Справа № 577/1854/23
Суддя: Гетьман В. В.
Дата ухвалення: 2023-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 577/1854/23
Провадження № 2-а/577/11/23

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2023 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого-судді Гетьмана В.В.,

при секретарі Лиховоз Л.І.,

представника відповідача Безгинського Б.Г.,

третьої особи ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Конотопа адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Сумській області, третя особа поліцейський ВРПП Конотопського РВП ГУНП в Сумській області Макейчик Євгеній Миколайович про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із даним позовом та просить скасувати постанову серії БАБ №442759 від 09.04.2023 р. винесену поліцейським ВРПП Конотопського РВП ГУНП в Сумській обл. Макейчиком Є.М. про притягнення його до адміністративної відповідальності у виді штрафу 510 грн. за вчинення адміністративних правопорушень за ст.ст.121 ч. 5, 126 ч. 1, 122 ч. 1 КУпАП, а справу закрити. Вимоги обгрунтовує тим, що 09.04.2023 р. поліцейським ВРПП Конотопського РВП ГУНП в Сумській обл. Макейчиком Є.М. винесено спірну постанову в якій зазначено, що 09.04.2023 року об 11.05 год. в м.Конотоп по вул.Вирівській він керуючи автомобілем ВАЗ 21093 д.н. НОМЕР_1 не був пристебнутий ременем безпеки, не мав поліса обов`язкового страхування та здійснив зупинку т/з ближче ніж 10 м. від пішохідного переходу, чим порушив п.п. 2.3в, 2.1ѓ, 15.9г ПДР України. Правопорушення зафіксовано на нагрудний відеореєстратор №8086494. Не погоджується із вказаною постановою, вважає її не обгрунтованою та незаконною. 09.04.2023 р. близько 11 год. дійсно знаходився в автомобілі ВАЗ 21093 д.н. НОМЕР_1 разом зі своїми товаришами та власником т/з. Автомобіль знаходився на стоянці біля будівлі ТЦПарус м.Конотоп вул. Бр.Лузанів. Підійшов працівник поліції, почав вимагати документи на автомобіль, посвідчення водія та повідомив, що складе постанову за порушення ПДР. Поліцейський не розібравшись, порушив вимоги ст.ст.245, 280 КУпАП, не дослідив склад адміністративного правопорушення, а саме його суб`єктивну сторону. При цьому, він не керував т/з не користуючись ременями безпеки. Працівником поліції не зафіксовано даний факт, не надано таких доказів. Крім того, вважає, що поліцейський не правильно застосував до нього ст.122 ч.1 КУпАП, оскільки не паркувався на пішохідному переході чи ближче 10 м. від нього з обох боків. Автомобіль був припаркований на стоянці поряд з іншими автомобілями. На підтвердження порушення ПДР поліцейський не надав ні відеозапису, ні фотокарток із відповідними замірами відстані автомобіля від пішохідного переходу, тощо. Крім того, згідно відповіді Конотопського РВП причиною зупинки слугувала перевірка раніше даного т/з, яким керував інший водій, у якого 25.03.2023 р., 03.04.2023 р. був відсутній договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Однак, така причина зупинки т/з відсутня. Щодо фіксації правопорушення на нагрудний відеореєстратор, то дане відео не містить інформації хто керував автомобілем, чи був пристебнутий водій ременем безпеки, відсутня інформація щодо порушень правил зупинки та стоянки, перевірки договору страхування, відсутні дії працівника поліції під час розгляду справи та постанови. Відсутня інформація про роз`яснення змісту ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України, що і змусило звернутись з позовом до суду.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник ГУНП в Сумській обл. Безгинський Б.Г. заперечує задоволенню позовних вимог, надав пояснення аналогічні відзиву на позов.

Поліцейський ВРПП Конотопського РВП ГУНП в Сумській обл. Макейчик Є.М. задоволенню позовних вимог заперечує та пояснив, що позивач притягнутий до адміністративної відповідальності у встановленому законом порядку. Автомобіль ВАЗ 21093 д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 був зупинений на підставі ст. 35 ч. 1 п.2 Закону України Про національну поліцію, оскільки мав механічні ушкодження, що свідчить про несправність т/з, і водій не був пристебнутий ременем безпеки.

Відповідно до ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України

від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі по тексту ПДР).

Відповідно до ст.9 КупАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст.23 Закону України Про Національну поліцію поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

П.11 ч. 1 ст.23 Закону України Про Національну поліцію визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з ч.5 ст.14 Закону України Про дорожній рух учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За п. 1.3. ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).

Відповідно до п.1 ст.247 КупАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Ст.72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст.251 КупАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.ч. 1-3 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні (постанова Верховного Суду від 30.05.2018 р. по справі № 337/3389/16-а).

Встановлено судом, що згідно постанови серії БАБ №442759 від 09.04.2023 р. ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ст.ст.121 ч.5, 126 ч.1, 122 ч.1 КУпАП у вигляді 510 грн. штрафу (а.с. 9).

Проаналізувавши переглянуті у судовому засіданні відеозаписи з нагрудного відеореєстратора поліцейського та камери спостереження ТЦ Парус вбачається, що саме ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ 21093 д.н. НОМЕР_1 будучи не пристебнутим ременем безпеки (а.с. 40, 42). А саме, на зустріч поліцейському автомобілю рухається т/з ВАЗ 21093 д.н. НОМЕР_1 , водій якого одягнутий у білу сорочку, на фоні якої відсутній ремень безпеки. Після чого поліцейський автомобіль розвертається та поруч з ТЦ Парус зупиняє автомобіль під керуванням позивача, який виходить з нього у білій сорочці і одягається. Відеозаписи співпадають за хронологією у часі та діями учасників, доповнюють один одного. Крім того, на позивача складається протокол за ст.130 ч. 1 КупАП за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. При цьому останній не надає на вимогу поліцейського страховий поліс. Пояснюючи дослівно - Це не моя машина. Мене просто попросили сісти відвезти. Про даний факт ОСОБА_2 також зазначає у своїх поясненнях (а.с.73-75).

Згідно п.2.3 Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Відповідальність за ч.5 ст. 121 КупАП наступає за порушення правил користування ременями безпеки.

Відповідно до п. 2.1 «г» Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтверджуючі документи (посвідчення).

Відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП наступає за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Суд зауважує, що диспозиція ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність саме за непред`явлення на вимогу поліцейського страхового полісу, незважаючи на те, що особа може мати дійсний страховий поліс.

На підтвердження того факту, що позивач вчинив адміністративні правопорушення передбачені ст.ст. 126 ч.1, 121 ч. 5 КУпАП, відповідач надав матеріали відеофіксації, про що зазначено у постанові про його притягнення до адміністративної відповідальності.

Проаналізувавши цей доказ, суд встановив, що саме позивач керував автомобілем не пристебнутий ременем безпеки та, на вимогу поліцейського, не пред`явив страховий поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних т/з.

Крім того, суд приходить до висновку, що у поліцейського були всі наявні на те підстави для зупинки т/з під керуванням позивача, згідно ст. 35 ч. 1 п.2 Закону України Про національну поліцію, оскільки мали місце механічні ушкодження, що свідчить про несправність автомобіля, і водій не був пристебнутий ременем безпеки, тобто порушення ПДР. Відповідно, при складанні протоколу щодо порушень ПДР, поліцейський мав право витребувати у водія поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних т/з. При цьому останньому було роз`яснено права за ст.268 КупАП, про що свідчить його підпис у оскаржуваній постанові (а.с. 9).

Тому суд, враховуючи докази, які є у справі, погоджується із доводами відповідача про те, що позивач вчинив адміністративні правопорушення передбачені ст.ст. 126 ч.1, 121 ч. 5 КупАП.

Що стосується позовних вимог в частині незаконного притягнення ОСОБА_2 за ст. 122 ч. 1 КУ пАП, то вони підлягають задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

З вищевказаних відеозаписів не вбачається на якій відстані від пішохідного переходу здійснив зупинку позивач. Відсутні будь-які заміри відстані за допомоги спеціальних засобів.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП, на думку суду, є недоведеним.

Відповідно до ст. 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно ст.286 ч. 3 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем при розгляді справи не було доведено правомірності прийняття оскаржуваної постанови про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КУпАП, оскільки не надано жодного та допустимого доказу вчинення ним вказаного адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги в частині скасування постанови серії БАБ №442759 від 09.04.2023 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.122 ч.1 КупАП є законними, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, понесені позивачем витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви в розмірі 536,80 грн. підлягають стягненню пропорційно задоволених позовних вимог за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП України в Сумській області.

Керуючись ст.ст. 286, 72-77, 271, 272 КАС України, ст.ст. 122, 222, 251, 252 КпАП України,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову серії БАБ №442759 від 09 квітня 2023 року в частині притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.122 ч.1 КупАП скасувати, а справу закрити.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції України в Сумській області на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце мешкання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , 178 (сто сімдесят вісім) грн. 93 коп. понесених судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце мешкання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач Головне управління Національної поліції в Сумській області, юридична адреса м.Суми, вул.Герасима Кондратьєва, 23.

Третя особа поліцейський ВРПП Конотопського РВП ГУНП в Сумській області Макейчик Євгеній Миколайович, юридична адреса м.Конотоп Сумської області, пр.Миру, 14.

Повний текст рішення суду складено 28 червня 2023 року.

Суддя Гетьман В. В.