Справа № 160/13266/23
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2023-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

26 червня 2023 року Справа № 160/13266/23

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боженко Н.В., перевіривши у м. Дніпрі матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Управління Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України у Дніпропетровській області (49600, м. Дніпро, вул. Святослава Хороброго, 23, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

14 червня 2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України у Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Справі за даним адміністративним позовом присвоєно єдиний унікальний номер судової справи - 160/13266/23 та у зв`язку з автоматизованим розподілом дана адміністративна справа була передана для розгляду судді Боженко Н.В.

16 червня 2023 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано уточнену позовну заяву, що надійшла в системі «Електронний Суд».

19 червня 2023 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано уточнену позовну заяву, що надійшла в системі «Електронний Суд», в якій навів додаткові пояснення щодо позову та уточнив позовні вимоги та просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Управління Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України у Дніпропетровській області, яка полягає у відмові виготовлення та направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області оновленої довідки станом на 01.03.2018 року про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 по посаді «Начальник Управління Держспецзв`язку у Дніпропетровській області», що враховуються для перерахунку пенсій з 01.01.2018 року із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військове звання, надбавки за вислугу років та всіх інших додаткових щомісячних видів грошового забезпечення та премії на підставі статей 8, 10, 43, 51 та 63 Закону України від 9 квітня 1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», за формою, передбаченою додатком 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», п. 3 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України №1774 VIII та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393», з урахуванням змін у грошовому забезпеченні, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 30серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (в редакції від 30.08.2017 року), постанови КМУ від 22.12.1995 року №1037 «Про надбавки до посадових окладів осіб, зайнятих на шифрувальній роботі», постанови КМУ від 15.06.1994 року №414 «Про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці», наказів Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 28.02.2018 року №119 «Про встановлення посадових окладів військовослужбовцям Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України», від 02.01.2018 року №1 «Про основні напрямки бюджетної політики Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України на 2018 рік», правових висновків постанови Великої Палати Верховного Суду від 09.06.2022 року у справі №520/2098/19 та від 13.02.2019 року у зразковій справі №822/524/18, постанов Верховного Суду від 06.07.2022 року у справі №440/4978/19, від 02.08.2022 року у справі №440/6017/21, від 25.02.2021 року у справі №580/3469/19 (щодо застосування принципу «in dubio pro tribulario» пріоритет з найбільш сприятливим для особи тлумачення норми права), визначених шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (тобто, на 01.01.2018 року) на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 7, 14, 15, 16 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 року (в редакції від 30.08.2017 року) для перерахунку пенсії з 01.01.2018 року;

- зобов`язати Управління Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України у Дніпропетровській області підготувати, оформити і надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, а також видати ОСОБА_1 особисто шляхом направлення на його поштову адресу листом з повідомленням про вручення, оновленої довідки станом на 01.03.2018 року про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 по посаді «Начальник Управління Держспецзв`язку у Дніпропетровській області», що враховуються для перерахунку пенсій з 01.01.2018 року із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військове звання, надбавки за вислугу років та всіх інших додаткових щомісячних видів грошового забезпечення та премії на підставі статей 8, 10, 43, 51 та 63 Закону України від 9 квітня 1992 року №2262 ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», за формою, передбаченою додатком 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ст. 7 Законів України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», п.3 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України №1774-VIII та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393», з урахуванням змін у грошовому забезпеченні, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (в редакції від 30.08.2017 року), постанови КМУ від 22.12.1995 року №1037 «Про надбавки до посадових окладів осіб, зайнятих на шифрувальній роботі», постанови КМУ від 15.06.1994 року №414 «Про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці», наказів Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 28.02.2018 року №119 «Про встановлення посадових окладів військовослужбовцям Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України», від 02.01.2018 року №1 «Про основні напрямки бюджетної політики Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України на 2018 рік», правових висновків постанови Великої Палати Верховного Суду від 09.06.2022 року у справі №520/2098/19 та від 13.02.2019 року у зразковій справі №822/524/18, постанов Верховного Суду від 06.07.2022 року у справі №440/4978/19, від 02.08.2022 року у справі №440/6017/21, від 25.02.2021 року у справі №580/3469/19 (щодо застосування принципу «in dubio pro tribulario» пріоритет з найбільш сприятливим для особи тлумачення норми права), визначених шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 7, 14, 15, 16 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 року (в редакції від 30.08.2017 року) для перерахунку пенсії з 01.01.2018 року.

Позовна заява обґрунтована протиправністю бездіяльності відповідача щодо невидачі позивачу довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії з 01.01.2018 року станом на 01.03.2018 року.

Справі за даним адміністративним позовом присвоєно єдиний унікальний номер судової справи - 160/13266/23 та у зв`язку з автоматизованим розподілом дана адміністративна справа була передана для розгляду судді Боженко Н.В.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 червня 2023 року вищезазначену позовну заяву залишено без руху, позивачу запропоновано протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали надати до суду уточнену позовну заяву із викладом обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, визначенні в мотивувальній частині цієї ухвали та зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, в кількості відповідно до учасників справи; заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням поважних причин його пропуску з наданням суду на їх підтвердження відповідних доказів.

21 червня 2023 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано заяву позивача про усунення недоліків, яка надійшла в системі «Електронний Суд». До заяви додано уточнену позовну заяву.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає поверненню позивача виходячи з наступного.

Передусім суд зазначає, що позивачем всупереч змісту ухвали від 19 червня 2023 року в уточненій позовній заяві не вказано конкретно на підставі чого довідка про розмір його грошового забезпечення має бути видана саме станом на 01.03.2018 року, а також не обґрунтовано проведення перерахунку розміру його пенсії з 01.01.2018 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.03.2018 року, в т.ч. в аспекті абз. 2 ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-XII (далі Закон №2262-XII).

Також на виконання вимог ухвали від 19 червня 2023 року позивачем не подано заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням поважних причин його пропуску з наданням суду на їх підтвердження відповідних доказів, відсутнє прохання поновити пропущений строк звернення до суду і в прохальній частині позовної заяви.

Отже, вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху не виконано в повному обсязі.

Водночас, суд вважає за необхідне додатково надати позивачу відповіді на висловлені ним аргументи щодо строку звернення до суду.

В прохальній частині позовної заяви позивач просив не застосовувати до нього положення ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства виходячи з положень ч. 3 ст. 51 Закону №2262-XII. З цього приводу суд зазначає, що положення ч. 3 ст. 51 Закону №2262-XII не застосовуються до обставин цієї справи, оскільки предметом спору є право позивача на отримання оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, а не право на проведення перерахунку пенсії позивача, відповідачем є уповноважений суб`єкт щодо виготовлення довідки про розмір грошового забезпечення, а не уповноважений суб`єкт щодо проведення перерахунку пенсії позивача. Відповідно, нормативне правило про випадки проведення перерахунку пенсії без обмеження будь-яким строком не застосовується до цієї справи, оскільки в цьому спорі не вирішуються будь-які питання перерахунку пенсії позивача.

В цьому ж аспекті суд звертає увагу на хибність доводів позивача щодо нерелевантності постанови Верховного Суду від 31.03.2021 року у справі №240/12017/19, на яку послався суд в ухвалі від 19 червня 2023 року. Суд наголошує на тому, що в рамках однієї справи одночасно існує множинність правових аспектів справи, одним з яких є дотримання строку звернення до суду. При цьому питання дотримання строку звернення до суду за загальним правилом не пов`язано з предметом спору (за виключенням спеціально передбачених випадків, вказаних у самій ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, які за обставин цієї справи відсутні). Постанова Верховного Суду від 31.03.2021 року у справі №240/12017/19 судом застосована як правовий висновок Верховного Суду щодо тлумачення та застосування ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України в частині початку перебігу строку звернення. Для цілей вирішення питання про початок перебігу строку звернення до суду правовий висновок щодо цього аспекту підлягає застосуванню, оскільки він сформований за результатом тлумачення процесуальної норми, яка застосовувалася однаково як в справі №240/12017/19, так і в цій справі. Отже, для визнання релевантним та застосування правового висновку Верховного Суду наявні достатні підстави, а саме: норма права, зміст якої було розтлумачено Верховним Судом, є загальною процесуальною нормою, умови застосування якої відповідають обставинам цієї справи (в обох випадках суди використали абз. 1 ч. 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України у спорі, пов`язаному з пенсійним забезпеченням). Таким чином, правовий висновок щодо тлумачення нормативного правила абз. 1 ч. 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України «… строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів» підлягає врахуванню, оскільки подібність обставин для застосування до них саме цього нормативного правила свідчить і про можливість застосування до обставин цієї справи наведеного судом тлумачення Верховного Суду цього нормативного правила та висновків щодо його правозастосування. При цьому позивачем не заперечується необхідність застосування до обставин цієї справи саме абз. 1 ч. 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, доводи висловлено лише до того, що такий строк є нескінченним.

Однак, судом зазначено в ухвалі від 19 червня 2023 року про розповсюдження на даний предмет позову строку звернення до суду та порушення його позивачем.

При цьому суд зауважує, що неоднозначність судової практики у певних правовідносинах, відсутність такої чи її сформованість не є обставинами, з якими позивач пов`язує виникнення у нього права та підстав для судового захисту, а тому не можуть вважатись поважними причинами пропуску строку.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 12.04.2023 у справі № 380/14933/22.

Інші доводи позивача мають похідний характер, наведених висновків суду не спростовують.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, у разі якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Враховуючи викладене, суддя дійшов висновку, що позовну заяву належить повернути з усіма доданими до неї матеріалами, оскільки позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Керуючись ст. ст. 160, 161, 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України у Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати позивачеві, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити, що згідно з ч. 8 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко