Справа № 462/2773/23
Суддя: Гедз Б. М.
Дата ухвалення: 2023-06-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 462/2773/23
УХВАЛА

28 червня 2023 року Залізничний районний суд м. Львова

в складі головуючої судді Гедз Б.М.

за участю секретаря судових засідань Ясниської В.Я.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 20.07.2022 року РАП № 688871193, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП. Позивач заявлені позовні вимоги обгрунтовує тим, що 20.07.2022 року постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху РАП № 688871193 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 640 грн. Згідно змісту оскаржуваної постанови, 05.07.2022 року ним було здійснено зупинку автомобіля марки Mercedes Benz E200, номерний знак НОМЕР_1 , на пішохідному переході на вул. Листопадового Чину, 18, чим порушив п. 15.9 (г) Правил дорожнього руху. Позивач вказує, що зазначена постанова прийнята з порушенням норм чинного законодавства України, внаслідок неповного з`ясування обставин справи, оскільки суть описаного нібито вчиненого ним правопорушення повністю не відповідає дійсності. 05.07.2022 року ним дійсно було припарковано автомобіль за адресою: м. Львів, вул. Листопадового Чину, 18 із дотриманням Правил дорожнього руху на тротуарі, залишивши при цьому для руху пішоходів понад 2 м. Пунктом 15.10 в Правил дорожнього руху передбачено заборону стоянки на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м, відтак оскільки його автомобіль було припарковано саме на тротуарі, а не на проїзній частині дороги, вважає, що у відповідача були відсутні підстави для притягнення його за ч. 3 ст. 122 КУпАП, зокрема за порушення п. 15.9 г ПДР до адміністративної відповідальності. Просить позов задоволити.

Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 25.04.2023 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

27.04.2023 року позивачем, на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху, подано письмову заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 03.05.2023 року вирішено прийняти до розгляду та відкрити провадження в даній адміністративній справі.

Позивач в судовому засіданні заперечив проти клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, покликається на відсутність належних і допустимих доказів вручення йому постанови, яка оскаржується. Долучена відповідачем копія рекомендованого повідомлення не підтверджує факту отримання саме позивачем і саме постанови, яка оскаржується. Підписи у повідомленні та підпис у позовній заяві суттєво різняться.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, при цьому скористався правом подання відзиву на позовну заяву, у якому також просили розгляд справи проводити за відсутності їх представника.

В силу вимог ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій, тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів на підставі наявних у ній доказів.

21.06.2023 року через підсистему «Електронний Суд» відповідачем подано до суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, посилаючись на положення ч.3 ст. 123 КАС України у зв`язку із пропуском позивачем строку звернення до адміністративного суду. В обґрунтування заявленого клопотання відповідач вказує на те, що постанову про накладення адміністративного стягнення РАП № 688871193 від 20.07.2022 року було надіслано позивачу за адресою, вказаною у Єдиному державному реєстрі власників транспортних засобів, а саме: АДРЕСА_1 , що співпадає із адресою, яку позивач вказує у своїй позовній заяві рекомендованим поштовим відправленням. Оскаржувану постанову позивачем отримано особисто 16.12.2022 року, що підтверджується відповідним записом у рекомендованому повдіомленні про вручення поштового відправлення, тобто твердження позивача про те, що останній не отримував від департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради постанови не відповідають дійсності. За наведеного, встановлений законом десятиденний строк оскарження постанови розпочав перебіг 17.12.2022 року, натомість позивач звернувся до суду із позовом лише 14 квітня 2023 року.

Вивчивши зміст клопотання про залишення позову без розгляду, дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку, що клопотання Департаменту міської мобільної та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про залишення позову без розгляду підлягає до задоволення.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (див. mutatis mutandis, пункт 33 рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2010 року в справі «Перетяка та Шереметьєв проти України», заява №45783/05; пункт 53 рішення ЄСПЛ від 08 квітня 2010 року в справі «Меньшакова проти України», заява №377/02).

Процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (пункт 45 рішення ЄСПЛ від 28 жовтня 1998 року в справі «Perez de Rada Cavanilles v. Spain» («Перез де Рада Каванілес проти Іспанії»), заява №28090/95).

Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна Держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (пункт 44 рішення ЄСПЛ від 28 жовтня 1998 року «Osman v. the United Kingdom» («Осман проти Сполученого Королівства»), заява №23452/94 та пункт 54 рішення від 19 червня 2001 року «Kreuz v. Poland» («Круз проти Польщі»), заява №28249/95).

Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 р. №17-рп/2011визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів.

Дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на звернення з позовом у публічно-правових відносинах.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 10 листопада 2022 року (адміністративне провадження № К/9901/10502/20) процесуальні строки роблять процес динамічним і прогнозованим. Без наявності строків на ту чи іншу процесуальну дію або без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав сторін - учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.

Суд зазначає, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Згідно з частиною 2 статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Відповідно до пункту 6 частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Відповідно до ч. 1ст. 122 КАС Українипозов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч. 2 ст. 286 КАСУ позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це підтверджений належними та допустимими доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів (Постанова ВС від 19 грудня 2022 року у справі №420/13281/20).

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову не тільки заяву про поновлення цього строку але й докази поважності причин його пропуску.

Поважними причинами пропуску строку визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать відволевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами (Постанова ВС від 03.10.2019 року по справі №577/3931/16-а).

Частина ч. 4 ст. 123 КАС України передбачає, що у випадку, якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

В межах даної справи позов ОСОБА_1 залишався судом без руху, в тому числі і з підстав представлення суду доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду із адміністративним позовом.

Позивачем в обґрунтування підстав поновлення строку звернення до суду із позовом повідомлено, що копія постанови за фактом події 05.07.2022 року у встановленому законом порядку йому не надсилалась, про її існування дізнався у квітні 2023 року з мобільного додатку, 05.08.2022 року самостійно звертався із запитом до департаменту міської мобільності про надання оскаржуваної постанови, однак відповіді на запит ним не отримано.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 03.05.2023 року судом вирішено прийняти до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 та відкрити провадження в даній адміністративній справі.

Разом з тим дослідивши матеріали клопотання про залишення позову без розгляду та доданих до нього відповідачем доказів, оскаржувана постанова дійсно надсилась Управлінням безпеки департаменту міської мобільності позивачу рекомендованим листом на адресу, що є зареєстрованим місцем проживання позивача ОСОБА_1 та оскаржувану постанову, як вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 отримав особисто 16.12.2022 року.

Позивачем наведених обставин не спростовано.

В свою чергу, із позовом про скасування вищезазначеної постанови позивач звернувся лише 19 квітня 2023 року, тобто з пропуском визначеного ч. 2 ст. 286 КАС України десятиденного строку звернення до суду.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що вирішуючи питання відкриття провадження у справі із врахуванням наведених позивачем обставин пропуску строку звернення до адміністративного суду висновок суду про поважність таких причин був передчасним, оскільки підстави, на які посилався позивач на стадії відкриття провадження у справі спростовуються наданими відповідачем доказами, а інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, позивачем суду не надано, тому згідно ч. 4 ст. 123, п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Враховуючи, що судом позовну заяву залишено без розгляду, заявлені витрати на професійну правничу допомогу позивачеві не відшкодовуються.

Керуючись ст. 77-79, ч. 4ст. 123, п. 8 ч. 1 ст. 240, 248, 257-262, КАС України, -

постановив:

Клопотання Департаменту міської мобільної та вуличної інфраструктури Львівської міської ради задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 4 ст. 240 КАС України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів, з дня її проголошення.

Суддя (підпис) Б.М. Гедз

З оригіналом згідно. Оригінал ухвали у справі № 462/2773/23

Суддя Б.М.Гедз