належність доказів (ст.73 КАС України), допустимість доказів (ст.74 КАС України), достатність доказів (ст.ст.75, 76 КАС України).

Як установлено апеляційним судом, з метою встановлення наявності або відсутності обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, окружним адміністративним судом в межах проведення підготовчого засідання призначено експертизу.

Між тим, апеляційний суд зауважує, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 90 цього Кодексу (стаття 108 КАС України).

В апеляційній скарзі Головне управління ДМС в Одеській області зазначає про наявність у матеріалах справи достатніх відомостей щодо предмету доказування, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про обґрунтованість чи непідтвердженність заявлених позовних вимог.

Натомість, на переконання суду апеляційної інстанції, розгляд цього питання на стадії з`ясування судом першої інстанції обставин справи та дослідження, є передчасним.

Оцінка судом апеляційної інстанції: належності, допустимості, достовірності і достатності доказів можуть бути перевірені під час розгляду апеляційної скарги на кінцеве рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.3 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Отже, саме під час перегляду справи в апеляційному порядку судом апеляційної інстанції досліджуються докази, що стосуються фактів, на якій учасники справи посилаються, а також перевіряється законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції.

На противагу цьому, підставами для скасування ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Тобто, йдеться про обставини справи, неправильне застосування норм матеріального права ї порушення норм процесуального права, а не про дослідження доказів.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, апеляційний адміністративний суд уважає апеляційну скаргу ГУ ДМС в Одеській необґрунтованою, оскільки з метою виконання основних принципів адміністративного судочинства для повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи суд, у тому числі, наділено повноваженнями призначати експертизу.

Стосовно доводів скаржника про зупинення провадження у справі та затягування розгляду справи, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 236 КАС України суд має право зупинити провадження у справі в разі призначення судом експертизи до одержання її результатів.

Зупинення провадження у справі у разі призначення судової експертизи є правом суду, який розглядає справу. Скориставшись цим правом, суд діяв в межах чинного законодавства, керувався процесуальними нормами щодо зупинення провадження у справі на час проведення експертизи.

Оскільки, для проведення експертизи матеріали справи направляються судом до судово-експертної установи, то проведення процесуальних дій на час проведення експертизи є неможливим, що обумовлює правомірність зупинення судом провадження у цій справі на час проведення експертизи. Крім цього, відповідно до вимог статті 236 КАС України, зупинення провадження у справі з цих підстав є правом суду.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції відхиляє відповідні посилання органу міграційної служби, які викладено в апеляційній скарзі.

Не є обґрунтованими також твердження скаржника стосовно того, що судом першої інстанції не роз`яснено представнику відповідача його право пропонувати питання, роз`яснення яких потребує висновок експерта, з урахуванням наступного.

Відповідно до ч.5 ст.102 КАС України учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їх думку, потребує висновку експерта.

При цьому, означеними положеннями чинного процесуального законодавства не зобов`язано суд роз`яснювати учасникам справи вказаного права.

Апеляційний суд зауважує, що право пропонування питань, роз`яснення яких потребує висновку експерта, в учасників справи є абсолютним та може бути реалізоване у разі наявності таких питань і оголошення про це суду.

З урахуванням наведеного, на думку колегії суддів, оскаржувану ГУ ДМС в Одеській області ухвалу від 18.05.2023 Одеським окружним адміністративним судом прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Установлені в межах розгляду даної справи фактичні обставини у повному обсязі спростовують наведені в апеляційній скарзі доводи відповідача.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а викладені відповідачем в апеляційній скарзі доводи не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Отже, при ухваленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому підстав для її скасування немає.

З підстав визначених статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.72-76, 101, 102, 108, 179, 180, 236, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 18.05.2023 про призначення експертизи у справі №420/2309/21 без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач О.О. Димерлій
Судді А.В. Крусян Т.М. Танасогло