Справа № 420/11337/23
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2023-06-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 червня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/11337/23

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Турецької І.О.,

Зуєвої Л.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу адвоката Хажинського Руслана Михайловича в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 24 травня 2023 року, прийняту у складі суду судді Потоцької Н.В. в місті Одеса, по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до Управління архітектури та містобудування Южненської міської ради Одеського району Одеської області, за участю третьої особи ОСОБА_3 про визнання протиправними та скасування містобудівних умови та обмежень, повідомлення про початок будівельних робіт, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває справа за адміністративним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до Управління архітектури та містобудування Южненської міської ради Одеського району Одеської області, за участю третьої особи ОСОБА_3 , в якому позивачі просять суд:

- визнати протиправним та скасувати містобудівні умови та обмежень для проектування об`єкта будівництва, затверджених Наказом від 22.10.2021 року №44М на реконструкції квартири за адресою: АДРЕСА_1 ; Замовник - громадянин ОСОБА_3 , які видані Управлінням архітектури та містобудування Южненської міської ради Одеського району Одеської області;

- визнати протиправним та скасувати повідомлення про початок виконання будівельних робіт реєстраційний номер в ЄДЕСББ ОД52 від 11.10.2023 року щодо реконструкції квартири за адресою: АДРЕСА_1 ; Замовник - громадянин ОСОБА_3 , яке зареєструвало управлінням архітектури та містобудування Южненської міської ради Одеського району Одеської області.

22 травня 2023 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла заява представника позивачів про забезпечення позову, в якій заявник просив суд:

- заборонити Управлінню архітектури та містобудування Южненської міської ради вводити в експлуатацію після реконструкції квартири під офіс магазин з влаштуванням окремого входу за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, в тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав, зокрема, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції реєстрації, здійснювати будь-які реєстраційні дії стосовно державної реєстрації прав на нерухоме майно щодо реконструкції квартири під офіс магазин з влаштуванням окремого входу, за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_3 та/або будь-якій особі на його замовлення, за його дорученням та на виконання укладеного з ним цивільно-правового, господарського чи трудового договору здійснювати будівельні роботи щодо проведення «Реконструкція квартири під офіс магазин з влаштуванням окремого входу, за адресою: АДРЕСА_1 ».

Доводи заяви ґрунтувались на тому, що позивачі є співвласниками квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №261232494 та свідоцтвом про шлюб, квартира позивачів та ОСОБА_3 є суміжними, згоди на реконструкцію квартири у нежитлове приміщення (магазин) позивачі не надавали. Позивачі вважають, що здійснення будівельних робіт є незаконним, проведення реконструкції порушує права та законні інтереси позивачів, а тому наявні підстав для забезпечення позову у заявлений спосіб, оскільки для позивачів можуть настати негативні наслідки, що значно ускладнить ефективний захист порушених прав.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 24 травня 2023 року відмовлено у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про забезпечення позову повністю.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, адвоката Хажинський Руслан Михайлович звернувся до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою в інтересах ОСОБА_1 , в якій вказує, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, при цьому висновки, викладені в ухвалі суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, тому просить суд скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції в повному обсязі та задовольнити заяву про забезпечення позову в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що на даний час третьою особою вже подано повідомлення про початок виконання будівельних робіт по реконструкції, а позивачі просили забезпечити позов стандартними засобами забезпечення для даної категорії справ. На думку апелянта, якщо не застосувати заходи забезпечення позову, відповідач після проведення реконструкції однозначно введе в експлуатацію реконструйовану квартиру як офіс магазин, і в подальшому третя особа однозначно зареєструє права власності на реконструйовану квартиру, що призведено до неможливості виконання рішення у разі задоволення позову. Враховуючи викладене, апелянт вважає, що підстави для залишення заяви про забезпечення позову без задоволення були відсутні.

Представник третьої особи надав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити в повному обсязі.

При прийнятті оскаржуваної ухвали про відмову у забезпеченні позову, суд першої інстанції виходив з того, що судом не встановлено, а заявником у заяві не доведено існування жодної з обставин, передбачених частиною 2 статті 150 КАС України, за наявності яких суд може вжити заходи забезпечення позову. За висновками суду, заходи забезпечення позову, про які просить заявник, не відповідають меті застосування такого інституту, не спрямовані на попередження можливих невідворотних негативних наслідків для прав та охоронюваних законом інтересів позивачів, за захистом яких вони звернулись до суду з цим позовом і відновлення яких, у разі незастосування відповідних заходів, буде неможливим або значно ускладненим.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Інститут забезпечення адміністративного позову регламентовано статтями 150, 151 КАС України, які закріплюють підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також способи забезпечення позову в адміністративному процесі.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті визначених законом заходів з метою створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Відповідно до вимог частини 1 статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи може вжити визначені цією статтею заходи забезпечення адміністративного позову.

Підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини:

- невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачем за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

- очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ці підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Відповідно до частини 2 статті 151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття забезпечення позову для заінтересованих осіб.

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання (частина 6 статті 154 КАС).

Тобто, обов`язковою умовою застосування заходів забезпечення позову є наявність хоча б однієї з таких обставин: очевидність небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; доведення позивачем того, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Ці підстави є оціночними, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Крім того, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

При цьому колегія суддів враховує висновки щодо застосування норм права, викладені зокрема у постанові Верховного Суду від 19 червня 2018 року (справа №826/9263/17).

Згідно пункту 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних

Відповідно до частини першої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що для вжиття заходів забезпечення позову необхідні поважні підстави та обґрунтування таких підстав належними доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, заява про забезпечення позову була подана в рамках оскарження правомірності містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва, затверджених наказом Управління архітектури та містобудування Южненської міської ради Одеського району Одеської області від 22.10.2021 року №44М, а також повідомлення про початок виконання будівельних робіт, реєстраційний номер в ЄДЕСББ ОД52 від 11.01.2023 року, щодо реконструкції квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Оцінюючи доводи заяви про забезпечення позову та апеляційної скарги в частині, що стосується очевидності ознак протиправності рішень суб`єкта владних повноважень, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 29 січня 2020 року (справа №640/9167/19) по-перше: виходячи з процесуального закону, поряд з наявністю очевидних ознак протиправності рішення, яке оскаржується в судовому порядку, законодавець, як обов`язкову умову, для застосування заходів забезпечення позову, визначив існування, внаслідок цього, порушення прав або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням; а по-друге: значення вжитого законотворцем поняття «очевидні ознаки» необхідно розуміти як оціночну характеристику обставин, які сприймаються однозначно, є беззаперечними, не викликають жодних сумнівів й, не потребуючи оцінки доводів і аргументів позовної заяви, висловлених по суті спору, явно свідчать про протиправний характер адміністративного акту, який оскаржується до суду.

Згідно висновків Верховного Суду, викладених зокрема у постанові від 11 березня 2021 року (справа № 640/23179/19), вирішуючи заяву, суд повинен проаналізувати та оцінити ці доводи заявника щодо «очевидності» ознак протиправності рішення та порушення прав позивача, при цьому, пропри те, що такі ознаки не мають окреслених меж, йдеться насамперед про їх «якість»: вони повинні свідчити про протиправність оскаржуваного рішення поза обґрунтованим сумнівом.

Суд, який застосовує заходи забезпечення позову з підстав очевидності ознак протиправності оскарженого рішення, на основі наявних у справі доказів повинен бути переконаний, що рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, передбаченими частиною другою статті 2 КАС України, порушує права, свободи або інтереси позивача і вжиття заходів забезпечення позову є способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам цього порушення.

Твердження про «очевидність» порушення до розгляду справи по суті є висновком, який свідчить про правову позицію суду наперед. Тому застосування заходів забезпечення позову з цієї підстави допускається у виключних випадках.

Разом з тим, дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає, що доводи позивачів в частині очевидної протиправності оскаржуваних рішень фактично не є беззаперечними та потребують оцінки під час розгляду справи по суті спору. Тобто, встановлення наявності/відсутності підстав для прийняття оспорюваних рішень відповідача є можливим лише під час розгляду справи по суті на підставі повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин у справі.

Водночас, апеляційний суд зазначає, що позивач також жодними належними та допустимими доказами не обґрунтовує, що невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Зокрема, апелянт вказує, що якщо не застосувати заходи забезпечення позову, відповідач після проведення реконструкції однозначно введе в експлуатацію реконструйовану квартиру як офіс магазин, і в подальшому третя особа однозначно зареєструє права власності на реконструйовану квартиру, що призведено до неможливості виконання рішення у разі задоволення позову.

Водночас, сам собою факт прийняття відповідачем рішень, яке стосується прав та інтересів позивачів, не може автоматично свідчити про те, що такі рішення є очевидно протиправними і невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду, а факт порушення прав та інтересів позивача підлягає доведенню у встановленому законом порядку. Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом в постанові від 10 червня 2021 року в справі №640/21960/20.

При цьому, можливе настання негативних наслідків не є беззаперечним доказом для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову. Суд здійснює захист реально порушених прав, а не тих, які ймовірно може бути порушено в майбутньому. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 826/13306/18.

Крім того, апелянтом документально не підтверджені обставини, які б вказували на те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити подальше виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів учасників справи.

Посилання особи на випадок подальшого задоволення позовних вимог та можливого настання негативних наслідків чи порушення прав в майбутньому не може визнаватись достатнім для вжиття заходів забезпечення позову за викладених позивачем доводів та обставин цієї справи. При цьому суд апеляційної інстанції враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 23 січня 2020 року (справа №160/7350/19).

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. Разом з тим, за умови відсутності належних, допустимих та достатніх доказів настання події, яка спричинить порушення прав заявника, посилання на відсутність ефективного захисту його прав є неспроможними.

Таким чином, Одеський окружний адміністративний суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивачів про застосування заходів забезпечення позову.

Враховуючи викладене, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, яким повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150, 151, 292, 311, 312, 316, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Хажинського Руслана Михайловича в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 24 травня 2023 року залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 24 травня 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до Управління архітектури та містобудування Южненської міської ради Одеського району Одеської області, за участю третьої особи ОСОБА_3 про визнання протиправними та скасування містобудівних умови та обмежень, повідомлення про початок будівельних робіт залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя: М.П. Коваль

Суддя: І.О. Турецька

Суддя: Л.Є. Зуєва