Справа № 400/9812/21
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2023-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2023 р. № 400/9812/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю секретаря судового засідання Тяннікової А.С., представника позивача Шинкаренка І.В., представників відповідача Левченко Я.В. та Свєтличної В.В. за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "Сандора", Миколаївське, Миколаївський район, Миколаївська область, 57262,

до відповідача:Миколаївської митниці, вул. Маріупольська, 57-А, м. Миколаїв, 54017,

про:визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 22.09.2021 № 0000007/0019, № 0000008/0019, рішень, що наведені в акті від 28.05.2021 № 004/7.16-19/22430008,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сандора» (далі Товариство або позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом, що містив вимоги:

визнати протиправним та скасувати прийняте 22.09.2021 Миколаївською митницею (далі Митниця або відповідач) податкове повідомлення-рішення № 0000007/0019;

визнати протиправним та скасувати прийняте 22.09.2021 Митницею податкове повідомлення-рішення № 0000008/0019;

визнати протиправним та скасувати рішення Чорноморської митниці Держмитслужби (правонаступником якої є відповідач) про визначення коду УКТ ЗЕД, що наведені в Акті документальної планової виїзної перевірки від 28.05.2021 № 004/7.16-19/22430008 та якими для наступних товарів було визначено наступні коди УКТ ЗЕД:

- «концентрований гранатовий сік для виготовлення напоїв та концентрований сік чорничний» згідно з УКТ ЗЕД 2009 89 79 00;

- «концентрований ананасовий сік, незброджений, без додання спирту, без доданого цукру» згідно з УКТ ЗЕД 2009 49 30 00;

- «концентрований сік 9 фруктів …» згідно з УКТ ЗЕД 2009 90 51 00;

- «суміш соків концентрованих, з цитрусових …» згідно з УКТ ЗЕД 2009 90 51 00;

- «концентрований сік 8 фруктів …» згідно з УКТ ЗЕД 2009 90 51 00;

- «концентрований мультифруктовий сік …» згідно з УКТ ЗЕД 2009 90 51 00;

- «концентрований сік журавлини крупноплідної» згідно з УКТ ЗЕД 2009 81 31 00.

На обґрунтування позовних вимог Товариство, зокрема, вказало на те, що висновки відповідача про неправильність визначення позивачем заявлених у митних деклараціях кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД є безпідставними, а відповідні рішення Митниці, що ґрунтуються на цих рішеннях, є протиправними. Крім того, Товариство зазначило про численні процедурні порушення, фактичні неточності та арифметичні помилки, яких припустився відповідач.

Відповідач позов не визнав з підстав, що наведені у відзиві (т. 7, арк. 43-50).

Товариство подало відповідь на відзив (т. 7, арк. 67-77).

Правом подати заперечення на відповідь на відзив Митниця не скористалася.

В судовому засіданні представник позивача вимоги адміністративного позову підтримав, представники відповідача просили у задоволенні позову відмовити.

Як встановлено судом, з 10.03.2021 до 14.05.2021 посадові особи Чорноморської митниці Держмитслужби провели документальну планову виїзну перевірку дотримання Товариством вимог законодавства України з питань митної справи за період з 11.03.2018 по 10.03.2021, результати якої оформили актом від 28.05.2021 № 004/7.16-19/22430008 (далі Акт, т. 1, арк. 96-145).

На стор. 19-20 Акта контролюючий орган вказав, що «… на порушення правил 1, 6 Основних правил інтерпретації класифікації товарів, Закону України від 19 вересня 2013 року №584-VII «Про митний тариф України» … Закону України від 04 червня 2020 року №674-ІХ (чинний з 02.07.2020) чинних на дату оформлення товарів, частини 1 статті 69, частини 1, пункту 5 частини 8 статті 257 Митного кодексу України в частині невірної класифікації товару та визначення розміру ставки ввізного мита, вимог пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України … в частині визначення бази оподаткування податку на додану вартість …».

Причиною «невірної класифікації», згідно з текстом Акта, було надання позивачем недостовірних відомостей під час митного оформлення товарів.

З посиланням на частину четверту статті 69 та частину чотирнадцяту статті 354 Митного кодексу України Чорноморська митниця Держмитслужби самостійно класифікувала ввезені Товариством товари:

«концентрований гранатовий сік для виготовлення напоїв та концентрований сік чорничний» - код УКТ ЗЕД 2009 89 79 00, «концентрований ананасовий сік, незброджений, без додання спирту, без доданого цукру» - код УКТ ЗЕД 2009 49 30 00, «концентрований сік 9 фруктів …» - код УКТ ЗЕД 2009 90 51 00, «суміш соків концентрованих, з цитрусових …» - код УКТ ЗЕД 2009 90 51 00, «концентрований сік 8 фруктів …» - код УКТ ЗЕД 2009 90 51 00, «концентрований мультифруктовий сік …» - код УКТ ЗЕД 2009 90 51 00, «концентрований сік журавлини крупноплідної» - УКТ ЗЕД 2009 81 31 00.

Ставка ввізного мита для товарів за цими кодами 10% (проти ставки 2% за кодами, під якими товари декларувало Товариство).

На стор. 21-24 Акта вказано про заниження позивачем податкового зобов`язання по сплаті ввізного мита на загальну суму 9 255 514,52 грн; на стор. 24-27 Акта вказано про заниження позивачем податкового зобов`язання по сплаті податку на додану вартість на загальну суму 1 851 103,22 грн. Ці заниження, як зазначив контролюючий орган, є результатом порушення Товариством правил класифікації товарів.

18.06.2021 Товариство звернулося до Чорноморської митниці Держмитслужби із запереченнями до Акта (т. 1, арк. 146-154).

Відповідь на заперечення Чорноморська митниця Держмитслужби надала листом від 30.06.2021 № 7.16-08/1-19/13/3773 (т. 1, арк. 155-184).

Ця відповідь на заперечення була змінена листом Митниці від 01.07.2021 № 7.16-08/2-19/13/121 (т. 1, арк. 185-186).

З посиланням на Акт і на результати розгляду заперечень Товариства 05.07.2021 Митниця прийняла податкові повідомлення-рішення: № 0000001/0019, яким збільшила суму грошового зобов`язання Товариства за платежем «Мито на товари, що ввозяться (пересилаються) на територію України юридичними особами» на 10 278 237,07 грн, з яких 8 227 260,13 грн основне зобов`язання, 2 050 976,94 грн штраф; № 0000002/0019, яким збільшила суму грошового зобов`язання Товариства за платежем «Податок на додану вартість з ввезених на митну територію товарів» на 2 056 815,05 грн, з яких 1 645 452,04 грн основне зобов`язання, 411 363,01 грн штраф (т. 1, арк. 188-195).

20.07.2021 Товариство звернулося до Державної митної служби України зі скаргою на податкові повідомлення-рішення від 05.07.2021 та на рішення про визначення кодів товарів (т. 1, арк. 196-212).

Рішенням від 17.09.2021 (т. 1, арк. 218-223) Державна митна служба України частково задовольнила скаргу Товариства (в частині, що стосувалася товару «концентрована лимонна сокова основа Lemon base #5579»).

22.09.2021 Митниця, з урахуванням результатів розгляду скарги позивача, прийняла податкові повідомлення-рішення: № 0000007/0019, яким збільшила суму грошового зобов`язання Товариства за платежем «Мито на товари, що ввозяться (пересилаються) на територію України юридичними особами» на 8 181 950,69 грн, з яких 6 537 560,55 грн основне зобов`язання, 1 634 390,14 грн штраф (далі Рішення 1, т. 1, арк. 50-51); № 0000008/0019, яким збільшила суму грошового зобов`язання Товариства за платежем «Податок на додану вартість з ввезених на митну територію товарів» на 1 634 290,12 грн, з яких 1 307 512,09 грн основне зобов`язання, 326 878,03 грн - штраф (далі Рішення 2, т. 1, арк. 52-53).

«Розрахунок суми податкових зобов`язань та штрафних санкцій, нарахованих Товариству з обмеженою відповідальністю «Сандора» у відповідності до акту документальної виїзної перевірки від 28.05.2021 №0004/7.16-19/22430008» далі Розрахунок, міститься на стор. 229-231 т. 1.

У Рішенні № 1 та Рішенні № 2, зокрема, наведений зміст порушення: «… невірне визначення кодів класифікації товару згідно УКТЗЕД. Контролюючим органом на підставі Рішень про визначення коду товарів, які були прийняті після проведення експертиз, встановлено обставини, які свідчать що ТОВ «Сандора» при декларуванні імпортованого товару невірно проводило класифікацію товарів, згідно УКТЗЕД, що створило умови до несплати митних платежів в повному обсязі внаслідок незаявлення платником податків у поданих для питного оформлення митних декларацій точних відомостей про товар, а саме інгредієнтних декларацій або інших документів,які могли підтвердити хімічний склад імпортованих товарів, необхідних для здійснення контролю митного оформлення і нарахування митних платежів та невиконання вимог, установлених Митним та Податковими кодексами України та іншими законами України …».

При прийнятті рішення суд виходив з такого.

Відповідно до частини четвертої статті 69 Митного кодексу України, у разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари.

У частині чотирнадцятої статті 354 Митного кодексу України вказано, що рішення щодо правильності визначення заявлених у митних деклараціях кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД, їх митної вартості та країни походження, підстав для звільнення від оподаткування окремими документами не оформляються, а зазначаються в акті про результати перевірки.

Такі рішення відповідача, як зазначено вище, викладені на стор. 20 Акта.

З урахуванням вказаних норм Митного кодексу України, відповідач, згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, мав довести належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами:

1. Порушення позивачем правил класифікації товарів.

2. Правильність власної класифікації товарів.

На думку суду, ані перше, ані друге відповідач не довів.

У частині першій статті 69 Митного кодексу України вказано, що товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених у УКТ ЗЕД.

Згідно з чинною до 04.10.2018 редакцією частини першої статті 257 Митного кодексу України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

З 04.10.2018 редакція частини першої статті 257 Митного кодексу України мала такий зміст: «Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електроні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи».

У пункті 5 частини восьмої статті 257 Митного кодексу України вказано, що митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальності, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться відомості про товари:

а) найменування;

б) звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар;

в) торговельна марка та виробник товарів (за наявності у товаросупровідних та комерційних документах);

г) код товару згідно з УКТ ЗЕД;

ґ) найменування країни походження товарів (за наявності);

д) опис упаковки (кількість, вид);

е) кількість у кілограмах (вага брутто та вага нетто) та інших одиницях виміру;

є) фактурна вартість товарів;

ж) митна вартість товарів та метод її визначення;

з) відомості про уповноважені банки декларанта;

и) статистична вартість товарів.

Відповідно до чинного у 2018-2019 роках (період митного оформлення товарів, згідно з Розрахунком) Митного тарифу України, встановленого Законом України від 19.09.2013 № 584-VII, класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється за такими правилами (Основні правила інтерпретації УКТЗЕД):

1. Назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил:

2. (a) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного;

(b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.

3. У разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином:

(a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару;

(b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати;

(c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.

4. Товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються.

5. На додаток до наведеного до зазначених нижче товарів застосовуються такі правила:

(a) футляри для фотоапаратів, музичних інструментів, зброї, креслярського приладдя, прикрас та подібні вироби, які мають спеціальну форму і призначені для зберігання відповідних виробів або набору виробів, придатні для тривалого використання разом з виробами, для яких вони призначені, класифікуються разом з упакованими в них виробами. Це правило не поширюється на тару (упаковку), що становить разом з виробом одне ціле і надає останньому істотно іншої властивості;

(b) відповідно до правила 5 (a) тару (упаковку) разом з товарами, які в ній містяться, слід класифікувати разом з цими товарами, якщо вона належить до такого типу тари (упаковки), яка зазвичай використовується для упакування цих товарів. Це положення є необов`язковим, якщо ця тара (упаковка) придатна для повторного використання.

6. Для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatis mutandis), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.

Згідно з Актом (стор. 11), Товариство у митних деклараціях вказало коди згідно з УКТ ЗЕД:

концентрований сік 9 фруктів … без доданого цукру …, концентрований сік 8 фруктів …, мультифруктовий сік…, суміш соків … - 2009 90 5910;

концентрований ананасовий сік, незброджений, без додання спирту, без доданого цукру - 2009 49 9910;

концентрований сік журавлини крупноплідної (види Vaccinium macrocarpon, сік чорничний 2009 81 95 10;

концентрований гранатовий сік 2009 89 99 10.

Ця інформація є перекрученою, оскільки у митних деклараціях позивач декларував такі товари:

концентрований гранатовий сік … без доданого цукру код 2009 89 99 10;

концентрований сік чорничний … без доданого цукру код 2009 89 99 10;

концентрований ананасовий сік, незброджений, без додання спирту, без доданого цукру код 2009 49 99 10;

концентрований сік 9 фруктів … без доданого цукру код 2009 90 5910;

суміш соків концентрованих, з цитрусових … без доданого цукру код 2009 90 59 10;

концентрований сік 8 фруктів … без доданого цукру код 2009 90 5910;

концентрований мультифруктовий сік … без доданого цукру код 2009 90 59 10

концентрований сік журавлини крупноплідної … без доданого цукру код 2009 81 95 10.

Коди, зазначені Товариством у митних деклараціях, застосовуються для концентрованих соків.

Той факт, що позивач ввозив саме концентровані соки, Актом не спростований.

У доданих до позову контрактах, листах виробників/постачальників та схемах технологічного процесу виробництва товарів вказано про відсутність доданого цукру.

Виходячи з тексту Акта, надання недостовірних відомостей під час митного оформлення товарів (порушення пунктів 1, 6 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД) полягає в тому, що Товариство не врахувало Додаткові примітки 2 та 5 до групи 20 УКТ ЗЕД, врахування яких, на думку відповідача, унеможливлювало декларування ввезених позивачем концентрованих соків (суміші соків концентрованих) саме під цими назвами.

Врахування зазначених приміток дало Митниці підстави для класифікації всіх ввезених позивачем товарів як відповідних соків (суміші соків), що містять доданий цукор.

У наведених в Акті пунктах 2, 5 Додаткових приміток до групи 20 УКТ ЗЕД зазначено:

2. (a) Вміст різних цукрів (вміст цукру), виражених як цукроза у продуктах цієї групи, відповідає цифровому показнику рефрактометра при температурі 20 °С, помноженому на коефіцієнт:

0,93 для продуктів товарних підпозицій 2008 20-2008 80, 2008 92 і 2008 99; або

0,95 для продуктів інших товарних позицій.

5. До представлених продуктів застосовуються такі норми:

(a) Вміст добавки цукру в продуктах товарної позиції 2009 відповідає вмісту цукру, зменшеному на зазначену нижче величину, залежно від виду соку:

лимонний або томатний соки - 3,

виноградний сік - 15,

інші фруктові та овочеві соки, включаючи суміші соків, - 13.

Посилаючись на ці примітки, відповідач в Акті вказав: « … таким чином, для цілей класифікації кількісний вміст доданого цукру не встановлюється, а розраховується з експериментально визначеного цифрового показника рефрактометра при температурі 20 °С. В концентрованих соках доданий цукор, в розумінні додаткової примітки 5 до групи 20 … обумовлений підвищенням вмісту розчинних сухих речовин (числа Брікса) при усуненні вологи з продукту, а не доданням цукру зовні. Тобто, якщо до концентрованого соку після видалення вологи цукор не додавався зовні у вигляді цукрів або цукрових сиропів, то доданий цукор в розумінні додаткової примітки 5 до групи 20 … відноситься до цукру соку, який був присутній у соку до концентрування (видалення вологи) та концентрація цукру збільшилась за рахунок видалення вологи (зменшення об`єму продукту) …».

На думку суду, підстав для подібного висновку (на якому, власне, і ґрунтуються твердження відповідача про неправильне декларування і про заниження податкових зобов`язань, а також рішення про класифікацію товарів) у відповідача не було. Наведені вище міркування є лише довільним тлумаченням Додаткових приміток.

Як вказано вище, Товариство декларувало товари як концентровані соки без доданого цукру.

Наявність у товарах доданого цукру відповідач не довів.

Під кодами, на застосуванні яких наполягає відповідач, декларуються соки (суміші соків), які містять доданий цукор.

У пункті 5 Додаткових приміток йдеться про обчислення вмісту добавки цукру і ця норма не має жодного відношення до соків (суміші соків), які не містять доданого цукру.

Додатковими примітками не встановлено, що високий показник вмісту цукру самого соку (що є закономірним для концентрованих соків) кваліфікується як ознака додання (добавки) цукру.

З урахуванням цього, суд визнав безпідставними твердження Митниці про те, що ввезені позивачем товари мали декларуватися як соки (суміші соків), які містять доданий цукор.

У статті 352 Митного кодексу України вказано, що посадовими особами органів доходів і зборів під час проведення перевірок можуть бути використані:

1) документи, визначені цим Кодексом;

2) податкова інформація;

3) експертні висновки;

4) судові рішення;

5) отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення;

6) інші матеріали, отримані в порядку та спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами України.

Результати перевірок оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами митного органу та керівником підприємства, що перевірялося, або уповноваженою ним особою. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка (частина перша статті 354 Митного кодексу України).

Відповідно, оцінюючи правомірність рішень Митниці, суд, перш за все, виходив з того, чи містить Акт достовірну та достатню інформацію для висновків про допущені позивачем порушення, а також з того, чи підтверджує ця інформація правильність рішень відповідача про класифікацію товарів.

На стор. 14 Акта вказано: «… крім того, митницею прийнято Рішення про визначення коду товару від 05.08.2019 року №KT-UA50400-0018-2019, щодо визначеного товару, який було змінено код товару з на згідно УКТ ЗЕД (ставка ввізного мита -10%) …» - йдеться про товар, що відповідач позначив як «концентрований гранатовий сік для виготовлення напоїв та концентрований сік чорничниий». Як вказано вище, товар з таким найменуванням позивач не декларував, до митного оформлення були заявлені окремо «концентрований гранатовий сік …» та «концентрований сік чорничний …».

На стор. 18 Акта вказано: «… крім того, митницею прийнято Рішення про визначення коду товару «концентрований ананасовий сік …» від 08.07.2019 року №KT-UA50400-0012-2019, щодо визначеного товару, який було змінено код товару з на згідно УКТ ЗЕД (ставка ввізного мита -10%), Рішення про визначення коду товару «концентрований сік 9 фруктів …» від 29.07.2019 року №KT-UA50400-0016-2019, щодо визначеного товару, який було змінено код товару з на згідно УКТ ЗЕД (ставка ввізного мита 10%), Рішення про визначення коду товару «суміш соків концентрованих, з цитрусових …» від 02.08.2019 року №KT-UA50400-0017-2019, щодо визначеного товару, який було змінено код товару з на згідно УКТ ЗЕД (ставка ввізного мита 10%) …».

Інформації про існування подібних рішень щодо інших товарів «концентрований сік 8 фруктів … », «концентрований мультифруктовий сік …», «концетрований сік журавлини крупноплідної …», власне, як і рішень щодо «концентрованого грантового соку …» та «концентрованого соку чорничного …», Акт не містить.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Митниця вказані в Акті рішення суду не подала.

У частині сьомій статті 69 Митного кодексу України зазначено, що рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку.

Тому, якщо висновки Митниці (викладені в Акті) були обґрунтовані, у тому числі, певними рішеннями про визначення коду товару, обов`язком відповідача було подати ці рішення та докази їх оприлюднення.

Крім того, Митниця мала чітко вказати, для яких саме митних декларацій були застосовними ці рішення (з урахуванням часу їх прийняття та оприлюднення), оскільки цілком очевидним є той факт, що класифікаційні рішення, що були прийняті у липні та серпні 2019 року, не були обов`язковими для позивача під час декларування товарів у 2018 та у першій половині 2019 року.

Суд зауважив, що із загального переліку митних декларацій, за якими було здійснено донарахування (Розрахунок), лише одна митна декларація UA504190/2019/503713 була подана 08.07.2019 у день, з якого теоретично могло діяти «Рішення про визначення коду товару «концентрований ананасовий сік …» від 08.07.2019 року №KT-UA50400-0012-2019 (перше за датою з рішень, що вказані в Акті). Решта митних декларацій були подані до 08.07.2019.

На підставі викладеного суд визнав недоведеними висновки Акта про те, що позивач надав недостовірні відомості під час митного оформлення.

До того ж, якщо, згідно з Актом, певні класифікаційні рішення були прийняті ще у 2019 році, то у 2021 році, за результатами цієї перевірки, необхідності в їх дублюванні не було.

Суд також встановив безпідставність рішень відповідача про визначення кодів товарів, про що вказано вище.

За такого, нарахування податковими повідомленнями-рішеннями зобов`язань (з ввізного мита та з податку на додану вартість, обчисленого на збільшену за рахунок збільшеної суми ввізного мита базу оподаткування) є також безпідставним.

Додатково суд зазначив, що у Рішенні 1 та у Рішенні 2 вказана підстава для визначення суми грошових зобов`язань підпункт 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, при тому, що таке визначення було здійснено відповідно до підпункту 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях.

Відповідач застосував ставку штрафу 25 відсотків від суми визначеного зобов`язання, при цьому підставою для нарахування вказав пункт 123.1 статті 123 Податкового кодексу України. Згідно з цією нормою, штраф становить 10 відсотків суми визначеного зобов`язання.

У Рішенні 1 та у Рішенні 2 Митниця зазначила, що рішення про визначення кодів були прийняті «… після проведення експертиз …». Наявність будь-яких експертних досліджень відповідач не довів.

Також у податкових повідомлення-рішеннях вказано, що Товариство не заявило у митних деклараціях «… точних відомостей про товар, а саме інгредієнтних декларацій або інших документів, які могли підтвердити хімічний склад імпортованих товарів …».

З цього приводу суд зазначив, що питання повноти відомостей у митних деклараціях та документального підтвердження цих відомостей мало вирішуватися контролюючим органом саме під час прийняття рішень про випуск товарів, а недостатність відомостей не є тотожною недостовірності відомостей. У будь якому випадку, про що вказано вище, відповідач не надав суду жодного доказу на спростування інформації, що містилася у доданих до митних декларацій сертифікатах аналізу.

Крім того, у підпункті 58.1.2 пункту 58.1 статі 58 Податкового кодексу України вказано, що у разі якщо податкове повідомлення-рішення прийнято за результатами документальної перевірки та є процесуальною підставою для притягнення особи до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення, воно додатково до інформації, наведеної у пункті 58.1.1 цієї статті, повинно містити обставини вчинених правопорушень, які відображені в акті перевірки.

В Акті інформація про недоліки митних декларацій та про відсутність певних документів відсутня.

Суд дійшов висновку про задоволення позову, тому судові витрати (сплачена позивачем сума судового збору), відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягають стягненню на користь Товариства за рахунок бюджетних асигнувань Митниці.

Керуючись статтями 2, 19, 139, 241 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Сандора" (с. Миколаївське, Миколаївський район, Миколаївська область, 57262, ідентифікаційний код: 22430008) до Миколаївської митниці (вул. Маріупольська, 57-А, м. Миколаїв, 54017, ідентифікаційний код: 44017652) задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати прийняте 22.09.2021 Миколаївською митницею податкове повідомлення - рішення № 0000007/0019.

3. Визнати протиправним та скасувати прийняте 22.09.2021 Миколаївською митницею податкове повідомлення - рішення № 0000008/0019.

4. Визнати протиправним та скасувати рішення Чорноморської митниці Держмитслужби про визначення коду УКТ ЗЕД, що наведені в акті документальної планової виїзної перевірки № 004/7.16-19/22430008 від 28.05.2021 та якими для наведених нижче товарів було визначено такі коди УКТ ЗЕД:

«концентрований гранатовий сік для виготовлення напоїв та концентрований сік чорничний» згідно з УКТ ЗЕД 2009 89 79 00;

«концентрований ананасовий сік, незброджений, без додання спирту, без доданого цукру» згідно з УКТ ЗЕД 2009 49 30 00;

«концентрований сік 9 фруктів...» згідно з УКТ ЗЕД 2009 90 51 00;

«суміш соків концентрованих, з цитрусових...» згідно з УКТ ЗЕД 2009 90 51 00;

«концентрований сік 8 фруктів...» згідно з УКТ ЗЕД 2009 90 5100;

«концентрований мультифруктовий сік...» згідно з УКТ ЗЕД 2009 90 5100;

«концентрований сік журавлини крупноплідної» згідно з УКТ ЗЕД 2009 81 31 00.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Миколаївської митниці (вул. Маріупольська, 57-А, м. Миколаїв, 54017, ідентифікаційний код: 44017652) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сандора" (с. Миколаївське, Миколаївський район, Миколаївська область, 57262, ідентифікаційний код: 22430008) судовий збір у сумі 38590 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Дата складення повного судового рішення - 27 червня 2023 року.

Суддя В.В. Птичкіна