Справа № 760/138/23
Суддя: Філюк Т. М.
Дата ухвалення: 2023-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 760/138/23
Провадження № 2-а/161/199/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2023 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Філюк Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Октисюк С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №736596 від 25 грудня 2022 року,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ухвали судді Солом`янського районного суду міста Києва Ішуніної Л.М. від 15 лютого 2023 року матеріали адміністративної справи № 760/138/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, постановлено передати на розгляд до Луцького міськрайонного суду Волинської області за підсудністю.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №736596 від 25 грудня 2022 року, 25 травня 2023 року надійшла у провадження судді Філюк Тетяни Миколаївни.

Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що постановою інспектора СРПП ВП № 1 м. Любомль Ковельського РУП ГУНП у Волинській області Пастернака С.М. серії БАД №736596 від 25 грудня 2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Вважає, що вищевказана постанова є незаконною, оскільки в його діях відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що водія ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 25.12.2022 року, о 13:57 год на а/д Київ-Ковель-Ягодин, водій, керуючи транспортним засобом поза населеним пунктом, здійснив рух без увімкненого ближнього світла фар. чим порушив вимоги п.9.8 ПДР України.

Вказує, що 25.12.2022 року близько 14:08 год, керуючи транспортним засобом «Renault Magnum» д.н.з. НОМЕР_1 їхав у напрямку с. Римачі Любомльського району Волинської області, раптом на зустрічній смузі поліцейські,які рухались на службовому авто, здійснили вимогу зупинити його авто. В подальшому поліцейський пояснив причину зупинки, вказавши, що він рухався без увімкненого світла фар поза межами населеного пункту. Однак з таким твердженням він не погодився, адже не було знака 5.46 «кінець населеного пункту», він прямував до заправки і думав, що знаходиться в населеному пункті Римачі. Після перевірки документів, поліцейський на його прохання, показав відео з відео реєстратора, де було видно, що він рухався без світла фар, однак потім увімкнув його. Поліцейський повідомив, що він мав увімкнути світло фар ще за км до цього місця зупинки, його аргументи щодо відсутності знаку поліцейський проігнорував та виніс оскаржувану постанову. Також, вважає, що поліцейський не вірно кваліфікував правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП, оскільки користування зовнішніми освітлювальними приладами регулюється розділом 19 ПДР, а користування попереджувальними сигналами розділом 9 ПДР, отже за не увімкнений за межами населеного пункту з 01 жовтня до 01 травня денний ходовий вогонь або ближнє світло фар настає відповідальність за ст.125 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене просить суд скасувати постанову серії БАД №736596 від 23 грудня 2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 грн і закрити справу про адміністративне правопорушення. Крім того, позивач просить покласти на відповідача судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 травня 2023 року відкрито провадження в адміністративній справі з проведенням розгляду справи в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

22 червня 2023 року від представника відповідача Головного управління Національної поліції у Волинській області Заяць А.М. надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказує на законність винесеної поліцейським постанови та просить відмовити в задоволенні позову.Вказує, що наявний відеозапис з автореєстратора службового автомобіля, на якому зафіксовано рух транспортного засобу із порушенням правил дорожнього руху. а доводи наведені у позовній заяві є надуманими і свідчать про намір позивача уникнути від відповідальності.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору у даній справі.

Згідно із ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов`язком держави.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 25 грудня 2022 року інспектором СРПП ВП № 1 м. Любомль Ковельського РУП ГУНП у Волинській області Пастернаком С.М. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №736596, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. (а.с. 5).

Відповідно до змісту постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАД №736596 від 25.12.2022 року, 25.12.2022 року, о 13:57 год на а/д Київ-Ковель-Ягодин, водій, керуючи транспортним засобом поза населеним пунктом, здійснив рух без увімкненого ближнього світла фар під час зміни напрямку руху, чим порушив вимоги п.9.8 ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Частина друга статті 122 КУпАП передбачає, що порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, ненадання переваги в русі маршрутним транспортним засобам, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди тягнуть за собою накладення штрафу від двадцяти п`яти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, диспозиція наведеної правової норми передбачає притягнення до відповідальності водіїв транспортних засобів за порушення ними, зокрема, правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 затверджено Правила дорожнього руху (надалі - ПДР України).

Згідно з пунктом 9.1 ПДР України попереджувальними сигналами є: а) сигнали, що подаються світловими покажчиками повороту або рукою; б) звукові сигнали; в) перемикання світла фар; г) увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби; ґ) увімкнення аварійної сигналізації, сигналів гальмування, ліхтаря заднього ходу, розпізнавального знака автопоїзда; д) увімкнення проблискового маячка оранжевого кольору.

Тобто, перелік попереджувальних сигналів у розумінні Правил дорожнього руху є вичерпним.

Згідно п.1.10 ПДР України, денні ходові вогні - зовнішні світлові прилади білого кольору, передбачені конструкцією транспортного засобу, установлені спереду транспортного засобу і призначені для покращення видимості транспортного засобу під час його руху у світлий час доби.

Ближнє світло фар також відноситься до зовнішніх освітлювальних приладів.

Правило п. 9.8 фактично визначає порядок їх використання протягом певного періоду на рівні із вимогами розділу 19 Правил, незважаючи на положення п.9.1 Правил, якими передбачено, що увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби є також попереджувальним сигналом.

Згідно статті 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами 1, 2, 3 статті 122, статті 126 КУпАП розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі (ч. 2 статті 258 КУпАП).

Відповідно до ч. 4 статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно з п.1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В силу ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

В позовній заяві позивач зазначає про відсутність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки він вважав, що рухався в межах населеного пункту Римачі, оскільки був відсутній знак 5.46 «кінець населеного пункту»,крім того потім вімкнув світло фар.

Порядок дорожнього руху на території України встановлюють ПДР, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Пунктом 9.8. ПДР України передбачено, що під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене:а) у колоні;б) на маршрутних транспортних засобах, що рухаються по смузі, позначеній дорожнім знаком 5.8, назустріч загальному потоку транспортних засобів;в) на автобусах (мікроавтобусах), що здійснюють перевезення організованих груп дітей;г) на великовагових, великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів;ґ) на транспортному засобі, що буксирує;д) у тунелях.З 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.В умовах недостатньої видимості на механічних транспортних засобах можна ввімкнути дальнє світло фар або додатково протитуманні фари за умови, що це не буде засліплювати інших водіїв.

Відповідно до п.1.1;1.3 ПДР України Ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Зі змісту позовної заяви слідує, що позивач не заперечує факт керування транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар, яке увімкнув в подальшому, однак заперечує, що він їх поза межами населеного пункту.

Відтворений відеозапис з технічного приладу, що має функції фото- і відеофіксації, що використовувався відповідачем при здійсненні патрулювання в повній мірі підтверджує факти, наведені в оскаржуваній постанові, зокрема, судом з достовірністю встановлено, що позивач, 25 грудня 2022 року керував транспортним засобом «Renault Magnum» д.н.з. НОМЕР_1 без увімкненого ближнього світла фар поза населеним пунктом. З долученого відео вбачається, що водій транспортного засобу «Renault Magnum» д.н.з. НОМЕР_1 , наближаючись до службового автомобіля поліцейських, їхав без увімкненого світла фар, однак потім увімкнув ближнє світло фар.

Статтями 8 та 9 цього Кодексу встановлено, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Виходячи із норм викладених у ст.77 КАС України встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, суд вважає, що відповідачем надано докази вчинення водієм ОСОБА_1 дій, які стали підставою для притягнення останнього до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.122 КУпАП.

Зважаючи на те, що судом не встановлено жодних доказів, що спростовують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення є правомірною та підстави для її скасування відсутні.

Таким чином, притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 статті 122 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень відповідає вимогами чинного законодавства.

Судом, враховано, що Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 «Проніна проти України (Pronina v. Ukraine)», § 23).

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний, має право прийняти одне з передбачених ч. 3 ст. 286 КАС України рішення.

Враховуючи вищевикладене та встановленні обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні у справі докази, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №736596 від 25 грудня 2022 року.

Судові витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем.

Керуючись ст. ст. 5, 19,77, 205, 241-246, 255, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №736596 від 25 грудня 2022 року - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Дата складення повного тексту рішення 27 червня 2023 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду Т.М.Філюк