Справа № 280/2764/23
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2023-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 року Справа № 280/2764/23 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Новікової І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький авіаційний ремонтний завод «МІГРЕМОНТ» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,

ВСТАНОВИВ:

03 травня 2023 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький авіаційний ремонтний завод «МІГРЕМОНТ» (далі позивач, ТОВ «ЗАРЗ «МІГРЕМОНТ») до Головного управління ДПС у Львівській області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати у повному обсязі податкові повідомлення рішення від 16.01.2023 №772/13-01-07-07, №773/13-01-07-07, що прийняті Головним управлінням ДПС у Львівській області.

Ухвалою суду від 08.05.2023 відкрито спрощене (письмове) позовне провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач за результатами проведеної перевірки дійшов хибних висновків про відсутність реального здійснення господарських операцій, та відповідно понесення витрат по господарським операціям з ТОВ «Інструмент Комплект», ТОВ «Меркурій-2017», ТОВ «ЗСК», ТОВ «КІВ АВІА», ТОВ «Енергопостачсервіс», ТОВ «ТД «Підшипникцентр». Також, представник позивача зазначив, що під час перевірки контролюючому органу було надано всі первинні документи, які підтверджують фактичне виконання господарських операцій з вищевказаним контрагентом, проте, вказані документи не були враховані при прийнятті оскаржуваного рішення. Просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач проти позову заперечив. В обґрунтування заперечень посилається на те, що під час проведення перевірки встановлено відсутність фактичного здійснення господарських операцій між позивачем та контрагентом ТОВ «Інструмент Комплект», ТОВ «Меркурій-2017», ТОВ «ЗСК», ТОВ «КІВ АВІА», ТОВ «Енергопостачсервіс», ТОВ «ТД «Підшипникцентр». Відповідач зазначає, що надані на проведення перевірки складені з порушенням вимог чинного законодавства України, не містять всіх необхідних реквізитів, які надають змогу ідентифікувати господарську операцію. Також, відповідач вказував на те, що ТОВ «Інструмент Комплект», ТОВ «Меркурій-2017», ТОВ «ЗСК», ТОВ «КІВ АВІА», ТОВ «Енергопостачсервіс», ТОВ «ТД «Підшипникцентр» не мають необхідної бази для ведення господарської діяльності, а також віднесені до переліку ризикових платників податків. З урахуванням викладеного у відзиві на позовну заяву, представник відповідача просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Суд, всебічно та повно встановивши обставини справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, встановив наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що у період з 14.11.2022 по 25.11.2022 співробітниками ГУ ДПС у Львівській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «ЗАРЗ «МІГРЕМОНТ», за результатами якої складено Акт перевірки від 02.12.2022 №16571/13-01-07-07/07917635 (далі Акт перевірки).

Відповідно до висновків Акту перевірки від 02.12.2022 №16571/13-01-07-07/07917635 перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні за червень, липень, серпень 2022 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету встановлено порушення:

п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, внаслідок чого підприємством завищено суму бюджетного відшкодування ПДВ, заявленого на рахунок платника у банку на суму 560154,21 грн., в т.ч. за червень 2022 в сумі 314227,54 грн., за липень 2022 в сумі 140038,38 грн., за серпень 2022 в сумі 105888,34 грн.;

п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, внаслідок чого підприємством завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (ряд.21) декларації з податку на додану вартість за серпень 2022 р. в сумі 277214,83 грн.

Позивач, не погодившись з висновками Акту перевірки подав письмові заперечення щодо наведених вище висновків.

Відповідно до листа ГУ ДПС у Львівській області від 10.01.2023 №635/6/13-01-07-07-12 заперечення позивача залишено без задоволення, а висновки Акту перевірки без змін.

16.01.2023 контролюючим органом, на підставі висновків Акту перевірки, прийнято податкові повідомлення рішення, а саме:

№772/13-01-07-07, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку у розмірі 560154,21 грн., а також застосовано штрафні санкції в розмірі 280077,11 грн.;

№773/13-01-07-07, яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на загальну суму 277214,83 грн.

Не погодившись з правомірністю прийняття контролюючим органом спірних податкових повідомлень рішень, позивач оскаржив їх в адміністративному порядку до ДПС України.

Рішенням ДПС України від 28.03.2023 №7600/6/99-00-06-01-03-06 залишено без змін спірні податкові повідомлення рішення, а скаргу платника податків залишено без задоволення.

Позивач, не погодившись з правомірністю прийняття контролюючим органом оскаржуваного податкового повідомлення рішення, звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оскільки підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень стали висновки акту перевірки від 02.12.2022 №16571/13-01-07-07/07917635, для вирішення позовних вимог суд вважає необхідним дослідити обґрунтованість таких висновків контролюючого органу.

З матеріалів адміністративної справи судом встановлено, що підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень рішень стали висновки контролюючого органу про не підтвердження реальності здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ «Інструмент Комплект», ТОВ «Меркурій-2017», ТОВ «ЗСК», ТОВ «КІВ АВІА», ТОВ «Енергопостачсервіс», ТОВ «ТД «Підшипникцентр», а як наслідок про неправомірність показників бухгалтерського та податкового обліку по операціях з зазначеними контрагентами.

Суд зазначає, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані ПК України.

Відповідно до пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пп.14.1.231 п.14.1 ст.14 ПК України розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Пунктом 198.1 статті 198 ПК України, визначено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 200.1 статті 200 ПК України визначено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п.200.4 ст.200 ПК України При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Пунктом 201.10 ст.201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством України. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п.44.2 ст.44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають фактично відбутись, вони повинні підтверджуватись належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, а також такі операції мають спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З матеріалів адміністративної справи судом встановлено, що 11.02.2021 між ТОВ «Меркурій-2017» - Постачальник та ДП «ЗАРЗ «МІГРЕМОНТ» - Покупець укладено генеральний договір поставки №5504/4/2021, відповідно до умов якого, у порядку та на умовах, визначених результатами конкурсів та укладеними Договорами про закупівлю, Постачальник зобов`язується поставляти Покупцю у власність товар, найменування, кількість та ціна якого визначаються згідно з Договорами про закупівлю, а Покупець зобов`язується приймати і оплачувати належний і відповідний Товар (а.с.79-83, т.1).

На виконання зазначеного Генерального договору між позивачем та ТОВ «Меркурій-2017» укладено договори про закупівлю, підписано відповідні специфікації, на постачання пального (бензину та дизельного палива).

Також, до на підтвердження здійснення господарської операції до матеріалів справи надано картки облікових рахунків, платіжні інструкції (а.с.193-196, т.1).

23.02.2021 між ТОВ «Енергопостачсервіс» - Постачальник та ДП «ЗАРЗ «МІГРЕМОНТ» - Покупець укладено генеральний договір поставки №5513/3/2021, відповідно до умов якого, у порядку та на умовах, визначених результатами конкурсів та укладеними Договорами про закупівлю, Постачальник зобов`язується поставляти Покупцю у власність товар, найменування, кількість та ціна якого визначаються згідно з Договорами про закупівлю, а Покупець зобов`язується приймати і оплачувати належний і відповідний Товар (а.с.100-108, т.1).

На виконання зазначеного Генерального договору між позивачем та ТОВ «Енергопостачсервіс» укладено договори про закупівлю, підписано відповідні специфікації, на постачання кабелів, проводів, тканини (різної номенклатури).

Крім того, на підтвердження виконання умов договору до матеріалів справи надано картки рахунку, платіжні інструкції (а.с.204-205, т.1).

Також, судом встановлено, що 01.03.2022 між ТОВ «ТД «Підшипникцентр» - Постачальник та ДП «ЗАРЗ «МІГРЕМОНТ» - Покупець укладено договір закупівлі, відповідно до умов якого, Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця товар (код ДК 021:20-6 Вальниці) на умовах, в номенклатурі, кількості та по ціні, зазначених в специфікаціях, які є невід`ємною частиною договору, а Покупець зобов`язується прийняти цей товар та сплатити за нього визначену грошову суму (а.с.114-118, т.1).

На підтвердження виконання умов договору до матеріалів справи надано специфікації, платіжні інструкції щодо оплати за товар (а.с.119-192, т.1). Також, до матеріалів адміністративної справи надано видаткові накладні (а.с.64-91, т.2).

Крім того, судом встановлено, що 01.03.2022 між ТОВ «Компанія інженерної взаємодії в авіації» - Постачальник та ДП «ЗАРЗ «МІГРЕМОНТ» - Покупець укладено договір закупівлі, відповідно до пункту 1.1 якого, Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця товар (код ДК 021:2015) на умовах, в номенклатурі, кількості та по ціні, зазначених в специфікаціях, які є невід`ємною частиною договору, а Покупець зобов`язується прийняти цей товар та сплатити за нього визначену грошову суму (а.с.109-113, т.1).

На підтвердження виконання умова договору до матеріалів справи надано видаткову накладну, карки рахунків, платіжні інструкції на оплату товару (а.с.200-201, 206, т.1).

Також, судом встановлено, що протягом перевіряємого періоду позивач мав господарські взаємовідносини з ТОВ «Інструмент Комплект» та ТОВ «Запорізька крипільна спілка», що підтверджується наданими до матеріалів адміністративної справи видатковими накладними (а.с.207, 210-211, т.1).

Крім того, на підтвердження виконання умов зазначених договорів до матеріалів адміністративної справи надано податкові накладні (а.с.212-250, т.1, а.с.1-13, т.2).

Також, позивачем до матеріалів адміністративної справи на підтвердження переміщення товарно-матеріальних цінностей надано Журнали реєстрації відомостей про надходження вантажів (а.с.92-138, т.2).

Суд зазначає, що надані до матеріалів справі первинні документи бухгалтерського обліку мають необхідні реквізити та у повній мірі відображають зміст проведених господарських операцій, що свідчить про наявність підстав для формування показників податкової звітності на підстави таких документів.

Зазначені обставини вказують на наявність у позивача ділової мети, визначення якої наведено у пп.14.1.231 п.14.1 ст.14 ПК України, як причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Таким чином, дослідивши надані до матеріалів справи первинні документи, з урахуванням співвідношення вчинених господарських операцій з видами господарської діяльності позивача, суд дійшов висновку, що в результаті господарських операцій з ТОВ «Інструмент Комплект», ТОВ «Меркурій-2017», ТОВ «ЗСК», ТОВ «КІВ АВІА», ТОВ «Енергопостачсервіс», ТОВ «ТД «Підшипникцентр» у позивача відбулись зміни в структурі активів, зобов`язань та у власному капіталі, що спростовує висновки контролюючого органу про неотримання товарів послуг/послуг від ТОВ «Інструмент Комплект», ТОВ «Меркурій-2017», ТОВ «ЗСК», ТОВ «КІВ АВІА», ТОВ «Енергопостачсервіс», ТОВ «ТД «Підшипникцентр».

Контролюючим органом також не надано до матеріалів справи доказів на підтвердження визнання в судовому порядку угод між позивачем та ТОВ «Інструмент Комплект», ТОВ «Меркурій-2017», ТОВ «ЗСК», ТОВ «КІВ АВІА», ТОВ «Енергопостачсервіс», ТОВ «ТД «Підшипникцентр» не дійсними.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого Протоколу та Протоколів 2, 4, 7, 11 до Конвенції» ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, Україна визнала джерелом права рішення Європейського суду з прав людини, а також юрисдикцію цього суду в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції. Рішення Європейського суду є частиною національного законодавства і є обов`язковим для правозастосування органами правосуддя.

У п.38 рішення Європейського суду з прав людини від 9 січня 2007 року у справі «Інтерсплав проти України» (заява №803/02, INTERSPLAV проти України) зазначено, що на думку суду, коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною кампанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування ПДВ за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань.

Стосовно посилань контролюючого органу на те, що контрагенти ТОВ «Інструмент Комплект», ТОВ «Меркурій-2017», ТОВ «ЗСК», ТОВ «КІВ АВІА», ТОВ «Енергопостачсервіс», ТОВ «ТД «Підшипникцентр» не мали необхідних умов для здійснення господарської діяльності, суд зазначає, що господарські операції зводились до купівлі-продажу товару, при цьому обсяги постачання товару не були великими, що не вимагає необхідності у наявності значних виробничих потужностей, великих складських приміщень, спецтехніки, тощо.

Щодо доводів контролюючого органу про те, що відносно контрагентів, з якими позивач мав господарські взаємовідносини під час перевіряємого періоду, прийнято рішення про відповідність критеріям платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, суд зазначає, що всі рішення прийняті після проведення позивачем господарських операції з ТОВ «Інструмент Комплект», ТОВ «Меркурій-2017», ТОВ «ЗСК», ТОВ «КІВ АВІА», ТОВ «Енергопостачсервіс», ТОВ «ТД «Підшипникцентр».

Також, слід зауважити, що контрагентів позивача віднесено до ризикових платників податків через ведення ними господарських операції з іншими контрагентами, а не з ДП «ЗАРЗ «МІГРЕМОНТ».

Жодних зауважень та доказів щодо наявності прямих ризикових операцій між ДП «ЗАРЗ «МІГРЕМОНТ» та ТОВ «Інструмент Комплект», ТОВ «Меркурій-2017», ТОВ «ЗСК», ТОВ «КІВ АВІА», ТОВ «Енергопостачсервіс», ТОВ «ТД «Підшипникцентр», матеріали адміністративної справи не містять.

Суд зауважує, що у пункті 110 рішення у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Європейський Суд з прав людини визначив, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень рішень відповідач діяв необґрунтовано, тобто без врахування всіх обставин, які мають значення при прийнятті рішень, у зв`язку з чим такі рішення підлягають скасуванню, а позовні вимоги задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький авіаційний ремонтний завод «МІГРЕМОНТ» (69013, м.Запоріжжя, вул.Військбуд, 124, ) до Головного управління ДПС у Львівській області (79026, м.Львів, вул.Стрийська, 35, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 16.01.2023 №772/13-01-07-07 та №773/13-01-07-07.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький авіаційний ремонтний завод «МІГРЕМОНТ» судовий збір в розмірі 16761,70 грн. (шістнадцять тисяч сімсот шістдесят одна гривня 70 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Новікова