Справа № 280/1394/23
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2023-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

26 червня 2023 року Справа № 280/1394/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стрельнікової Н.В., розглянув за правилами загального позовного провадження (в порядку письмового провадження) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України

про визнання неправомірною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати неправомірною відмову начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, у звільненні Позивача за сімейним станом;

- зобов`язати начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України звільнити інспектора прикордонної служби 2 категорії 2 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » сержанта ОСОБА_1 з військової служби за сімейним станом у зв`язку з необхідністю постійного догляду за матір`ю, на підставі підпункту «г» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Позивач в обґрунтування позову в позовній заяві зазначає, що на підставі контракту проходить службу у відповідача. Зазначає, що проживає разом з матір`ю, якій встановлено II (друга) групу інвалідності безстроково та згідно висновку № 205 від 21.11.2022, рекомендовано отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи. Позивач звернувся до відповідача рапортами від 02.12.2022 та від 18.01.2023 з проханням звільнити з військової служби у зв`язку із сімейними обставинами згідно підпункту «г» пункту 3 частини 5 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зокрема: у зв`язку з необхідністю здійснення постійного-догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка) для постійного догляду за своєю матір`ю, ОСОБА_2 на підставі висновку лікарсько- консультативної комісії закладу охорони здоров`я. Листами відповідач відмовив позивачу у звільненні зі служби у зв`язку з відсутністю підстав для звільнення за сімейними обставинами, мотивуючи відмову відсутністю у висновку лікарсько- консультативної комісії зазначення про те, що ОСОБА_2 потребує постійного стороннього догляду. Позивач не погоджується з рішенням відповідача, а тому просить суд позов задовольнити повністю.

Ухвалою судді від 13.03.2023 позовну заву було залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків.

03.04.2023 позивачем усунено недоліки позовної заяви.

Ухвалою судді від 03.04.2022, поновлено позивачу строк для звернення до суду, відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Ухвалою суду від 17.04.2023 у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі відмовлено.

24.04.2023 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Зазначив, що 18 січня 2022 року позивач звернувся з рапортом до начальника НОМЕР_1 прикордонного загону, в якому посилаючись на п.5. п.п.3 абзац 6 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» просив звільнити з військової служби у зв`язку із підтвердженою ІІ-ю групою інвалідності у матері та наявності висновку лкк від 21.11.2022 року (згідно якого та відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про соціальні послуги» фізичні особи можуть надавати соціальні послуги на непрофесійній основі отримувачам соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки та є громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями). У відповіді від 21.01.2023 позивачу було роз`яснено, що зазначена ним норма не може бути підставою для звільнення з військової служби та відповідно роз`яснено які є підстави для звільнення. 02.12.2022 позивач звернувся з рапортом до начальника НОМЕР_1 прикордонного загону, в якому посилаючись на п.п. «г» п.3 ч.5 абзац 6 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» просив звільнити з військової служби у зв`язку із необхідністю здійснення постійного догляду за хворою матір`ю, прохав звільнити в запас. У відповіді від 08.12.2022 позивачу було роз`яснено, що зазначена ним норма не може бути підставою для звільнення з військової служби та відповідно роз`яснено які є підстави для звільнення. Зауважили , що до вищевказаних рапортів позивачем не було надано жодного документа що свідчив би про необхідність постійного стороннього догляду за членом родини, та підтверджував би законну підставу для звільнення з військової служби. З огляду на наведене просить суд відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

На підставі приписів ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі контракту проходить службу у НОМЕР_1 Прикордонному загоні Державної Прикордонної служби України, у званні сержанта, на посаді інспектора прикордонної служби 2 категорії 2 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, серія 12 ААГ, №156718 від 02.01.2023, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є матір`ю Позивача, встановлено II (друга) групу інвалідності безстроково.

Відповідно до довідки об`єднання співвласників багатоквартирних будинків «Затишок 26-А» №03/12/01 від 03.12.2022 ОСОБА_2 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , разом із сином - ОСОБА_1 .

Висновком про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку, унаслідок яких вони потребують надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі № 205/8 від 21.11.2022 Комунального підприємства «Центр первинної медико санітарної допомоги №2» ЛКК, ОСОБА_2 рекомендовано отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи.

Позивач, звернувся із рапортами від 02.12.2022 та від 18.01.2023 до командування НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України з проханням звільнити його з військової служби у зв`язку із сімейними обставинами (постійному догляду за своєю матір`ю, ОСОБА_2 на підставі висновку лікарсько- консультативної комісії закладу охорони здоров`я) згідно підпункту «г» пункту 3 частини 5 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зокрема: у зв`язку з необхідністю здійснення постійного-догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

Листами командування НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 08.12.2022 № 12/7778/1-22-вих та від 21.01.2023 №14/172-23-вих Позивачу відмовлено у звільненні зі служби у зв`язку з відсутністю підстав для звільнення за сімейними обставинами, мотивуючи відмову відсутністю у висновку лікарсько- консультативної комісії зазначення про те, що ОСОБА_2 потребує постійного стороннього догляду.

Позивач не погоджуючись з рішенням командування НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби звернувся з вказаним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до преамбули Закону України «Про Державну прикордонну службу» від 03.04.2003 № 661-IV цей Закон відповідно до Конституції України визначає правові основи організації та діяльності Державної прикордонної служби України, її загальну структуру, чисельність, функції та повноваження.

Частиною 1 статті 14 Закону України «Про Державну прикордонну службу» визначено, що до особового складу Державної прикордонної служби України входять військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначені Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-ХII.

Відповідно до підп. «г» п.3 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-ХII, з наступними змінами та доповненнями, контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 Про введення воєнного стану в Україні, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У зв`язку з введенням воєнного стану, введено тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану.

Указом Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженого Законом України №7168 від 16.03.2022 року воєнний стан продовжено до 25.04.2022 року.

Указом Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженого Законом України №2212 від 21.04.2022 року воєнний стан продовжено з 25.04.2022 року на 30 діб.

Указом Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженого Законом України від 22 травня 2022 року№ 2263-IX воєнний стан продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 12 серпня 2022 року №573/2022, затвердженого Законом України від 15 серпня 2022 року№ 2500-IX воєнний стан продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 07 листопада 2022 року №757/2022, затвердженого Законом України 16 листопада 2022 року № 2738-IX воєнний стан продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Указом Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 06 лютого 2023 року №58/2023, затвердженого Законом України від 7 лютого 2023 року №2915-IX воєнний стан продовжено з 05 години 30 хвилин з 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Законом № 3057-IX від 2 травня 2023 року «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 1 травня 2023 року № 254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Згідно з ч.7 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-ХII, звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Як вбачається з п. 279 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженого указом Президента України від 29 грудня 2009 року № 1115/2009 (далі - Положення № 1115/2009) військовослужбовець може бути звільнений за сімейними обставинами або з інших поважних причин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України звільнення військовослужбовців з цих підстав здійснюється згідно з письмовими документами, які підтверджують наявність у них відповідних сімейних обставин або інших поважних причин.

Постановою Кабінету Міністрів України № 413 від 12.06.2013 затверджено Перелік сімейних обставин та інших поважних причин, що можуть бути підставою для звільнення громадян з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу.

Згідно з вищезгаданим переліком військовослужбовці, крім військовослужбовців строкової військової служби, та особи рядового і начальницького складу на їх прохання можуть бути звільнені з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу через такі сімейні обставини та інші поважні причини, зокрема, необхідність постійного стороннього догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії для осіб віком понад 18 років чи лікарсько-консультативноїкомісіїдля осіб до 18 років.

Абз.2 п.3 контракту про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України на посадах осіб сержантського складу, контракт може бути достроково припинено (розірвано) з ініціативи органу Державної прикордонної служби України або громадянина України в порядку та на підставах, визначених Положенням про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України.

Згідно з п.292 Положення № 1115/2009 наказ про звільнення військовослужбовця з військової служби видається відповідною посадовою особою. Перебування військовослужбовця у відпустці чи його тимчасова непрацездатність не є підставою для затримки видання такого наказу.

Отже, як вбачається з вищенаведених норм, контракт про проходження військової служби в Державній прикордонній службі України припиняється (розривається) за наявності підстав передбачених підп. «г» п.3 ч.5 ст.26 Закону № 2232-ХІІ.

У відповідності до пункту 6 статті 13 Закону України «Про соціальні послуги» від 17.01.2019 року № 2671-VIII, фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки та є зокрема: громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями.

Відповідно до підпункту 17 пункту 1 статті 1 Закону України «Про соціальні послуги» соціальні послуги - дії, спрямовані на профілактику складних життєвих обставин, подолання таких обставин або мінімізацію їх негативних наслідків для осіб/сімей, які в них перебувають. Особі/сім`ї можуть надаватися одна або одночасно декілька соціальних послуг. Порядок організації надання соціальних послуг затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальні послуги» соціальні послуги за типами поділяються на:

прості соціальні послуги, що не передбачають надання постійної або систематичної комплексної допомоги (інформування, консультування, посередництво, надання притулку, представництво інтересів тощо);

комплексні соціальні послуги, що передбачають узгоджені дії фахівців з надання постійної або систематичної комплексної допомоги (догляд, виховання, спільне проживання, соціальний супровід, кризове втручання, підтримане проживання, соціальна адаптація, соціальна інтеграція та реінтеграція тощо);

комплексні спеціалізовані соціальні послуги, що надаються певній категорії отримувачів соціальних послуг (ВІЛ-інфікованим особам, особам із залежністю від психотропних речовин, особам, які постраждали від торгівлі людьми, біженцям, особам із психічними розладами та іншим);

допоміжні соціальні послуги, що надаються у вигляді натуральної допомоги (продукти харчування, предмети і засоби особистої гігієни, санітарно-гігієнічні засоби для прибирання, засоби догляду, одяг, взуття та інші предмети першої необхідності, організація харчування, забезпечення паливом тощо) та технічних послуг (транспортні послуги, переклад жестовою мовою тощо).

Відповідно до ч. 4 ст. 16 Закону України «Про соціальні послуги» соціальні послуги залежно від строку надання поділяються на послуги, що надаються:

-екстрено (кризово) - невідкладно (протягом доби) у зв`язку з обставинами, що загрожують життю та/або здоров`ю отримувача соціальних послуг;

-постійно - не менше одного разу на місяць протягом більше одного року;

-тимчасово - не менше одного разу на місяць протягом до одного року;

-одноразово.

Статтею 10 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні», громадянами похилого віку визнаються особи, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а також особи, яким до досягнення зазначеного пенсійного віку залишилося не більш як півтора року, на даний час в Україні для жінок це вік 60 років.

Таким чином, соціальна послуга на непрофесійній основі у разі догляду особи похилого віку з когнітивними порушеннями передбачає постійне спільне проживання надавача послуг з особою, яка потребує догляду.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно свідоцтва про народження НОМЕР_2 (а.с. 14).

Відповідно до довідки об`єднання співвласників багатоквартирних будинків «Затишок 26-А» №03/12/01 від 03 грудня 2022 ОСОБА_2 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , разом із сином - ОСОБА_1 (а.с. 13).

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, серія 12 ААГ, №156718 від 02.01.2023, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є матір`ю Позивача, встановлено II (друга) групу інвалідності безстроково ( а.с.12).

Висновком про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку, унаслідок яких вони потребують надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі № 205/8 від 21.11.2022, виданої Комунальним підприємством «Центр первинної медико санітарної допомоги №2» ЛКК, ОСОБА_2 рекомендовано отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідно до вимог нормативних актів позивач має право на звільнення зі служби на підставі підпункту «г» пункту 3 частини 5 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», у зв`язку з необхідністю постійного догляду на непрофесійній основі за матір`ю - ОСОБА_2 , на підставі Висновку № 205/8 про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку, унаслідок яких вони погребують надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від 21.11.2022.

Таким чином, рішення командування НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України щодо відмови у звільненні позивача є неправомірним, таким що суперечить вимогам чинного законодавства.

Згідно з частинами 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про задоволення адміністративного позову.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог ст. 139 КАС України судом не вирішується, оскільки позивач згідно з п. 12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнений.

Керуючись ст. ст. 72-79, 90, 139, 241-246, 250, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, у звільненні ОСОБА_1 за сімейним станом.

Зобов`язати начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (71116, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Північна, 17-А, ) звільнити інспектора прикордонної служби 2 категорії 2 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » сержанта ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) з військової служби за сімейним станом у зв`язку з необхідністю постійного догляду за матір`ю, на підставі підпункту «г» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Стрельнікова