Справа № 340/3155/23
Суддя: О.С. ПЕТРЕНКО
Дата ухвалення: 2023-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 року м. Кропивницький Справа № 340/3155/23

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Петренко О.С., розглянувши в порядку спрощеного (письмового) провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача: Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, вул. Соборна,7а, м. Кропивницький,25009

про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить:

1) визнати протиправною бездіяльність Головного управління ПФУ в Кіровоградській області щодо призначення їй пільгової пенсії як матері дитини-інваліда;

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області призначити їй дострокову пенсію з 20.04.2023 довічно.

Ухвалою суду від 26.06.2023 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін (а.с.23).

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Представник відповідача надав суду відзив, в якому представник просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції вказує на те, що позивач звернулась до відповідача не із заявою про призначення дострокової пенсії за віком, а лише за роз`ясненнями, на що управлінням надано відповідь від 24.04.2023 №4411-5282/С-02/8-1100/23, що не є рішенням суб`єкта владних повноважень.

Дослідивши письмові докази у справі суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що позивач є матір`ю дитини інваліда дитинства ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При народженні сину позивачки встановлено діагноз: «ДЦП мікроцефалія». В 1991 року син отримав статус інваліда дитинства. Позивач, як мати дитини інваліда, з 1991 року по 2003 /дату смерті/ отримувала соціальну допомогу на виховання дитини, інваліда дитинства .

20.04.2023 звернулася до ГУ ПФ України у Кіровоградській області, із заявою в якій просила надати роз`яснення, які документи необхідно надати для призначення їй пільгової пенсії (а.с.30).

Листом від 24.04.2023 №4411-5282/С-02/8-1100/23 відповідачем надано відповідь, в якому роз`яснено порядок оформлення пенсії, відповідно до приписів п.3 ст.115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (а.с.31).

Позивач, не погодившись з таким рішенням у зв`язку з чим звернулася за захистом своїх прав та інтересів до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Отже, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Відповідно до ст.1 Закону №1058-ІV, пенсія щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно із п.1 ч.1 ст.8 Закону №1058-ІV, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Частиною 1 статті 9 Закону №1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 10 Закону №1058-IV передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", право на призначення дострокової пенсії за віком мають: жінки, які народили п`ятьох або більше дітей та виховали їх до шестирічного віку, матері осіб з інвалідністю з дитинства та тяжко хворих дітей, яким не встановлено інвалідність, які виховали їх до досягнення зазначеного віку, після досягнення віку 50 років та за наявності не менше ніж 15 років страхового стажу. При цьому особами з інвалідністю з дитинства вважаються також діти з інвалідністю віком до 18 років.

Зокрема, як випливає із матеріалів справи, відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , мати - ОСОБА_1 , батько ОСОБА_3 (а.с.14).

При народженні сину позивачки встановлено діагноз: «ДЦП мікроцефалія». В 1991 року син отримав статус інваліда дитинства. Позивач, як мати дитини інваліда, з 1991 року по 2003 /дату смерті/ отримувала соціальну допомогу на виховання дитини, інваліда дитинства .

ОСОБА_2 помер у віці 14 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.15).

Визначальною умовою для призначення дострокової пенсії за віком, як матері інваліда є виховання до шестирічного віку саме дитини - інваліда з дитинства, а не дитини без такого роду медичних показань. Тобто, при вирішенні питання про наявність права на призначення такого виду пенсії враховується не тлумачення поняття «інвалід з дитинства», а момент настання медичних показань для встановлення інвалідності.

Суд вказує, що у п.п. 5 п. 2.1. Постанови N 22-1, у якості документів, які необхідно додати до заяви про призначення пенсії визначено лише документи про народження дитини, виховання її до шестирічного віку, про визнання дитини заявника інвалідом з дитинства або дитиною-інвалідом. Всі вказані документи наявні у позивача, однак не надавалися відповідачу, що не заперечується позивачем.

Як встановлено судом, позивач звернулась до відповідача з заявою про роз`яснення порядку призначення пенсії, а не з заявою про призначення пенсії.

За наведених обставин, відповідач не мав правових підстав для призначення пенсії позивачу.

Пунктом 7 частини першої статті 4 КАС України визначено, що суб`єктом владних повноважень є орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що ГУ ПФУ повинно діяти відповідно до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, яке побудовано на основі принципу "заборонено все, крім дозволеного законом". Застосування такого принципу забезпечує введення владних функцій у законні рамки і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, за загальним правилом, не можна визнати неправомірними, якщо вони ґрунтуються на законі, чинному на момент прийняття відповідного рішення таким суб`єктом.

При цьому, відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої та другої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Аналізуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що, оскільки позивач звернулась з заявою про роз`яснення порядку призначення пенсії, а не з заявою про призначення пенсії, відсутнє порушене право, що підлягало б захисту, а тому в задоволені позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст.2, 72-77, 139, 243-246, 255, 295, пунктом 15 частини першої розділу VII Перехідні положення КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії -відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 255 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного тексту.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.С. ПЕТРЕНКО