Справа № 640/5912/20
Суддя: Бужак Наталія Петрівна
Дата ухвалення: 2023-06-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/5912/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Бужак Н. П.

Суддів: Степанюка А.Г., Кобаля М.І.

За участю секретаря: Єжелі А.О.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 серпня 2022 року, суддя Огурцов О.П., у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання бездіяльності протиправною та стягнення коштів,-

У С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача в частині невиплати відшкодування у розмірі 199 105,28 гривень за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_1 ;

- стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 шкоду, яка дорівнює гарантованій сумі відшкодування коштів в розмірі 199105,28 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем протиправно не виплачено гарантовану суму відшкодування за вкладом позивача, право на отримання якого визначено рішенням суду, яке набрало законної сили. При цьому, наразі у зв`язку з ліквідацією банківської установи виплату гарантованого відшкодування припинено, а тому позивач вважає, що з відповідача необхідно стягнуту шкоду, яка завдана внаслідок несвоєчасної виплати гарантованого відшкодування, в розмірі суми вкладу.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 серпня 2022 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо невиплати ОСОБА_1 відшкодування у розмірі 199105,28 гривень за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Стягнуто з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 кошти у розмірі 199105 (сто дев`яносто дев`ять тисяч сто п`ять) гривень 28 копійок за вкладом, розміщеним згідно з договором банківського вкладу від 27.06.2014 № 42266, укладеним між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством "Комерційний Банк "Український фінансовий світ". Стягнуто з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 2831 (дві тисячі вісімсот тридцять одна) гривня 85 копійок.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено,що повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб як ліквідатора ПАТ «КБ «УФС» припинено, та, відповідно, повноваження Уповноваженої особи, які були делеговані Фондом гарантування також припинено. Архівні документи банку передані на зберігання до Національного банку України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційну скаргу подано на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав проведення розгляду апеляційної скарги за участю учасників справи у відкритому судовому засіданні.

В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.06.2014 між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Український фінансовий світ» укладено договір банківського вкладу (депозиту)«Планер» № 42266.

Відповідно до пункту 1.1 Договору депозиту Банк приймає від Вкладника на вкладний (депозитний) рахунок грошові кошти в сумі 15 000,00 доларів США у тимчасове строкове користування на строк до 28 липня 2014 року та зобов`язується сплачувати проценти за його користування.

У подальшому, 14.08.2014 на підставі постанови Правління Національного банку України від 14.08.2014 № 491 "Про віднесення ПАТ "КБ "Український фінансовий світ" до категорії неплатоспроможних" Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 69 "Про запровадження тимчасової адміністрації".

Постановою Правління Національного банку України від 10.11.2014 № 717 відкликано банківську ліцензію та ліквідовано ПАТ "КБ Український фінансовий світ".

На підставі рішення Виконавчої дирекції Фонду від 13.11.2014 № 119 розпочато процедуру ліквідації ПАТ "КБ Український фінансовий світ" з відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб відповідно до плану врегулювання з 13.11.2014.

Наказом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової ліквідації ПАТ "КБ Український фінансовий світ" Гончарова С.І. № 6 від 18.11.2014 визнано нікчемними транзакції та договір банківського вкладу (депозиту), що укладений між банком та позивачем, та застосовано наслідки нікчемності договору банківського вкладу (депозиту), з підстав, викладених у пункті 7 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.06.2017 у справі № 826/10825/15 визнано протиправними дії та рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Комерційний банк "Український фінансовий світ" Гончарова Сергія Івановича щодо визнання нікчемними договору банківського вкладу (депозиту) «ПЛАНЕР» № 42266 від 27.06.2014, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ "Комерційний банк "Український фінансовий світ", та операцій з внесення та перерахування грошових коштів по рахунку, відкритому на виконання вказаного договору та зобов`язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Комерційний банк "Український фінансовий світ" Оберемка Романа Анатолійовича надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо виплати відшкодування у розмірі 199 105 грн 28 коп. за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_1 за договором банківського вкладу (депозиту) «ПЛАНЕР» № 42266 від 27.06.2014, укладеним з ПАТ "Комерційний банк "Український фінансовий світ".

05.08.2017 позивач звернулась до уповноваженої особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Комерційний банк "Український фінансовий світ" із заявою про виконання рішення суду, а також до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з заявою від 01.09.2017 про виплату гарантованої суми відшкодування.

Листом від 27.11.2017 № 34-036-23841/Р Фонд гарантування вкладів фізичних осіб запропонував надати відомості щодо заміни паспорта.

Позивач звернулась до уповноваженої особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Комерційний банк "Український фінансовий світ" із заявою від 03.03.2018 про надання даних нового паспорта.

Листом від 16.03.2018 № 254 уповноважена особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Комерційний банк "Український фінансовий світ" Оберемко Р.А. повідомив, що листом від 12.03.2018 № 224 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб передано виправлення стосовно паспортних даних.

Позивач звернулась до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з заявою від 18.03.2018 з заявою про виплату гарантованого відшкодування.

Листом від 18.04.2018 № 34-036-8048/18 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб повідомив позивача, що кошти за вкладом визнані речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000066, а тому виплата коштів можлива виключно після прийняття відповідних процесуальних рішень у кримінальних провадженнях.

03.09.2019 відповідач листом № 30-036-15276/19 повідомив позивача, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03.05.2019 накладено арешт на гарантовану суму відшкодування за вкладом позивача, у зв`язку з чим заборонено відчужувати, розпоряджатись та використовувати зазначені кошти.

Крім того повідомлено про те, що 05.06.2019 подано документи державному реєстратору юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань для державної реєстрації припинення банку як юридичної особи, з огляду на що завершено 05.06.2019 виплати гарантованих сум відшкодування коштів вкладникам ПАТ "Комерційний банк "Український фінансовий світ".

Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" № 4452-VI від 23.02.2012 року встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Відносини, що виникають у зв`язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України (стаття 1).

Пунктами 3, 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти; вкладник - це фізична особа (крім фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Згідно з ч. 3 ст. 12 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами: 1) визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду; 2) визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; 3) визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення Фондом відповідної узагальненої бази даних; 3-1) призначає працівників, до повноважень яких належить проведення моніторингу стану дотримання банком вимог порядку формування та ведення баз даних про вкладників, проведення банком банківських операцій, у тому числі збір інформації та копій документів, необхідних для підготовки проекту плану врегулювання, забезпечення проведення оцінки активів банку в порядку, встановленому Фондом; 4) приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 5) затверджує порядок визначення банків-агентів та визначає на підставі цього порядку банків-агентів; 6) приймає рішення про оплату Фондом витрат, пов`язаних із процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду; 7) встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунка з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб; 8) встановлює додаткові вимоги до порядку розкриття банками інформації для вкладників про умови надання банківських послуг із залучення вкладів.

У відповідності до положень статті 20 Закону № 4452-VI Фонд є єдиним розпорядником коштів, акумульованих у процесі його діяльності.

Кошти Фонду не включаються до Державного бюджету України, не підлягають вилученню і можуть використовуватися Фондом виключно для: 1) виплати гарантованої суми відшкодування вкладникам коштів за вкладами відповідно до цього Закону; 2) покриття витрат, пов`язаних з виконанням покладених на Фонд функцій та повноважень, зокрема, пов`язаних з процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду, у тому числі витрат Фонду, передбачених частиною восьмою статті 39 цього Закону; 2-1) погашення облігацій і виплата доходів за ними (сплата векселів), враховуючи витрати, пов`язані з їх розміщенням (видачею); 2-2) покриття витрат, пов`язаних із залученими Фондом кредитами; 3) забезпечення поточної діяльності Фонду, утримання його апарату, розвитку його матеріально-технічної бази в межах кошторису витрат, затвердженого адміністративною радою Фонду; 4) надання фінансової підтримки приймаючому або перехідному банку; 7) надання цільової позики банку для оплати витрат, пов`язаних із здійсненням діяльності банку, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 36, пунктами 7 і 8 частини другої статті 37 та частиною четвертою статті 47 цього Закону; 8) формування статутного капіталу перехідного банку, спеціалізованої установи; 10) повернення гарантійних внесків, перерахованих учасниками відкритого конкурсу у випадках, передбачених цим Законом.

Частиною 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Виконання зобов`язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов`язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

Положеннями статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом шести днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур`єр», «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до частин другої, третьої, п`ятої статті 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не пізніше наступного робочого дня після початку тимчасової адміністрації Фонд розміщує інформацію про запровадження тимчасової адміністрації в банку на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет і не пізніше ніж через 10 днів публікує її в газетах «Урядовий кур`єр» або «Голос України».

Виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду. Уповноважена особа Фонду повинна відповідати вимогам, встановленим Фондом. Рішення про призначення уповноваженої особи Фонду доводиться Фондом до головного офісу банку та до кожного відокремленого підрозділу банку негайно.

Під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

Частинами першою, третьою статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після початку процедури виведення Фондом банку з ринку, є нікчемними.

Отже, Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» пов`язує виникнення права на відшкодування суми коштів за вкладом разом з нарахованими на дату віднесення банку до категорії неплатоспроможних відсотками з настанням таких обставин:

1) прийняття Національним банком України рішення про віднесення відповідного банку до категорії неплатоспроможних;

2) наявність на дату віднесення банку до категорії неплатоспроможних у фізичної особи банківського вкладу за договором, укладеним до вказаної дати;

3) наявність на зазначеному банківському вкладі фізичної особи коштів разом з нарахованими відсотками на суму не менше 10 грн;

4) включення уповноваженою особою Фонду фізичної особи до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування суми коштів за вкладами, з визначенням конкретної суми відшкодування;

5) затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників, які мають право на відшкодування сум коштів за банківськими вкладами, відповідно до складеного уповноваженою особою Фонду переліку вкладників;

6) опублікування Фондом оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур`єр», «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет, що здійснюється не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Як убачається із матеріалів справи, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.06.2017 у справі № 826/10825/15 визнано протиправними дії та рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Комерційний банк "Український фінансовий світ" Гончарова Сергія Івановича щодо визнання нікчемними договору банківського вкладу (депозиту) «ПЛАНЕР» № 42266 від 27.06.2014, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ "Комерційний банк "Український фінансовий світ", та операцій з внесення та перерахування грошових коштів по рахунку, відкритому на виконання вказаного договору та зобов`язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Комерційний банк "Український фінансовий світ" Оберемка Романа Анатолійовича надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо виплати відшкодування у розмірі 199 105 грн 28 коп. за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_1 за договором банківського вкладу (депозиту) «ПЛАНЕР» № 42266 від 27.06.2014, укладеним з ПАТ "Комерційний банк "Український фінансовий світ".

Разом з тим, Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного банку «Комерційний банк «Українській фінансовий світ» подано до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про позивача як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом у Публічному акціонерному товаристві «Комерційний акціонерний банк» Український фінансовий світ» та включено позивача до Загального реєстру вкладників.

Отже, виходячи з аналізу вищевикладеного вбачається, що позивача було включено до Загального Реєстру вкладників, у зв`язку з чим він мав отримати суму гарантованого відшкодування коштів за вкладами у розмірі 199 105 грн 28 коп.

Проте, відповідачем станом на момент розгляду цієї справи кошти у сумі 199105,28 грн позивачу не виплачено.

Таким чином, статус позивача як вкладника вже встановлено у справі № 826/10825/15, а тому в силу положень частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України доказуванню не підлягають.

Колегія суддів зазначає, що предметом справи не є питання статусу позивача як вкладника та обов`язку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити позивача до відповідного реєстру. Це питання вже було вирішено адміністративним судом. Предметом спору є бездіяльність відповідача, що полягає у невиплаті позивачу гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом (депозитом) на виконання постанови суду у справі №826/10825/15.

Разом з тим, матеріали справи свідчать, що відповідач посилався на те, що кошти за вкладом позивача визнані речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000066, а тому їх виплата можлива виключно після прийняття відповідних процесуальних рішень.

Проте, посилання відповідача на наявність постанови слідчого про визнання об`єктів речовими доказами в якості підстави для відмови позивачу у виплаті гарантованої суми є протиправною з огляду те, що нормами чинного законодавства відповідна підстава для відмови у виплаті гарантованої вкладнику суми не передбачена.

Положеннями статті 26 Закону № 4452-VI передбачено обмеження у виплаті відшкодування виключно у разі накладення арешту на рахунок. Проте, доказів накладення арешту на кошти, розміщені на рахунках позивачів у ПАТ «КБ «УФС» матеріали справи не містять.

З огляду на те, що позивача було включено до Загального реєстру, однак, сума гарантованого відшкодування не виплачена, а підстави, що вказані відповідачем для невиплати відповідної суми є протиправними.

Окрім того, здійснення слідчими СВ Печерського району УП ГУНП в м. Києва досудового розслідування у кримінальному провадженні не є причиною неможливості вжиття заходів, спрямованих на відшкодування коштів позивачу з моменту набрання законної сили рішення суду по справі № 826/10825/15, яким, зокрема, визнано протиправними дії та рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Комерційний банк "Український фінансовий світ" Гончарова Сергія Івановича щодо визнання нікчемними договору банківського вкладу (депозиту) «ПЛАНЕР» № 42266 від 27.06.2014, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ "Комерційний банк "Український фінансовий світ", та операцій з внесення та перерахування грошових коштів по рахунку, відкритому на виконання вказаного договору.

У подальшому, відповідач посилався на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03.05.2019 у справі № 757/21167/19-к, якою накладено арешт на гарантовану суму відшкодування за вкладом позивача, у зв`язку з чим заборонено відчужувати, розпоряджатись та використовувати зазначені кошти.

Водночас, ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 24.01.2020 по справі N 759/19765/19 кримінальне провадження від 12.06.2017 № 0000117 закрито. Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03.05.2019 по справі № 757/21167/19-к на грошові кошти на рахунку позивача як вкладника ПАТ "КБ "УФС", скасовано.

При цьому, як вірно зауважено судом першої інстанції, відповідачем не наведено належних обґрунтувань стосовно зволікань із проведенням виплат позивачу гарантованої суми відшкодування коштів за її вкладом у ПАТ "КБ "УФС".

Окрім того досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0017478 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частини четвертої статті 190 Кримінального кодексу України, не є підставою не виконувати відповідачем управлінські функції щодо виплати гарантованої державою суми відшкодування за банківським вкладом у межах граничного розміру за рахунок коштів Фонду.

Вказана правова позиція узгоджується з позицією Верховного Суду у подібних правовідносинах, викладеною, зокрема, у постановах від 29.07.2019 у справі № 826/19565/15, від 10.09.2020 у справі № 815/2015/16 та від 18.10.2020 у справі № 808/1041/17.

Колегія суддів зазначає, що у спірних правовідносинах Фонд гарантування вкладів фізичних осіб виконує управлінські функції щодо виплати гарантованої державою суми відшкодування за банківським вкладом у межах граничного розміру за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб незалежно від перебігу процедури ліквідації банку, продажу його майна.

Колегія суддів відхиляє покликання апелянта на частину першу статті 598 Цивільного кодексу України, згідно якої зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, та частину сьому статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відповідно до якої Фонд завершує виплату гарантованих сум відшкодування коштів за вкладами у день подання документів для внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб запису про ліквідацію банку як юридичної особи, оскільки відповідач не обґрунтував підстав невиплати коштів позивачу ані у період з 13 листопада 2014 року № 119 (початок процедури ліквідації ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ») по 14 серпня 2019 року (внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису № 6007762 про припинення державної реєстрації ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» як юридичної особи), ані в період з 29 листопада 2015 року (дата набрання законної сили рішенням у справі № 826/1507/15) по 14 серпня 2019 року.

Також колегія суддів зауважує, що до припинення банку відповідач мав близько п`яти років для виконання зобов`язань перед позивачем щодо виплати йому відшкодування коштів за вкладом. Однак зобов`язання не виконав. Зважаючи на вищенаведене, припинення банку як юридичної особи не може бути підставою для невиплати позивачу відшкодування, передбаченого законодавством та судовим рішенням.

При цьому, право громадянина на власність як важливий атрибут правової держави і демократичного суспільства закріплено в Конституції України, у якій установлено основні положення щодо власності (статті 13, 41, 142 та 143 Конституції України), закріплено рівність усіх суб`єктів права власності (статті 1 та 13 Конституції України), гарантії права власності та обов`язки власників (статті 13 і 41 Конституції України). Крім того, стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.

Поширення на грошові кошти, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника), режиму права власності підтверджується положеннями статей 1058, 1066 Цивільного кодексу України та статей 8, 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні», відповідно до яких, зокрема, власник рахунку має право у будь-який час розпоряджатися коштами, які перебувають на такому рахунку на умовах та у порядку, встановленому Законом та договором.

Дотримання прав вкладників банків передусім проявляється в законодавчих гарантіях повернення всієї суми вкладу та процентів на неї або доходів у іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором банківського вкладу (частина перша статті 1058 Цивільного кодексу України). У разі визнання банку неплатоспроможним гарантією забезпечення прав вкладників є поетапне відшкодування, в порядку передбаченому законом, суми за вкладом: Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку; у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом, в порядку загальних правил відшкодування за процедурами ліквідації.

Відповідно до позиції Конституційного Суду України, сформованої у рішенні від 22.09.2005 року № 5-рп/2005, до обмеження прав належить звуження їх змісту й обсягу, проте сутність змісту основного права не може бути порушена. Крім того, у рішенні від 22.05.2018 № 5-р/2018 Конституційний Суд України зазначив, що обмеження стосовно реалізації конституційних прав не можуть бути свавільними та несправедливими, мають установлюватися виключно Конституцією й законами, переслідувати легітимну мету, бути зумовленими суспільною необхідністю її досягнення, пропорційними й обґрунтованими.

Враховуючи вищенаведене, зміст статті 41 Конституції України поширюється на право вкладника - фізичної особи вимагати отримання відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду.

З огляду на внесення 14 серпня 2019 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису № 6007762 про припинення державної реєстрації ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» як юридичної особи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що належним способом захисту прав позивача, крім визнання протиправною бездіяльності відповідача, є стягнення з відповідача на користь позивача гарантованої суми відшкодування коштів в розмірі, який визначений у постанові Київського апеляційного адміністративного суду від

Аналогічна позиція була висловлена в постановах Верховного Суду від 29 квітня 2021 року у справі № 200/14379/19-а, від 26 травня 2021 року у справі № 200/2345/20-а, від 26 травня 2021 року у справі № 200/3647/20-а, від 19 серпня 2021 року у справі № 200/3636/20-а та від 08 вересня 2021 року у справі № 200/3695/20-а, від 18 травня 2022 року у справі № 640/7551/19.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, оскільки суд всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 серпня 2022 року.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 серпня 2022 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Степанюк А.Г.

Кобаль М.І.