Справа № 380/3396/23
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/3396/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2023 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (Позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (Відповідач), в якому просить:

1. Прийняти позовну заяву до свого провадження.

2. Розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

3. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням заробітної плати за період роботи в російській федерації починаючи з моменту призначення пенсії, а саме з 29 березня 2021 року.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням заробітної плати з 01 квітня 2006 року по 30 червня 2020 року на підставі довідки від 22 березня 2021 року № 102, починаючи з моменту призначення пенсії, а саме з 22 березня 2021 року.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2022 року у справі № 380/23723/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з 29 березня 2021 року, однак при призначенні пенсії пенсійний орган не врахував для її обрахунку заробітну плату позивача за період роботи у російській федерації, зазначену у довідці про заробітну плату № 120 від 22 березня 2021 року, яка була надана разом із заявою про призначення пенсії. 05 грудня 2022 року позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій просив перерахувати пенсію з урахуванням заробітної плати, отриманої за роботу у російській федерації, з урахуванням довідки про заробітну плату № 120 від 22 березня 2021 року. 05 січня 2023 року відповідач своїм листом повідомив позивача про те, що врахувати заробітну плату, отриману у російській федерації, немає законних підстав, оскільки неможливо підтвердити сплату страхових внесків за відповідні періоди роботи на території російської федерації.

Такі дії відповідача позивач уважає протиправними, оскільки відповідно до статті 11 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані в належному порядку на території держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, що входили до складу СРСР до 01 грудня 1991 року, приймаються на території держав-учасниць Співдружності без легалізації. Позивач стверджує, що записи у його трудовій книжці жодних виправлень, закреслень тощо не містять, тому вона є належим та достатнім доказом для підтвердження роботи позивача за період з 01 квітня 2006 року по 30 червня 2020 року у ТОВ «КНГ-СЕРВІС». Також довідка про заробітну плату № 120 від 22 березня 2021 року містить відомості про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду російської федерації. Така довідка підписана керівником та скріплена печаткою підприємства. Отже, на переконання позивача, відсутні підстави для неврахування для обчислення розміру його пенсії заробітної плати, яка вказана у зазначеній довідці.

З огляду на наведене адміністративний позов просить задовольнити у повному обсязі.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву. Відповідач вказує, що після письмового повідомлення Виконавчого комітету Співдружності Незалежних Держав про рішення української сторони вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року зазначений міжнародний договір України припинить свою дію для України з 19 червня 2023 року. Таким чином, питання пенсійного забезпечення громадян України, які працювали на території російської федерації, не може регулюватися вказаною Угодою. У наданій позивачем довідці про заробітну плату № 120 від 22 березня 2021 року для обчислення пенсії за період роботи з квітня 2006 року по червень 2020 року (помісячно) відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду російської федерації. З урахуванням зазначеного органи Пенсійного фонду України позбавлені можливості в повному обсязі виконувати Угоду про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року. Відтак відсутні підстави для здійснення перерахунку та виплати пенсії позивачу з 29 березня 2021 року з урахуванням довідки про заробітну плату № 120 від 22 березня 2021 року за період роботи з квітня 2006 року по червень 2020 року. Відповідач зазначає, що нарахування та виплата пенсії позивачу проводиться відповідно до норм чинного законодавства, а тому в задоволенні заявленого позову просить відмовити повністю.

На спростування доводів відповідача, викладених у відзивах на позовну заяву, позивач подав відповідь на відзив, в якій наводить ті ж аргументи, що й у позовній заяві.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 246 КАС України суд зазначає, що ухвалою судді від 27 лютого 2023 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення (виклику) сторін.

Суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2022 року у справі № 380/23723/21, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05 вересня 2022 року, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області № 33 від 11.06.2021 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу стаж роботи за період з 03.01.1984 по 03.05.1984, з 01.01.2004 по 12.01.2006 та стаж роботи з 11.10.2007 по 19.10.2015, з 20.10.2015 по 03.06.2020 до страхового та пільгового стажу за Списком № 2, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з 29.03.2021.

На виконання вказаного рішення суду відповідач з 29 березня 2021 року призначив позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 03 січня 1984 року по 03 травня 1984 року, з 01 січня 2004 року по 12 січня 2006 року та періоди роботи за Списком № 2 з 11 жовтня 2007 року по 19 жовтня 2015 року, з 20 жовтня 2015 року по 03 червня 2020 року. Пенсію обчислено при загальному страховому стажі 33 роки 06 місяців 07 днів (зараховано по 28 лютого 2021 року). Середньомісячний заробіток обчислений із заробітної плати за період страхового стажу з 01 вересня 2020 року по 28 лютого 2021 року.

05 грудня 2022 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою, в якій просив розрахувати пенсію з урахуванням довідки про заробітну плату № 102 від 22 березня 2021 року, починаючи з моменту призначення пенсії, а саме з 29 березня 2021 року.

Листом від 05 січня 2023 року № 352-19802/П-52/8-1300/23 Головне управління Пенсійного фонду України повідомило позивача на його заяву від 05 грудня 2022 року про те, що в наданій позивачем довідці від 22 березня 2021 року № 102 про заробіток для обчислення пенсії за період роботи на території російської федерації з січня 2007 року по червень 2020 року, виданій ТОВ «КНГ-СЕРВІС», відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду російської федерації. З урахуванням введеного в Україні правового режиму воєнного стану органи Пенсійного фонду України позбавлені можливості в повному обсязі виконувати Угоду про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року. Відтак відсутні підстави для здійснення перерахунку та виплати пенсії позивача з урахуванням довідки про заробітну плату № 120 від 22 березня 2021 року, яка видана ТОВ «КНГ-СЕРВІС».

Позивач, уважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови в проведенні перерахунку та виплати пенсії з 29 березня 2021 року з урахуванням довідки про заробітну плату № 120 від 22 березня 2021 року, яка видана ТОВ «КНГ-СЕРВІС», звернувся з цим позовом до суду.

Предметом розгляду у цій справі є оцінка наявності підстав для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з урахуванням заробітної плати за період з 01 квітня 2006 року по 30 червня 2020 року на підставі довідки від 22 березня 2021 року № 102, починаючи з моменту призначення пенсії, а саме з 29 березня 2021 року.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Закріплений у частині 1 статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тобто, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058).

За змістом частин першої, другої статті 5 Закону № 1058 цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 9 Закону № 1058 відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком.

За визначеннями, наведеними у статті 1 вказаного Закону: страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше, надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Частинами першою третьою статті 24 Закону № 1058 визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно із абзацами першим, другим частини першої статті 40 Закону № 1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

Водночас статтею 4 Закону № 1058 визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України та складається поряд з національним законодавством, із міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні. Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Пенсійний фонд України відповідно до покладених на нього завдань здійснює міжнародне співробітництво, забезпечує виконання зобов`язань, узятих за міжнародними договорами України з питань, що належать до його компетенції (підпункт 13 пункту 4 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 280 від 23 липня 2014 року).

Відповідно до статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 6 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України та Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн (дата підписання: 14 січня 1993 року) встановлено, що трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

При цьому згідно зі статтею 7 цієї Угоди питання пенсійного забезпечення регулюються Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року та двосторонніми угодами в цій галузі.

Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року (далі також Угода від 13 березня 1992 року), яка була чинною на момент звернення позивача за призначенням пенсії, поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав-учасниць Угоди (стаття 5).

Згідно з частиною 2 статті 6 Угоди від 13 березня 1992 року для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасниць Угоди враховується трудовий стаж, отриманий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набрання чинності цією Угодою.

При цьому необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані в належному порядку на території держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, що входили до складу СРСР до 01 грудня 1991 року, приймаються на території держав-учасниць Співдружності без легалізації (стаття 11 Угоди від 13 березня 1992 року), а Держави-учасниці Співдружності, у свою чергу, беруть на себе зобов`язання інформувати одна одну про діюче в їхніх державах пенсійне законодавство, наступні його зміни, а також вживати необхідних заходів щодо встановлення обставин, які мають вирішальне значення для визначення права на пенсію та її розміру (стаття 10 Угоди від 13 березня 1992 року).

Суд відзначає, що Угодою від 13 березня 1992 року встановлено правила обчислення розміру пенсій.

Згідно із частиною 3 статті 6 цієї Угоди обчислення пенсій проводиться із заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу. У разі, якщо в державах-учасницях Угоди введена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії.

Зазначеною Угодою визначено стаж, який підлягає безумовному врахуванню при призначенні пенсії, і відповідно, заробіток за такий період також підлягає включенню при обчисленні пенсії.

Рішенням Економічного Суду Співдружності Незалежних Держав № 01-1/2-07 від 26 березня 2008 року визначено, що норма пункту 3 статті 6 Угоди від 13 березня 1992 року встановлює правило, згідно з яким розмір пенсії визначається із заробітку (доходу) за періоди роботи, що зараховуються до трудового стажу, і застосовується при первинному призначенні пенсії в державах-учасницях Угоди.

Отже, наведені положення зазначених вище Угод передбачають, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, враховується при встановленні права на пенсію і її обчисленні. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалася трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться за законодавством держави, на території якого вони проживають. При цьому обчислення пенсій проводиться із заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.

Суд встановив, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2022 року у справі № 380/23723/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати позивачу, зокрема, стаж роботи з 11 жовтня 2007 року по 19 жовтня 2015 року та з 20 жовтня 2015 року по 03 червня 2020 року у ТОВ «КНГ-СЕРВІС» до страхового та пільгового стажу за Списком № 2, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. З урахуванням цього стажу роботи відповідач призначив позивачу пенсію з 29 березня 2021 року, що не ним не заперечується.

Тож з огляду на те, що періоди роботи з 11 жовтня 2007 року по 19 жовтня 2015 року та з 20 жовтня 2015 року по 03 червня 2020 року у ТОВ «КНГ-СЕРВІС» зараховуються до загального страхового і пільгового стажу позивача та дають право на призначення пенсії, то, відповідно, і обчислення пенсії має проводитися із заробітку (доходу) за такі періоди роботи.

Розмір заробітної плати (доходу) за вищевказані періоди підтверджується довідкою про заробітну плату для обчислення пенсії № 102 від 22 березня 2021 року, виданою ТОВ «КНГ-СЕРВІС», яка була надана позивачем пенсійному органу разом із заявою про призначення пенсії, що підтверджується розпискою-повідомленням від 29 березня 2021 року (зареєстровано за № 1446).

Вказана довідка про заробітну плату (дохід) з квітня 2006 року по червень 2020 року підписана керівником ТОВ «КНГ-СЕРВІС» та завірена печаткою підприємства.

У довідці зазначено про те, що підставою її видачі є особові рахунки за 2007-2020 роки. Податкові відрахування до Пенсійного фонду у зв`язку з законодавством російської федерації до 2010 року перераховувалися загальною сумою на єдиний неперсоніфікований рахунок. Податкові відрахування до Пенсійного фонду не проводилися з 2010 року по 2011 рік у зв`язку з законодавством російської федерації. За період з 2012 року по 2020 рік страхові внески до Пенсійного фонду російської федерації перераховані в повному обсязі. За липень 2006 року, лютий 2007 року, вересень 2007 року, грудень 2007 року, березень 2008 року, вересень 2008 року, січень-лютий 2009 року, травень-червень 2009 року, вересень-грудень 2009 року, квітень 2010 року, липень 2010 року, січень 2012 року, лютий-березень 2018 року, лютий 2019 року, березень-травень 2020 року нарахувань по заробітній платі немає, у зв`язку з відсутністю об`єму робіт.

Відтак позивачем вчинено усі дії та подано усі документи, необхідні для призначення пенсії з урахуванням заробітної плати, вказаної у згаданій вище довідці.

Таким чином, під час обчислення пенсії за віком позивача підлягає врахуванню також заробітна плата (дохід) за вказані вище періоди роботи, як це передбачено частиною 3 статті 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року.

Щодо тверджень відповідача про те, що з урахуванням введеного в Україні правового режиму воєнного стану органи Пенсійного фонду України позбавлені можливості в повному обсязі виконувати Угоду про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року суд зазначає, що обов`язок отримання інформації від відповідних фондів держав-учасниць міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення (в довільній формі) про сплату страхових внесків за періоди роботи після 01 січня 2004 року покладений саме на орган, що призначає пенсію, у спірному випадку на відповідача. Позаяк відповідно до підпункту 13 пункту 4 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року № 280, саме на Пенсійний фонд України (а не громадянина, який претендує на призначення пенсії) покладено виконання зобов`язань, узятих за міжнародними договорами України з питань, що належать до його компетенції в тому числі і щодо виконання Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн, яка підписана та набрала чинності 14 січня 1993 року та Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, яка підписана та набрала чинності 13 березня 1992 року, для встановлення права на пенсію.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06 листопада 2018 року у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

У постанові від 13 вересня 2019 року, що ухвалена Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі № 822/524/18 із посиланням на положення статей 1, 8, 92 Конституції України, а також на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права зроблено висновок, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових «прогалин» щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Твердження відповідача про те, що Угода від 13 березня 1992 року припинить свою дію для України з 19 червня 2023 року, відтак питання пенсійного забезпечення громадян України, які працювали на території російської федерації, не може регулюватися вказаною Угодою суд оцінює критично, позаяк Угода від 13 березня 1992 року була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, тобто на момент звернення позивача за призначенням пенсії. При цьому до заяви про призначення пенсії позивач долучив довідку про заробітну плату для обчислення пенсії № 102 від 22 березня 2021 року, видану ТОВ «КНГ-СЕРВІС», відповідно отримавши таку довідку ще у 2021 році відповідач не був позбавлений можливості вчиняти необхідні дії, визначені чинним законодавством, з метою перевірки викладеної у ній інформації, зокрема щодо сплати страхових внесків до відповідних фондів російської федерації, як держави-учасниці Угоди від 13 березня 1992 року.

Безпідставними є також посилання відповідача на те, що у наданій позивачем довідці про заробітну плату № 120 від 22 березня 2021 року для обчислення пенсії за період роботи з квітня 2006 року по червень 2020 року (помісячно) відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду російської федерації, оскільки така інформація у вказаній довідці чітко зазначена, що й описано судом вище.

Підсумовуючи викладене у сукупності, суд доходить висновку, що відповідач протиправно обчислив та призначив пенсію за віком позивачу з 29 березня 2021 року без урахування довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № 102 від 22 березня 2021 року, яка видана ТОВ «КНГ-СЕРВІС», тому такі дії відповідача належить визнати протиправними, а позовну вимогу у цій частині задовольнити.

Згідно із частиною першою статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, а також з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Суд також ураховує, що пенсію за віком позивачу призначено відповідачем з 29 березня 2021 року, а тому саме з цієї дати призначена пенсія підлягає перерахунку (обчисленню) та виплаті з урахуванням довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № 102 від 22 березня 2021 року, яка видана ТОВ «КНГ-СЕРВІС», а не з 22 березня 2021 року, як помилково вказує позивач у пункті четвертому прохальної частини позовної заяви.

Щодо періоду, за який заробітна плата позивача підлягає урахуванню відповідно до довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № 102 від 22 березня 2021 року, яка видана ТОВ «КНГ-СЕРВІС», суд зазначає таке.

У вказаній довідці зазначена заробітна плата позивача за період з квітня 2006 року червень 2020 року.

У пункті четвертому прохальної частини позовної заяви позивач просить суд зобов`язати відповідача врахувати заробітну плату за період з 01 квітня 2006 року по 30 червня 2020 року.

З цього приводу суд зазначає, що згідно із частиною 3 статті 6 Угоди від 13 березня 1992 року обчислення пенсій проводиться із заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.

Як встановив суд вище на підставі рішення суду від 12 квітня 2022 року у справі № 380/23723/21 відповідач зарахував позивачу до страхового та пільгового стажу за Списком № 2 періоди його роботи у ТОВ «КНГ-СЕРВІС» з 11 жовтня 2007 року по 19 жовтня 2015 року та з 20 жовтня 2015 року по 03 червня 2020 року.

Отож, з огляду на положення частини 3 статті 6 Угоди від 13 березня 1992 року пенсія за віком позивача повинна бути обчислена із заробітної плати за періоди з 11 жовтня 2007 року по 19 жовтня 2015 року та з 20 жовтня 2015 року по 03 червня 2020 року, оскільки лише такі періоди зараховані позивачу до його страхового та пільгового стажу.

З урахуванням наведеного суд уважає, що позовна вимога позивача про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату його пенсії з урахуванням заробітної плати з 01 квітня 2006 року по 30 червня 2020 року на підставі довідки від 22 березня 2021 року № 102, починаючи з моменту призначення пенсії, а саме з 22 березня 2021 року підлягає частковому задоволенню у такий спосіб: зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перерахувати (обчислити) і виплатити (із урахуванням виплачених сум) ОСОБА_1 пенсію з урахуванням заробітної плати за періоди з 11 жовтня 2007 року по 19 жовтня 2015 року та з 20 жовтня 2015 року по 03 червня 2020 року на підставі довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № 102 від 22 березня 2021 року, яка видана ТОВ «КНГ-СЕРВІС», починаючи з моменту призначення пенсії, а саме з 29 березня 2021 року.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову частково.

Відповідно до пункту п`ятого частини першої статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до правил статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Суд встановив, що при зверненні з цим позовом до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Оскільки позов містить позовні вимоги немайнового характеру, які хоча і частково, але підлягають задоволенню, тому розмір компенсації судових витрат суд визначає виходячи з кількості, а не розміру задоволених/незадоволених позовних вимог.

Таким чином, поверненню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягає сума у розмірі 1073,60 грн.

Докази понесення сторонами витрат, пов`язаних з розглядом справи, у матеріалах справи відсутні.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень, п. 3 Розділу VI Прикінцевих положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо обчислення та призначення пенсії ОСОБА_1 з 29 березня 2021 року без урахування довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № 102 від 22 березня 2021 року, яка видана ТОВ «КНГ-СЕРВІС».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перерахувати (обчислити) і виплатити (із урахуванням виплачених сум) ОСОБА_1 пенсію з урахуванням заробітної плати за періоди з 11 жовтня 2007 року по 19 жовтня 2015 року та з 20 жовтня 2015 року по 03 червня 2020 року на підставі довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № 102 від 22 березня 2021 року, яка видана ТОВ «КНГ-СЕРВІС», починаючи з моменту призначення пенсії, а саме з 29 березня 2021 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. М. Андрея, 10, м. Львів, 79016, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 1073,60 грн сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» та п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 27 червня 2023 року.

Суддя Клименко О.М.