Справа № 420/3419/23
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2023-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

26 червня 2023 р. м.Одеса Справа № 420/3419/23

Суддя П`ятого апеляційного адміністративного суду Танасогло Т.М., розглянувши матеріали апеляційної скарги Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 травня 2023 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю Текстиль М до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування митної вартості товарів №UA 500020/2022/000240/2 від 12.09.2022 року,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08 травня 2023 року позовну заяву ТОВ Текстиль М задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Одеською митницею подано на зазначене судове рішення апеляційну скаргу, яка не відповідає вимогам ч.5 ст.296 КАС України, а саме до апеляційної скарги не було додано доказу сплати судового збору.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.06.2023 року, дану апеляційну скаргу було залишено без руху, апелянту надано строку для усунення недоліків.

Ухвалу апеляційного суду від 12.06.2023 року скаржник отримав цього ж дня 12.06.2023р.

Однак, протягом встановленого судом строку недоліку скарги не усунув, доказу сплати судового збору не надав.

Водночас, 21.06.2023р. від апелянта до суду надійшло клопотання, у якому посилаючись на відсутність у Одеської митниці можливості надати доказ оплати судового збору через відсутність в умовах воєнного стану бюджетних надходжень на оплату судового збору, просить про відстрочення сплати судового збору або продовження строку для усунення недоліків.

Надаючи оцінку вказаному клопотанню слід зазначити, що приписами ч. 1 ст. 133 КАС України передбачено можливість суду, враховуючи майновий стан сторони, своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Наведена вище норма кореспондує з приписами ст.8 Закону України "Про судовий збір", згідно ч.1 якої визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення, а також якою закріплені умови для такого відстрочення або розстрочення.

Отже, процесуальним законом та Законом України «Про судовий збір» регламентовано право суду в тому числі на відстрочення сплати судового збору, при цьому єдиною підставою для такого зокрема відстрочення є врахування судом незадовільного (тяжкого) майнового стану сторони.

При цьому, заявник такого клопотання має обов`язок щодо доведення фактів відповідно до його прохання про відстрочення від сплати судового збору, обґрунтування обставин, які свідчать про неможливість або наявність значних труднощів в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, тощо.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати належні і допустимі, у розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України, докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Таким чином, для застосування судом положень ч. 1 ст. 133 КАС України повинні бути відповідні правові підстави, в іншому ж випадку, як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 р. у справі "Креуз проти Польщі", вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Між тим, звертаючись до суду із клопотанням про відстрочення сплати судового збору, заявник жодним чином не обґрунтував таку необхідність, жодного належного доводу у підтвердження неможливості сплати судового збору за подання даної апеляційної скарги не навів, не підтвердив існування обставин для відстрочення оплати судового збору у розумінні вимог ст. 133 КАС України та ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», не надав відповідних доказів відсутності у нього коштів для сплати судового збору за подання цієї апеляційної скарги.

Тобто, апелянтом не підтверджено неможливість своєчасно та у повному обсязі сплатити судовий збір (не надано ані кошторису установи, ані довідки до фінансового відділу про потребу коштів, копії платіжного доручення, направленого до казначейської служби, з доказами неможливості проведення сплати, тощо).

З огляду на наведене вище, клопотання апелянта в частині відстрочення сплати судового збору є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Отже, апелянт має надати суду доказ сплати судового збору на виконання вимог ст. 296 КАС України.

Водночас, викладене не позбавляє апелянта повторно заявити клопотання щодо відстрочення сплати судового збору, з наданням відповідних доказів, відповідно до приписів процесуального закону та ЗУ Про судовий збір.

З приводу продовження строку для усунення недоліків. Суддя-доповідач зазначає, що згідно ч.2 ст.121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

З огляду на приписи наведеної норми, враховуючи доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, щодо неможливості усунення недоліку апеляційної скарги в межах наданого судом строку, суд вважає за можливе продовжити скаржнику строк для усунення недоліку апеляційної скарги на визначений строк.

Керуючись ст.ст. 121, 325, 328 КАС України, суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання Одеської митниці задовольнити частково.

Продовжити Одеській митниці строк для усунення недоліків апеляційної скарги, визначених в ухвалі апеляційного суду від 12.06.2023р., які полягають у наданні до суду доказу сплати судового збору за подання цієї апеляційної скарги до 06.07.2023р. включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.М. Танасогло