Справа № 480/973/23
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2023-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 червня 2023 року Справа № 480/973/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Прилипчука О.А.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/973/23
за позовом Керівника Окружної прокуратури міста Суми в інтересах держави в особі Управління містобудування та архітектури Сумської обласної державної адміністрації
до Сумської міської ради
Сумський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки
про зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
До Сумського окружного адміністративного суду звернувся Керівник Окружної прокуратури міста Суми в інтересах держави в особі Управління містобудування та архітектури Сумської обласної державної адміністрації з позовною заявою до Сумської міської ради, в якій просить:
В обґрунтування позовних зазначив, що окружною прокуратурою міста Суми під час здійснення представницьких повноважень вивчено стан охорони культурної спадщини на території міста Суми та встановлено, що на території Сумської міської ради знаходиться об`єкт культурної спадщини місцевого значення - Будинок Линтварьової (Адмінбудинок), що розташований за адресою: м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 30, проте охоронний договір щодо збереження вказаної пам`ятки архітектури не укладено.
Вказаний будинок зведений у II пол. XIX ст. та знаходиться на перехресті нинішніх вул. О.Аніщенка та вул. Г.Кондратьєва. Це двоповерхова, цегляна будівля, архітектура фасадів якої витримана в стилі неоренесансу.
Розпорядженням представника Президента України від 28.12.1992 №349 (за п/№25) вказаний об`єкт взято під охорону, існуючий охоронний №163-См (присвоєний новий охоронний №2796-См).
Опрацюванням офіційних відомостей з сайту Міністерства культури та інформаційної політики встановлено, що вказаний об`єкт включено до переліку пам`яток культурної спадщини місцевого значення Сумської області, які занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України відповідно до наказу Міністерства культури, молоді та спорту України від 10.02.2020 № 630 Про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України.
Держава забезпечує збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність, вживає заходів для повернення в Україну культурних цінностей народу, які знаходяться за її межами.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 24 Закону України Про охорону культурної спадщини власник або уповноважений ним орган, користувач зобов`язані утримувати пам`ятку в належному стані, своєчасно провадити ремонт, захищати від пошкодження, руйнування або знищення відповідно до цього Закону га охоронного договору.
Використання пам`ятки повинно здійснюватися відповідно до режимів використання, встановлених органами охорони культурної спадщини, у спосіб, що потребує якнайменших змін і доповнень пам`ятки та забезпечує збереження її матеріальної автентичності, просторової композиції, а також елементів обладнання, упорядження, оздоби тощо.
Статтею 23 Закону України Про охорону культурної спадщини передбачено, що усі власники пам`яток, щойно виявлених об`єктів культурної спадщини чи їх частин або уповноважені ними органи (особи) незалежно від форм власності на ці об`єкти зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір.
Охоронний договір є актом за участю суб`єкта владних повноважень та співвласника пам`ятки культурної спадщини, має форму договору, визначає взаємні права та обов`язки його учасників у публічно-правовій сфері (реалізація державного управління охороною культурної спадщини) і укладається на підставі ст. 23 Закону України Про охорону культурної спадщини. Укладання такого договору відбувається замість видання індивідуального акта органу охорони культурної спадщини, яким покладається на власника зобов`язання щодо забезпечення збереження пам`ятки, щойно виявленого об`єкта культурної спадщини чи її (його) частини.
Укладання охоронних договорів спрямоване на реалізацію державної політики у сфері охорони культурної спадщини. Такими договорами не вирішується питання власності на об`єкт культурної спадщини, а встановлюється режим використання пам`яток та відповідальність за порушення такого режиму.
Таким чином, законом передбачено обов`язкове укладення власником або уповноваженим ним органом, користувачем пам`ятки чи її частини, охоронного договору з відповідним органом культурної спадщини після переходу права власності.
Сумська міська рада як власник об`єкта культурної спадщини зобов`язана була укласти охоронний договір з органом охорони культурної спадщини.
З інформації Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради від 25.01.2023 №06.01-18/532 слідує, що охоронний договір на вказану пам`ятку архітектури відсутній.
Таким чином, відповідач не виконує свого обов`язку з укладення охоронного договору на об`єкт культурної спадщини - Будинок Линтварьової (Адмінбудинок), що знаходиться у АДРЕСА_1 з органом охорони культурної спадщини, у зв`язку з чим керівник Окружної прокуратури міста Суми в інтересах держави в особі Управління містобудування та архітектури Сумської обласної державної адміністрації звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 09.02.2023 відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що позивач у позовні заяві зазначив, що обов`язок укладення охоронного договору покладається саме на власника пам`ятки, а не на орган охорони культурної спадщини і саме від нього повинна виходити ініціатива щодо укладення охоронного договору, з чим відповідач не погоджується.
Статтею 23 Закону України Про охорону культурної спадщини передбачено, що усі власники пам`яток, щойно виявлених об`єктів культурної спадщини чи їх частин або уповноважені ними органи (особи) незалежно від форм власності на ці об`єкти зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір.
Порядком укладення охоронних договорів на пам`ятки культурної спадщини, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 № 1768 передбачено, що власник пам`ятки чи її частини або уповноважений ним орган (особа) зобов`язаний не пізніше ніж через один місяць з моменту отримання пам`ятки чи її частини у власність або у користування укласти охоронний договір в відповідним органом охорони культурної спадщини.
Таким чином, із аналізу положень Закону № 1805-ІІІ та Порядку № 1768 слідує, що юридичні або фізичні особи у власності або користуванні яких перебувають об`єкти культурної спадщини чи їх частини зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір встановленого зразка до якого мають бути додані додаткові документи.
Отже, ініціювати укладення охоронного договору може не лише власник пам`ятки, а також особа в користуванні якої вона перебуває.
Зазначена правова позиція сформульована Верховним Судом у постанові від 13.12.2018 у справі № 826/4605/16.
Наведений в адміністративному позові об`єкт культурної спадщини місцевого значення з 15.05.2009 перебуває в користуванні Сумського обласного військового комісаріату, що підтверджується договорами оренди нерухомого майна від 15.09.2009 № УМВК-0255 та від 03.07.2019 ДЗРП-0259.
Відповідно до пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 № 634 Про особливості оренди державного та комунального майна у період дії військового стану договори оренди комунального майна, строк дії яких завершується у період воєнного стану, вважаються продовженими на період дії військового стану та протягом чотирьох місяців з дати припинення чи скасування воєнного стану.
Отже, станом на момент розгляду справи, зазначений об`єкт перебуває в користуванні у Сумського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (колишній Обласний військовий комісаріат).
Пунктами 6.2.18 та 5.2.16 зазначених договорів передбачено, що обов`язок по укладенню охоронного договору покладається на орендаря.
Відповідно до вимог ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконанням сторонами.
Отже, враховуючи викладене, Сумська міська рада вважає, що є неналежним відповідачем, оскільки охоронний договір повинен був укласти користувач зазначеного об`єкта культурної спадщини, який не виконав свого зобов`язання, а тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с. 31-33).
Ухвалою суду від 27.03.2023 залучено по справі в якості співвідповідача по справі -Сумський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки.
30.03.2023 Окружною прокуратурою м. Суми надіслано відзив відповідь на відзив, в якому зазначено про обов`язок саме Сумської міської ради укласти охоронний договір, а тому вважає доводи зазначені у відзиві необґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.
02.05.2023 Сумський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки надіслав відзив на адміністративний позов, в якому зазначив, що саме Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради укладає охоронні договори на пам`ятки в межах повноважень, делегованих органом охорони культурної спадщини» щодо укладення охоронного договору.
Дослідивши матеріали адміністративної справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні відносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів.
Судом встановлено, що на території Сумської міської ради знаходиться об`єкт культурної спадщини місцевого значення - Будинок Линтварьової (Адмінбудинок), що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що не заперечувалось сторонами.
Відповідно до інформації Управління містобудування та архітектури Сумської обласної державної адміністрації, викладеної у листі від 31.01.2023 № 01-11, пам`ятка архітектури місцевого значення - ОСОБА_1 (другої половини ХІХ століття), що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , взята на державний облік за розпорядженням Представника Президента України від 28.12.1992 №349 з охоронним номером 163-См та занесена до Державного реєстру нерухомих пам`яток України наказом Міністерства культури, молоді та спорту України від 10.02.2020 № 630 з охоронним номером 2796-См (а.с. 21).
Листом окружної прокуратури міста Суми № 51-407вих-23 від 18.01.2023 зобов`язано Сумську міську раду, в комунальній власності територіальної громади якої знаходиться пам`ятка архітектури місцевого значення, у строк до 25.01.2023 надати інформацію про те, чи укладено охоронний договір щодо збереження вказаного об`єкту, чи дотримуються істотні умови вказаного договору, які заходи вживались для укладення охоронного договору на вказаний об`єкт (а.с. 17).
Листом № 06.01-18/532 від 25.01.2023 Департаментом забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради повідомлено, що за наявними в Управлінні архітектури та містобудування Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради даними вказана будівля знаходиться понад 25 років в постійному користуванні на умовах оренди Сумського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (колишнього Обласного військового комісаріату). При цьому для укладення охоронного договору на вищевказану будівлю ця державна установа до міського органу архітектури та містобудування (в різні роки: управління та департамент) за цей період не зверталася. Згідно зі статтею 6 Закону України Про охорону культурної спадщини органи охорони культурної спадщини місцевого самоврядування можуть забезпечувати укладення охоронних договорів на пам`ятки в межах повноважень, делегованих органом охорони культурної спадщини вищого рівня відповідно до закону. Спеціально уповноваженими органами з охорони культурної спадщини Сумської обласної державної адміністрації, а саме управлінням культури, а з 2021 року і управлінням містобудування та архітектури, таке делегування структурним -підрозділам Сумської міської ради не надавалося, а охоронні договори на пам`ятки культурної спадщини укладалися між власниками/користувачами пам`яток та вищевказаними підрозділами Сумської обласної державної адміністрації (а.с. 18).
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 54 Конституції України, культурна спадщина охороняється законом. Держава забезпечує збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність, вживає заходів для повернення в Україну культурних цінностей народу, які перебувають за її межами.
Правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об`єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь регулюються Законом України "Про охорону культурної спадщини".
Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень Закону України "Про охорону культурної спадщини" об`єкти, включені до списків (переліків) пам`яток історії та культури відповідно до Закону Української PCP "Про охорону і використання пам`яток історії та культури", визнаються пам`ятками відповідно до цього Закону.
Згідно зі ст. 1 Закону України "Про охорону культурної спадщини", культурна спадщина - сукупність успадкованих людством від попередніх поколінь об`єктів культурної спадщини;
об`єкт культурної спадщини - визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов`язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об`єкти (об`єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об`єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність;
пам`ятка культурної спадщини - об`єкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, або об`єкт культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом, до вирішення питання про включення (невключення) об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України.
Держава забезпечує збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність, вживає заходів для повернення в Україну культурних цінностей народу, які знаходяться за її межами.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 24 Закону України "Про охорону культурної спадщини" власник або уповноважений ним орган, користувач зобов`язані утримувати пам`ятку в належному стані, своєчасно провадити ремонт, захищати від пошкодження, руйнування або знищення відповідно до цього Закону та охоронного договору.
Використання пам`ятки має здійснюватися відповідно до визначених або встановлених режимів використання, у спосіб, що потребує якнайменших змін і доповнень пам`ятки та забезпечує збереження її матеріальної автентичності, просторової композиції, а також елементів обладнання, упорядження, оздоби тощо.
Статтею 23 Закону України "Про охорону культурної спадщини" передбачено, що усі власники пам`яток, щойно виявлених об`єктів культурної спадщини чи їх частин або уповноважені ними органи (особи) незалежно від форм власності на ці об`єкти зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір.
Охоронний договір є актом за участю суб`єкта владних повноважень та співвласника пам`ятки культурної спадщини, має форму договору, визначає взаємні права та обов`язки його учасників у публічно-правовій сфері (реалізація державного управління охороною культурної спадщини) і укладається на підставі ст. 23 Закону України "Про охорону культурної спадщини". Укладання такого договору відбувається замість видання індивідуального акта органу охорони культурної спадщини, яким покладається на власника зобов`язання щодо забезпечення збереження пам`ятки, щойно виявленого об`єкта культурної спадщини чи її (його) частини.
Укладання охоронних договорів спрямоване на реалізацію державної політики у сфері охорони культурної спадщини. Такими договорами не вирішується питання власності на об`єкт культурної спадщини, а встановлюється режим використання пам`яток та відповідальність за порушення такого режиму.
Таким чином, законом передбачено обов`язкове укладення власником або уповноваженим ним органом, користувачем пам`ятки чи її частини, охоронного договору з відповідним органом культурної спадщини після переходу права власності.
Отже, охоронний договір, укладений на підставі ст. 23 Закону України "Про охорону культурної спадщини", є адміністративним договором. Такий висновок наведений у постанові Верховного Суду від 23.12.2019 у справі №806/1536/18, який враховується судом при розгляді даної справи.
Частиною 3 статті 23 Закону України "Про охорону культурної спадщини" передбачено, що порядок укладання охоронних договорів та їхні типові форми затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 2 Порядку укладення охоронних договорів на пам`ятки культурної спадщини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 № 1768 (далі - Порядок) власник пам`ятки чи її частини або уповноважений ним орган (особа) зобов`язаний не пізніше ніж через один місяць з моменту отримання пам`ятки чи її частини у власність або у користування укласти охоронний договір з відповідним органом охорони культурної спадщини.
Так, Верховний Суд у постанові від 13.12.2018 у справі №826/4605/16 зазначив наступне.
Пунктом 5 Порядку №1768 зафіксовано, що в охоронному договорі, складеному за зразком згідно з додатком, зазначаються особливості режиму використання пам`ятки, види і терміни виконання реставраційних, консерваційних, ремонтних робіт, робіт з упорядження її території, інших пам`яткоохоронних заходів, необхідність яких визначається відповідним органом охорони культурної спадщини.
Відповідно до пункту 6 Порядку №1768 до охоронного договору додаються: 1) акт технічного стану пам`ятки (форма якого затверджується центральним органом виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини) на момент укладення охоронного договору. Для ансамблів (комплексів) складається окремий акт на кожний їх об`єкт. Акт технічного стану поновлюється не рідше ніж раз на 5 років. Якщо стан пам`ятки значно змінився (після проведення ремонтних, реставраційних та інших робіт чи внаслідок дії чинників, що призвели до руйнування або пошкодження), - у п`ятиденний термін після його зміни; 2) опис культурних цінностей і предметів, які належать до пам`ятки, знаходяться на її території чи пов`язані з нею і становлять історичну, наукову, художню цінність, з визначенням місця і умов зберігання та використання; 3) план поверхів пам`яток-будівель і споруд (у масштабі 1:100); 4) план інженерних комунікацій та зовнішніх мереж (за наявності); 5) генеральний план земельної ділянки, на якій розташована пам`ятка (у масштабі 1:50, 1:100, 1:500, 1:1000 або 1:2000); 6) паспорт пам`ятки.
Таким чином, як убачається з вищевикладених норм чинного законодавства, юридичні або фізичні особи, у власності або користуванні яких перебувають об`єкти культурної спадщини чи їх частини, зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір встановленого зразка до якого мають бути додані додаткові документи.
Суд не приймає до уваги посилання представника Сумської міської ради на договір оренди ДЗРП-0259 нерухомого майна, зокрема п.5.2.16 щодо перекладання обов`язку укладення охоронного договору на Сумський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, оскільки чинним Законом України "Про охорону культурної спадщини" та Порядком №1768 передбачено обов`язок укладення охоронного договору саме власником майна.
Крім того, ч.2 ст.23 Закону України "Про охорону культурної спадщини" визначено, що при передачі пам`ятки, щойно виявленого об`єкта культурної спадщини чи її (його) частини у володіння, користування чи управління іншій особі істотною умовою договору про таку передачу є забезпечення особою, якій передається пам`ятка, щойно виявлений об`єкт культурної спадщини чи її (його) частина, збереження пам`ятки, щойно виявленого об`єкта культурної спадщини чи її (його) частини відповідно до вимог цього Закону та умов охоронного договору, укладеного власником або уповноваженим ним органом (особою) з відповідним органом охорони культурної спадщини.
Отже, на користувача об`єкта культурної спадщини може бути покладено виключно дотримання умов охоронного договору укладеного між власником об`єкту та уповноваженим органом.
Як встановлено судом, пам`ятка архітектури місцевого значення - ОСОБА_1 (другої половини ХІХ століття), що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , є власністю місцевого значення Сумської міської ради (а.с.22).
Таким чином, Сумська міська рада, як власник об`єкта культурної спадщини, було зобов`язане укласти охоронний договір з органом охорони культурної спадщини.
Проте, згідно листа від 25.01.2023 № 01-11/49 відповідач повідомив прокуратуру, що охоронні договори ним не укладались (а.с. 16).
Станом на час розгляду справи судом, в матеріалах справи відсутні докази укладання відповідачем охоронного договору на об`єкт культурної спадщини - місцевого значення - ОСОБА_1 (другої половини ХІХ століття), що розташований за адресою: м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 30.
Таким чином, всупереч вищевказаним нормам законодавства Сумська міська рада дотепер не виконує свого обов`язку з укладення охоронного договору на об`єкт культурної спадщини місцевого значення - ОСОБА_1 (другої половини ХІХ століття), що розташований за адресою: м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 30, з органом охорони культурної спадщини.
При цьому, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про охорону культурної спадщини" до повноважень органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції належить забезпечення захисту об`єктів культурної спадщини від загрози знищення, руйнування або пошкодження
З огляду на викладене, відповідач зобов`язаний укласти охоронний договір на пам`ятку архітектури місцевого значення - ОСОБА_1 (другої половини ХІХ століття), що розташований за адресою: АДРЕСА_1 з Управлінням містобудування та архітектури Сумської обласної державної адміністрації, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Оскільки судові витрати позивача складаються лише із сум сплаченого судового збору, то підстави для їх розподілу відсутні.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов Керівника Окружної прокуратури міста Суми в інтересах держави в особі Управління містобудування та архітектури Сумської обласної державної адміністрації до Сумської міської ради, Сумський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки про зобов`язання вчинити дії задовольнити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.А. Прилипчук