Справа № 400/5284/22
Суддя: Брагар В. С.
Дата ухвалення: 2023-06-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 червня 2023 р. № 400/5284/22
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Брагаря В. С. за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження розглянув адміністративну справу

за позовом:Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідача:ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 ,
про:стягнення на користь державі завдані державні збитки в розмірі 187042,58 грн.,

Військова частина НОМЕР_1 (далі-позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 (далі-відповідач) про стягнення збитків в сумі 187042,58 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що відповідач перебуваючи на посаді начальника складу матеріально-технічного забезпечення завдав шкоду державі в особі військової частин шляхом втрати майна, на суму 187042,58 грн., що підтверджується проведеним службовим розслідуванням. Відповідач був ознайомлений із фактом притягнення його до матеріальної відповідальності та з наказом про результати службового розслідування, однак добровільно не відшкодував суму завданої шкоди у повному обсязі.

Ухвалою суду від 07.12.2021 відкрито провадження у справі № 400/9822/21 та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.10.2022 року, справа № 400/9822/21 передана на розгляд судді Брагарю В.С.

Ухвалою суду від 03.11.2022 року справу № 400/9822/21 прийнято до свого провадження.

Представником відповідача подано відзив на адміністративний позов, згідно якого заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки не згоден з результатами службового розслідування, проведеного у військовій частині НОМЕР_1 . Відповідач з травня 2013 року по квітень 2021 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , в даний період часу відбувались довготривалі так і короткотривалі відрядження, тому при відсутності ОСОБА_1 до складу мали доступ сторонні особи, які могли вчинити крадіжку. Також зазначив, що ОСОБА_1 з актом службового розслідування не ознайомлювався, тому не мав можливості його оскаржити.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них фактичні дані, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач з травня 2013 року по квітень 2021 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді начальника складу матеріально-технічного забезпечення та відповідно до наказу тимчасово виконуючого обов`язків командира військової частини НОМЕР_1 від 19.05.2021 № 101 виключений зі списків особового складу частини та знятий з усіх видів забезпечення.

На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 27.04.2021 № 341 "Про призначення службового розслідування" начальником інформаційно-аналітичної групи військової частини НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_2 було проведено службове розслідування за фактом виявленої невідповідності обліковим даним та фактичної наявності вторинних ресурсів (металобрухту) кольорових металів.

В результаті проведеного службового розслідування встановлено: відсутність сплаву бронзи 743,706 кг на у сумі 21504,05 грн.; сплаву латуні 466,683 кг на суму 30521,07 грн.; сплаву міді 1696,8963 кг на суму 148609,50 грн. облік та відповідальність за які відповідно до посадових обов`язків покладена на начальника складу взводу матеріально-технічного забезпечення прапорщика ОСОБА_1 .

Наказом від 06.05.2021 № 384 Про результати службового розслідування у військовій частині НОМЕР_1 відповідно до статті 6 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» наказано стягнути з начальника складу взводу матеріально-технічного забезпечення прапорщика ОСОБА_1 кошти в сумі 187042,58 грн. в рахунок погашення спричиненої матеріальної шкоди. Даний наказ було доведено до відповідача під підпис.

12.05.2021 року на адресу відповідача було надіслано лист-вимога, відповідно до якого було запропановано ОСОБА_1 добровільно погасити виниклу заборгованість та з урахуванням суми боргу надано строк для погашення 18 місяців.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 №548-XIV (далі - Статут, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Статтею 9 Статуту встановлено, що військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актам.

Відповідно до статті 11 Статуту, необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців такі обов`язки, зокрема, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно.

Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями (статті 16 Статуту).

Згідно із статтями 26 та 27 Статуту військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом. Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення.

Підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків визначає Закон України від 03.10.2019 №160-IX «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» (далі - Закон №160).

Дія цього Закону поширюється на військовослужбовців під час виконання ними обов`язків військової служби, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження ними зборів, а також осіб рядового та начальницького складу правоохоронних органів спеціального призначення, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України, сил цивільного захисту, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державного бюро розслідувань, співробітників Служби судової охорони (далі - особи).

Відповідно до ч.1 та 2 ст. 3 цього Закону №160 підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

Умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: наявність шкоди; протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; вина особи в завданні шкоди.

Зазначений закон розрізняє 3 види матеріальної відповідальності, а саме обмежена матеріальна відповідальність, повна та підвищена матеріальна відповідальність.

Особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі:

виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій;

виявлення факту приписки в нарядах чи інших документах фактично не виконаних робіт, викривлення звітних даних або обману держави в інший спосіб;

завдання шкоди у стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю, наркотичних засобів або інших одурманюючих речовин;

вчинення діяння (дій чи бездіяльності), що мають ознаки кримінального правопорушення;

якщо особою надано письмове зобов`язання про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за забезпечення цілісності майна та інших цінностей, переданих їй для зберігання або для інших цілей.

Згідно з ст. 7 Закону №160 розмір завданої шкоди встановлюється за фактичними втратами на підставі даних бухгалтерського обліку з урахуванням цін, що діють на період розгляду питання про притягнення особи до матеріальної відповідальності. У разі відсутності таких даних розмір шкоди визначається суб`єктами оціночної діяльності відповідно до законодавства або за рішенням суду.

Обчислення розміру шкоди проводиться з урахуванням ступеня зносу військового та іншого майна за встановленими нормами.

Відповідно до ст. 8 Закону №160 у разі виявлення факту завдання шкоди командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб.

Розслідування повинно бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення. В окремих випадках зазначений строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив розслідування, але не більше ніж на один місяць.

Порядок проведення службового розслідування визначається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, правоохоронними органами спеціального призначення, Службою зовнішньої розвідки України, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державним бюро розслідувань.

За результатами проведення розслідування складається акт (висновок), який подається командиру (начальнику), що призначив розслідування, на розгляд. До акта (висновку), складеного за результатами розслідування, додаються довідка про вартісну оцінку завданої шкоди за підписом начальника відповідної служби забезпечення і фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини, установи, організації, закладу та/або акт оцінки збитків, що складається суб`єктами оціночної діяльності.

Якщо вину особи доведено, командир (начальник) не пізніше ніж у п`ятнадцятиденний строк із дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності із зазначенням суми, що підлягає стягненню.

Наказ доводиться до винної особи під підпис.

Відповідно до п. 3.2.41 наказу Міністра оборони України від 16.07.1997 року №300 «Про затвердження положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України (зі змінами)» начальник складу повинен суворо виконувати правила приймання, зберігання, видавання та здавання матеріальних засобів, не допускати випадків псування та нестач, приймати та видавати матеріальні засоби за встановленими документами, вести кількісний та якісний облік матеріальних засобів, що знаходяться на складі.

Як вбачається з матеріалів справи, що з метою забезпечення збереження матеріальних цінностей, що належать військовій частині НОМЕР_1 з ОСОБА_1 було укладено договір про повну матеріальну відповідальність за матеріальні цінності, що передані йому на відповідальне зберігання. Пункт 3 даного договору передбачає, що у випадку виявлення нестачі матеріальних цінностей ОСОБА_1 зобов`язаний відшкодувати військовій частині НОМЕР_1 вартість матеріальних цінностей яких не вистачає.

Отже, в посадові обов`язки начальника складу взводу матеріально-технічного забезпечення прапорщика ОСОБА_1 входить відповідальність за приймання та видачу, правильне зберігання, якісний стан, повну наявність та своєчасний облік матеріальних засобів, за підтримку внутрішнього порядку, санітарний та протипожежний стан на складах.

В матеріалах службового розслідування містяться матеріали інвентаризації, які підвереджують нестачу та розмір заподіяної шкоди, відповідач був начальником складу взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 та ніс повну матеріальну відповідальність за ввірене йому майно, прийняв майно та посаду, а тому має нести відповідальність за його нестачу.

Суд звертає увагу, що матеріали інвентаризації, службові розслідування та наказ, які прийняті за їх результатами відповідачем не оскаржені, будь-яких доказів на спростування обставин, викладених в матеріалах службового розслідування відповідачем до суду не надано, а матеріалами службових розслідувань обґрунтовано та доведено факти неналежного виконання відповідачем свої обов`язків, наявність нестачі.

Таким чином, відповідач був ознайомлений із фактом притягнення його до матеріальної відповідальності та з наказом про результати службового розслідування, однак добровільно не відшкодував суму завданої шкоди у повному обсязі.

Враховуючи наявність у відповідача матеріальної відповідальності за завдані збитки державі, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення завданої шкоди обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно частини другої статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки позивачем не надано доказів понесення судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 139, 143, 242-246, 255, 295 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про стягнення збитків в сумі 187042,58 грн. - задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) завдані збитки в розмірі 187042,58 грн. (сто вісімдесят сім тисяч сорок дві гривні п`ятдесят вісім копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В. С. Брагар