Справа № 287/952/23
Суддя: Винар Л. В.
Дата ухвалення: 2023-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/952/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2023 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі :

головуючого судді Винара Л.В.

з участю секретаря Кострицької Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань Олевського районного суду Житомирської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

До Олевського районного суду Житомирської області надійшли матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Винару Л.В.

Ухвалою суду від 10.05.2023 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

01.06.2023 року від позивача ОСОБА_1 на виконання ухвали про залишення без руху надійшла до суду уточнена позовна заява з додатками.

У поданій уточненій позовній заяві ОСОБА_1 просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 464587 від 24 квітня 2023 року, винесену інспектором сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області старшим лейтенантом поліції Садовніковим Вадимом Володимировичем та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що 24.04.2023 року о 11 год. 29 хв. в м. Олевську , по вул. Пушкіна, він керував транспортним засобом марки AUDI 80, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухався по вказаній вулиці прямо у своїх справах. Будь-якої зміни перед початком руху , а тим паче зупинки по напрямку руху прямо він не мав, оскільки їхав прямо, тобто він собі їхав по даній вулиці, не починав рух і не зупинявся до тих пір , поки його з невідомих причин зупинив поліцейський , що склав оскаржувану постанову, який почекав, коли позивач зупинить транспортний засіб та чи він виконає всі вимоги ПДР під час зупинки. Також, поліцейський повідомив позивача , що він не увімкнув показник повороту та не увімкнув аварійну світлову сигналізацію при зупинці транспортного засобу на його вимогу, хоча всі вимоги Правил дорожнього руху , а саме п. 9.2а та п. 9.9б виконав, тобто подав сигнал світловими покажчиками повороту відповідного напрямку праворуч та увімкнув аварійну світлову сигналізацію при зупинці на вимогу поліцейського. Позивач зазначає, що він прохав поліцейського надати докази у підтвердження ним порушення Правил дорожнього руху чи представити свідків події , у свою чергу поліцейський не відреагував і розмова була вичерпана. Поліцейськими не проводилось жодних дій по фіксації правопорушення та збиранню доказів. Розгляд справи про адміністративне правопорушення на місці не здійснювався. Позивач зазначає, що він не порушував встановленого правопорядку. Інших вимог до нього не було адресовано. За таких обставин поліцейські покинули місце події, а позивач продовжив свій рух далі. В подальшому 27.04.2023 року на адресу позивача надійшла копія постанови серії БАБ № 464587 від 24.04.2023 року, у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, яка є предметом оскарження у даній справі згідно якої притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн. На переконання ОСОБА_1 факт вчинення ним правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП є недоведеним, оскільки подія адміністративного правопорушення ґрунтується лише на припущеннях, за відсутності належних, достовірних та допустимих доказів. Позивач стверджує, що всупереч вимогам ст.ст. 268, 285 КУпАП поліцейський не повідомив йому про те, що відносно його буде розглядатись справа про адміністративне правопорушення та провів її розгляд у його відсутність. Внаслідок цього позивач не був проінформований про характер і причини обвинувачення , висунутого проти нього у адміністративній справі. Крім того, позивач був позбавлений права надавати пояснення, заявляти клопотання, користуватись юридичною допомогою адвоката, брати участь в дослідженні обставин справи та вказувати на ті обставини, які виключають вчинення ним інкримінованого правопорушення. Також позивач не був повідомлений про результати розгляду справи. На думку позивача, враховуючи обставини справи поліцейський мав прийняти рішення про закриття провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, а не безпідставно притягувати позивача до адміністративної відповідальності. Окрім цього, позивач посилається на те , що про винесення постанови йому стало відомо лише 27.04.2023 року після надсилання її копії поштою відповідачем, тому вважає, що адміністративний позов поданий в межах строку звернення до суду.

Ухвалою суду від 05.06.2023 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Також, 20.06.2023 року від представника відповідача Головного управління Національної поліції в Житомирській області Панасюк Г.Л. до суду надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Представник відповідача вважає поданий ОСОБА_1 позов безпідставним, необґрунтованим та зазначає, що зі змісту постанови вбачається, що 24 травня 2023 року о 11 год. 29 хв. в м. Олевськ, по вул. Пушкіна, водій ОСОБА_1 керуючи авто «Ауді 80», номерний знак НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху , не увімкнув покажчик повороту , а також не увімкнув аварійну світлову сигналізацію при зупинці транспортного засобу на вимогу поліцейського про зупинку. У зв`язку з порушенням п. 9.2а, 9.9б ПДР України інспектором СРПП ВП № 2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області Садовніковим В.В. винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. 00 коп. Порушення водієм ПДР України підтверджується відеозаписом з портативного реєстратора працівників поліції, який надавався для ознайомлення позивачеві на місці зупинки транспортного засобу (відеозапис додається). Підставою зупинки транспортного засобу, яким керував позивач стало порушення ПДР, а саме не увімкнув покажчик повороту , при зміні напрямку руху, обов`язковість якого передбачена підпунктом «б» пункту 9.2 ПДР України. На думку представника відповідача, доказом встановлення вини відповідача у порушенні Правил дорожнього руху є винесена у встановленому законом порядку постанова по справі про адміністративне правопорушення та відеодокази. За правовою характеристикою , правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП вважається закінченим з моменту допущеного проступку. Не мають значення наступні дії та виправдання порушника. Поліцейський чітко сформував кваліфікуючу ознаку проступку. Позивач був повідомлений про час та місце розгляду справи, йому були роз`яснені його права передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Позивачу роз`яснено строки сплати штрафу, порядок оскарження постанови та порядок примусового виконання постанови про стягнення штрафу. Позивач відповідно до ст. 268 КУпАП мав можливість на місці ознайомитись із усіма наявними матеріалами справи, надати пояснення , докази, заявити клопотання та отримати правову допомогу. Тому позивач жодним чином не був обмежений у своїх правах та обов`язках, що зафіксовано на нагрудну камеру поліцейського. Окрім цього позивачеві надавалось відео на якому чітко видно, що позивач порушив ПДР України, на що останній також підтвердив, що покажчик повороту не вмикав. На переконання представника відповідача, жодним нормативно-правовим актом не передбачено обов`язку патрульного поліцейського забезпечувати правопорушнику фахівця в області права. Представник відповідача зазначає, що хоча КАС України і покладено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень , дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень на відповідача, однак це не може розумітися таким чином, що позивач взагалі звільнений від обов`язку доказування своїх вимог. Твердження позивача про неправомірні дії з боку поліцейського СРПП ВП № 2 Житомирського РУП ГУНП, допущені під час складання спірної постанови, є необґрунтованими, оскільки будь-яких доказів наявності таких дій суду не надано. За встановлених обставин оскаржувана постанова винесена в межах повноважень, в порядку та в спосіб визначений КУпАП із дотриманням встановленої процедури та з урахуванням всіх обставин справи, а тому ГУНП в Житомирській області вважає позовні вимоги необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Враховуючи наведене, представник відповідача просить розгляд справи здійснювати без участі представника відповідача та ухвалити судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі. Також до зазначеного відзиву представником відповідача долучений диск з відеозаписом.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, до суду надав письмову заяву з проханням розглядати справу без його участі у зв`язку з воєнним станом, позовні вимоги підтримує та просить задоволити.

Представник Головного управління Національної поліції в Житомирській області в судове засідання не з`явився, у поданому відзиві на адміністративний позов міститься прохання про розгляд справи без участі представника відповідача.

У відповідності до частини 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частиною 3 статті 2 КАС України встановлено критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 КАС України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 КАС України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 24.04.2023 року інспектором СРПП відділення поліції № 2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області Садовніковим В.В. винесено постанову серії БАБ № 464587 у справі про адміністративне правопорушення, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. 00 коп.

Як вбачається із вказаної постанови ОСОБА_1 24.04.2023 року о 11 год. 29 хв. в м. Олевську, по вул. Пушкіна, керуючи автомобілем AUDI 80, державний номерний знак НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху , не увімкнув покажчик повороту , а також не увімкнув аварійну світлову сигналізацію по зупинці транспортного засобу на вимогу поліцейського, чим порушив п. 9.2а, 9.9б ПДР.

Диспозиція ч. 2 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Верховний Суд у постанові від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням Правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ст. 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В ній повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказані мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Суд звертає увагу на те, що у матеріалах справи міститься лише постанова у справі про адміністративне правопорушення серії БАБ № 464587, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, проте відповідачем не було надано до суду жодного належного чи допустимого доказу, який би підтверджував порушення позивачем вимог ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Представник відповідача у поданому відзиві стверджує, що оскаржувана постанова винесена в межах повноважень, в порядку та в спосіб визначений КУпАП із дотриманням встановленої процедури та з урахуванням всіх обставин справи, при цьому порушення водієм ПДР України підтверджується відеозаписом з портативного реєстратора працівників поліції, який надавався для ознайомлення позивачеві на місці зупинки транспортного засобу. Також, до відзиву доданий диск з відеозаписом зазначеної події.

Оскільки відеофіксація, відповідно до ст. 251 КУпАП є одним із доказів у справі про адміністративне правопорушення, з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом досліджено диск з відеозаписом події, який долучений представником позивача до відзиву.

На вказаному диску з відеозаписом події міститься два відеофайли. Зокрема, на першому відеофайлі за № DSJ_0000000_000000 тривалістю 02 хв. 30 сек. відеозапис починається о 11 год. 42 хв. 24.04.2023 року з того як поліцейський демонструє ОСОБА_1 відеозапис про нібито вчинення ним адміністративного правопорушення, при цьому ОСОБА_1 заперечує порушення ним Правил дорожнього руху. Потім поліцейський повідомив, що буде винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Надалі відеозапис переривається.

На другому відеофайлі за № DSJ_0000000_000000 тривалістю 03 хв. 04 сек. відеозапис починається о 11 год. 35 хв. 24.04.2023 року з того як поліцейський СРПП відділення поліції № 2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області Садовніков В.В. повідомляє ОСОБА_1 , що причиною зупинки є не увімкнення покажчика повороту при зміні напрямку руху, на що ОСОБА_1 заперечує та стверджує, що він вмикав покажчик повороту. На вимогу поліцейського Дола Л.Ф. пред`явив відповідні документи. Також, поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що буде переглянуто відеозапис та якщо виявиться, що є порушення буде винесено адміністративну постанову. Надалі поліцейський сідає у службовий автомобіль та відеозапис переривається.

Зазначене, позбавляє суд можливості встановити, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем AUDI 80, державний номерний знак НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху, дійсно не увімкнув покажчик повороту, а також не увімкнув аварійну світлову сигналізацію по зупинці транспортного засобу на вимогу поліцейського, порушивши вимоги п. 9.2а, 9.9б ПДР, чим скоїв правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Окрім цього, суд звертає увагу, що постанова серії БАБ № 464587 у справі про адміністративне правопорушення, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП не підписана позивачем та у ній міститься запис про те, що позивач відмовився від підпису.

При цьому, на відеозаписі не зафіксовано, що ОСОБА_1 роз`яснювались поліцейським права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, розгляд справи проводився в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та ОСОБА_1 відмовився ознайомлюватися із постановою про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Оскаржувана позивачем постанова не містить опису обставин справи, встановлених під час розгляду справи, до неї не додано жодних доказів, типу фото, -відео чи будь-яку іншу фіксацію, показання технічних приладів та засобів, а також пояснень свідків, що свідчили би про наявність у позивача вини у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він притягнутий до відповідальності.

Суд вважає, що сама лише постанова, складена інспектором, не може бути об`єктивним доказом правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, який виконував функції нагляду та контролю за безпекою дорожнього руху.

Це відповідає позиції Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08 липня 2020 року в справі № 177/525/17 (провадження № К/9901/34580/18).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

При цьому провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

З урахуванням наведеного вище, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до відповідальності.

Таким чином, оскільки позивач заперечує скоєння правопорушення, належних доказів його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП відповідачем не надано, суд дійшов висновку про недоведеність наявності в діях позивача складу даного адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 3 ст. 241 КАС України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Крім того, суд звертає увагу на те, що способи судового захисту порушених прав, свобод або законних інтересів осіб у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені ст.286 КАС України.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З вищевказаного, суд вважає, що відповідач доказів правомірності винесення постанови не надав, вимоги позивача щодо скасування постанови є правомірними і такі позовні вимоги підлягають до задоволення, а тому оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення слід скасувати та провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 205, 241-246, 255, 286, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 122, 251, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задоволити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 464587 від 24.04.2023 року, яка винесена інспектором сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області старшим лейтенантом поліції Садовніковим Вадимом Володимировичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. 00 коп. - скасувати.

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122КУпАП - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Житомирській області, місце знаходження: 10008, м. Житомир, вул. Старий Бульвар, 5/37, Житомирської області.

Суддя: Л.В.Винар