Справа № 240/19829/22
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2023-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 червня 2023 року

м. Київ

справа №240/19829/22

адміністративне провадження №К/990/21812/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Шарапи В.М., суддів Берназюка Я.О., Чиркіна С.М., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Юревичем Ігорем Вікторовичем на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07.12.2022 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.04.2023 у справі №240/19829/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати з 26.02.2022 підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, що проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

- зобов`язати відповідача з 26.02.2022 нарахувати та виплатити підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам, встановлених на 01 січня календарного року щомісяця.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 07.12.2022, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.04.2023, позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити з 26.02.2022 нарахування та виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, відповідно до статті 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у розмірі, що дорівнює двом прожитковим мінімумам для працездатних осіб, розмір якого встановлено законом на 01 січня календарного року.

В задоволенні іншої частини позову - відмовлено.

На адресу Верховного Суду 19.06.2023 надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , подана адвокатом Юревичем Ігорем Вікторовичем (направлена поштовим зв`язком 10.06.2023), в якій скаржник просить скасувати рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07.12.2022, постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.04.2023 та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

За правилами частини 1 статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Верховним Судом встановлено, що касаційну скаргу подано без додержання вимог процесуального закону, що діяв на час її подання.

Відповідно до частини 1 статті 329 КАС України, касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з частиною 2 статті 329 КАС України встановлено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день (частина 6 статті 120 КАС України).

Суд апеляційної інстанції оскаржувану постанову ухвалив 27.04.2023, відтак тридцятиденний строк оскарження (з врахуванням вихідних днів) закінчився 29.05.2023. Водночас, касаційну скаргу скаржником направлено поштовим зв`язком до Верховного Суду 10.06.2023, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.

У касаційній скарзі скаржник зазначає, що копію оскаржуваної постанови ним отримано 07.06.2023, про що свідчить відмітка на першому аркуші, на підтвердження чого, долучив до скарги цю копію.

Водночас, як вбачається із поданої копії, на її першому аркуші зазначені лише вхідні та вихідні номер та дата, що не можна розцінювати як належні докази невчасного направлення судом апеляційної інстанції копії судового рішення та її пізнього отримання скаржником.

Ба більше, слід зауважити, що наводячи у тексті касаційної скарги аргументи про дату отримання копії постанови, скаржник, при цьому, не заявляє клопотання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження

Верховний Суд наголошує, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судових рішень у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

З урахуванням викладеного вище, скаржнику необхідно:

- порушити питання про поновлення строку касаційного оскарження із зазначенням поважних причин,

- надати докази на обґрунтування причин пропуску строку касаційного оскарження (поштовий конверт із відбитком календарного штемпеля; довідка з суду про ненаправлення судового рішення скаржнику у визначені законом строк та спосіб; копії матеріалів справи, які свідчать про ненаправлення судового рішення скаржнику у визначений законом строк та спосіб тощо).

Частиною 3 статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи наведене вище, касаційну скаргу слід залишити без руху.

Керуючись статтями 169, 329, 330, 332 КАС України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Юревичем Ігорем Вікторовичем на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07.12.2022 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.04.2023 у справі №240/19829/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії - залишити без руху.

Встановити скаржнику десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення зазначених вище недоліків касаційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

СуддіВ.М. Шарапа
Я.О. Берназюк
С.М. Чиркін