Справа № 340/5471/22
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2023-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 червня 2023 року м. Дніпросправа № 340/5471/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03.03.2023 року (головуючий суддя Жук Р.В.)

в адміністративній справі №340/5471/22 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до відповідача Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , звернулася 30.11.2022 до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача Управління Держпраці у Кіровоградській області в якому просила суд визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Кіровоградській області про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 09.11.2022 року №1773/11/11/РРО//ТД-ФС в розмірі 65 000грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 15.11.2022 року нею отримано постанову Управління Держпраці у Кіровоградській області про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 09.11.2022 року №1773/11/11/РРО//ТД-ФС за порушення ст. 21 КЗпП України, а саме: оформлення працівниці - ОСОБА_2 на неповний робочий час або за трудовим договором з нефіксованим робочим часом у разі фактичного використання роботи протягом усього робочого часу в розмірі 65000грн. позивачка вважає вказану постанову протиправною.

Ухвалою суду першої інстанції від 04.01.2023 року допущено заміну відповідача у справі №340/5471/22 - Управління Держпраці у Кіровоградській області на його правонаступника - Південно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03.03.2023 року позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову Управління Держпраці у Кіровоградській області про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 09.11.2022 року №1773/11/11/РРО//ТД-ФС в розмірі 65000грн.

Рішення суду першої інстанції обґрунтоване тим, що повідомлень про час та місце розгляду справи не направлялись, а також позивачці не пропонувалося надати докази, пояснення та заперечення по суті щодо виявленого порушення трудового законодавства.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Вказує, що норма повідомлення суб`єкта господарювання про розгляд справи чинним Порядком №509 не передбачена. Так, 04.10.2022 листом відповідач повідомив позивачку про отримання акту перевірки. Відповідно до п.4 Порядку №509 за результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акту, зазначеного в п.2 Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Позивачка подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Посилається на те, що приймаючи постанову про накладення штрафу відповідач виходив з висновку, що викладений в акті фактичної перевірки від 23.09.2022, згідно якого зазначено про порушення ст. 21 КЗПП України, а саме оформлення працівниці на неповний робочий час або за трудовим договором з нефіксованим робочим часом у разі фактичного використання роботи протягом усього робочого часу. Зазначає, що згідно трудового договору від 25.09.2020 року, працівниця ОСОБА_2 виконує обов`язки продавця алкогольних напоїв та тютюнових виробів за сумісництвом, а саме одна година за зміну.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 03.10.2022р. до Управління Держпраці у Кіровоградській області надійшов акт фактичної перевірки Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 23.09.2022р. №1773/11/11/РРО/ НОМЕР_1 .

05.10.2022 Управління Держпраці у Кіровоградській області листом від 04.10.2022р. №КР/1/3590-22 повідомило фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 про одержання акту фактичної перевірки ГУ ДПС у Кіровоградській області від 23.09.2022 №1773/11/11/РРО/ НОМЕР_1 .

09.11.2022р. відповідачем проведено розгляд справи про застосування фінансових санкцій в порядку статті 265 КЗпП України на підставі акту фактичної перевірки Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 23.09.2022р. №1773/11/11/РРО/ НОМЕР_1 .

За результатами розгляду прийнято постанову про накладення штрафу на підставі абзацу 2 частини 2 статті 265 КЗпП України на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 у розмірі 65 000грн.

Позивачка вважає протиправною постанову Управління Держпраці у Кіровоградській області.

Суд першої інстанції позов задовольнив.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 № 877-V, КЗпП України, норми Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року №509.

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 265 КЗпП України, юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у 10-ти кратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження.

Частинами 4 статті 2 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 №877-V визначено, що заходи контролю здійснюються органами державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення, державного контролю за додержанням законодавства у сфері моніторингу, звітності та верифікації викидів парникових газів у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.

Відповідно до частини 1 статті 259 КЗпП України, державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Кабінетом Міністрів України, постановою від 21.08.2019 р., №823 затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (Порядок №823).

Цей Порядок визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю, з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією Міжнародної організації праці №81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованою Законом України від 08.09.2004р. №1985-IV, Конвенцією Міжнародної організації праці №129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованою Законом України від 08.09.2004 р №1986-IV, та Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року №509 (Порядок №509) визначає механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю, передбачених частиною 2 статті 265 Кодексу Законів про працю України.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами 3-7 цього пункту), керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами 4-6 цього пункту).

Штрафи накладаються на підставі:

рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації;

акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю або зайнятість населення, здійсненого у зв`язку з невиконанням вимог припису;

акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників;

акта про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування;

акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що за приписами пункту 3 Порядку №509 справа про накладення штрафу розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах 3 - 7 пункту 2 цього Порядку.

Про дату одержання документів, зазначених в абзацах 3-7 пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Аналіз вищезазначених пунктів Порядку №509 дає підстави для висновку, що справа про накладення штрафу розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів.

Отже вказаний порядок не визначає чіткої дати розгляду справи про накладення штрафу.

При цьому цей порядок також не встановлює обов`язку Держпраці повідомляти суб`єкта господарювання про дату розгляду такої справи.

Водночас, Порядок №509 встановлює обов`язок Держпраці письмово повідомити суб`єкта господарювання про дату одержання відповідних документів.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач виконав свій обов`язок, та повідомив фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 про одержання 03.10.2022 року відповідних документів, а саме актів фактичних перевірок ГУ ДПС у Кіровоградській області (а.с. 56).

При цьому вказане повідомлення відповідачем направлене рекомендованим листом 05.10.2022 (а.с. 57).

На думку колегії суддів апеляційної інстанції аналіз зазначених обставин дає підстави для висновку, що відповідачем виконано належним чином вимоги пункту 3 Порядку №509.

Водночас, в акті перевірки зазначено, що відповідно до наказу Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 21.09.2022 №96-п посадовою особою ДПС проведено фактичну перевірку господарської одиниці - кафетерію №3 за адресою: АДРЕСА_1 , що належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 , з метою здійснення контролю за дотримання норм законодавства з питань регулювання бігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) інше.

Під час перевірки встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , допустила до роботи громадянку ОСОБА_2 , яка здійснювала розрахункові операції та з якою був укладений удовий договір від 25.09.2020 відповідно до якого час виконання робіт складав 1 годину на зміну.

При цьому, відповідно до пояснень ОСОБА_2 від 23.09.2022р. продаж товарів здійснюється з 08:30 год. по 16:30 год. Вихідним днем є понеділок.

Натомість, відповідно до книги нарахування заробітної плати серпні 2022 року ОСОБА_2 відпрацювала 23 дні по 1 годині, тобто 23 дини на місяць і отримала 815,48 грн.

Згідно з почековою інформацією режим роботи складав з 08:30 год. по 16:30 год.

Таким чином, встановлено невідповідність умов трудового договору реально відпрацьованому часу та відповідно оплаті праці.

Згідно з чеками, які надаються до ДПС, розрахункові операції з продажу підакцизних товарів проводиться протягом усієї зміни.

Тобто, ФОП ОСОБА_1 під час оформлення трудових відносин з гр. ОСОБА_2 допустила порушення вимог етапі 21 КЗпП України, а саме оформлення працівника на неповний робочий час або за трудовим договором з нефіксованим робочим часом у разі фактичного виконання роботи протягом сього робочого часу.

Суд першої інстанції надаючи оцінку таким обставинам виходив з принципу верховенства права та зазначив, що відповідно до розуміння Конституційного Суду в його рішенні від 02.11.2004 у справі за конституційним поданням ВСУ щодо відповідності Конституції України положень статті 69 КК України: «…Одним з проявів принципу верховенства права є те, що воно не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України. Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим, у тому числі обмежувати свободу та рівність особи».

Також, суд першої інстанції взяв до уваги, що у статті 2 КАС України закріплені основні принципи адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн. Суб`єкти владних повноважень повинні враховувати ці критерії-принципи, а адміністративний суд керується ними при оцінюванні законності прийнятих рішень.

Так, відповідно до пункту 9 ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: «з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення».

Слід взяти до уваги, що у статті 3 Закону України «Про основні засади здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» серед основних принципів здійснення державного нагляду міститься принцип відкритості та прозорості.

При цьому, прийняття рішення з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення - цей критерій випливає з принципу гласності прийняття рішень.

Суб`єкт владних повноважень повинен застосовувати його, приймаючи рішення, що матиме вплив на права, свободи чи інтереси особи, особливо, якщо це рішення матиме несприятливі наслідки для особи.

Особа, щодо якої приймають рішення, має право бути вислуханою суб`єктом владних повноважень.

Цьому праву кореспондує обов`язок суб`єкта владних повноважень забезпечити особі право знати про час, дату та місце розгляду справи.

Досліджуючи спірні правовідносини колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що пункти 6, 7 Порядку №509 з вимогами про необхідність повідомлення суб`єкта господарювання про дату, час та місце розгляду справи про накладення штрафу були виключені станом на дату прийняття постанови відповідача від 09.11.2022 року №1773/11/11/РРО//ТД-ФС на виконання положень постанови Кабінету Міністрів України №823.

Тобто, Порядок №509 у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, не визначав обов`язку для відповідача у завчасному повідомленні позивачку про розгляд справи про притягнення суб`єкта господарювання до відповідальності, передбаченої частиною 2 статті 265 Кодексу Законів про працю України.

З цього приводу колегія суддів апеляційної інстанції вважає зазначити наступне.

Верховний Суд вже вирішував зазначене правове питання чи означає скасування обов`язку уповноваженої посадової особи повідомляти суб`єкту господарювання про розгляд його справи про накладення штрафу, також і скасування права останнього на участь у процесі прийняття рішення про притягнення його до відповідальності.

Зокрема, у постанові Верховного Суду від 16.09.2021 року у справі №420/9061/20 сформовано наступні правові висновки:

У ст.3 Закону України "Про основні засади здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" серед основних принципів здійснення державного нагляду міститься принцип відкритості та прозорості.

Критерій урахування права особи на участь у процесі прийняття рішення випливає з принципу гласності прийняття рішень. Право бути вислуханим є одним із фундаментальних принципів справедливої процедури й означає забезпечення особі можливості надавати адміністративному органу факти й аргументи у справі.

Право бути вислуханим має бути забезпечене, насамперед, у справах, де передбачається прийняття "несприятливих" адміністративних актів, тобто таких, які негативно впливають на права, свободи та законні інтереси відповідної особи. Головне управління Держпраці у відповідній області як будь-який інший орган державної влади повинно застосовувати цей критерій у процесі прийняття рішення, особливо у тому разі, коли воно матиме несприятливі наслідки для особи.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що у постановою відповідача від 09.11.2022 року №1773/11/11/РРО//ТД-ФС на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 65 000 грн.

Такий штраф є суттєвим для фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Отже, суб`єкт владних повноважень мав забезпечити фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 право на участь в процесі прийняття рішення (що передбачене п.9 ч.2 ст.2 КАС України).

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що особі, до якої застосовуються такі суттєві розміри штрафу в якості відповідальності за порушення законодавства про працю, повинно бути забезпечено право на участь в процесі прийняття рішення.

Це право є гарантією реалізації інших прав надання пояснень, заперечень, доказів, забезпечення права правового захисту тощо.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції відсутність аналізу суб`єктом владних повноважень всіх обставин у сукупності та прийняття рішення без врахування позиції особи, яка притягується до відповідальності і якій не було належним чином надано право бути заслуханою державним органом влади, свідчить про недотримання відповідачем критерію обґрунтованості рішення, передбаченого п.3 ч.2 ст.2 КАС України.

Аналогійний правовий висновок сформовано Верховним Судом 04.05.2022 року у справі №300/3288/20.

Так, Верховний Суд у справі №300/3288/20 дійшов висновку, що виключення п. 6, 7 Порядку №509 з вимогами про необхідність повідомлення суб`єкта господарювання про дату, час та місце розгляду справи про накладення штрафу не може нівелювати право особи на участь у процесі прийняття рішення про притягнення її до відповідальності».

Матеріалами справи підтверджується, що відповідачем здійснено повідомлення суб`єкта господарювання про дату одержання акту фактичної перевірки Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 23.09.2022р. №1773/11/11/РРО/ НОМЕР_1 , на підтвердження зазначеної обставини матеріали справи містять лист від 04.10.2020 року №КР/1/3590-22 та квитанцію поштового відправлення №55, який отриманий ФОП ОСОБА_1 , що не заперечується сторонами (ас.56,57).

Водночас, особі, до якої застосовуються суттєві санкції відповідальності, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи.

Основними доказами, за якими відповідачем встановлено порушення позивачкою трудового законодавства є акт фактичної перевірки Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 23.09.2022р. та пояснення робітника.

Водночас, будь-яких пояснень та доказів ФОП ОСОБА_1 відповідачем не досліджувалися при прийнятті рішення.

При цьому позивачка зазначає, що вона була позбавлена права (при вирішенні справи про накладення на неї штрафу) надати на свій захист пояснення та докази.

Позивачка надала до суду копії виписок з ЄДР ЮО, ФОП та ГФ фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , копія трудового договору між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 25.09.2020 року, копія трудового договору між ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 21.08.2018 року, копія договору про спільну діяльність між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 від 01.01.2022 року, копія договору оренди нежитлових приміщень від 01.09.2021 року №1, копія податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за 3 квартал 2022 року з додатками, копії платіжних відомостей про виплату заробітної плати за 3 квартал 2022 року, відомості про виплату заробітної плати.

Оскільки відповідачем повідомлень про час та місце розгляду справи про накладення штрафу не направлялись, а також позивачці не пропонувалося надати докази, пояснення та заперечення по суті щодо виявленого порушення трудового законодавства, то .колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що особі повинно бути забезпечено реалізацію її права на участь у процесі прийняття рішення, на захист, яке полягає у наданні їй можливості надавати усні або письмові пояснення з приводу пред`явленого їй порушення, збирати і подавати докази, брати особисту участь у провадженні, розгляді справи, користуватись правовою допомогою захисника, реалізовувати інші процесуальні права, передбачені чинним законодавством та Конституцією України.

При цьому надання детальної інформації особі щодо виявленого порушення та забезпечення її права на захист є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.

Натомість, незастосування відповідачем принципу права особи на участь у процесі прийняття рішення, є самосійною підставою для скасування рішення суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що постанова Управління Держпраці у Кіровоградській області про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 09.11.2022 року №1773/11/11/РРО//ТД-ФС в розмірі 65000грн. є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції матеріали справи дають підстави для висновку, шо позивачкою доведені обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги.

При цьому, відповідачем не доведено обставини, на яких ґрунтуються заперечення проти позовних вимог, не доведено правомірність дій/рішень відповідача як суб`єкта владних повноважень.

Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи позивачки та норми законодавства України, що регулюють дані правовідносини спростовують доводи відповідача.

Доводи апеляційної скарги щодо суті спору не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

Виходячи з результатів апеляційного перегляду не підлягають розподілу витрати у справі.

Керуючись 241-245, 250, 311, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03.03.2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 08.06.2023 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

В силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова