Справа № 520/4225/23
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2023-06-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

28 червня 2023 року № 520/4225/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Департамент патрульної поліції звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- зобов`язати ОСОБА_1 повернути табельну вогнепальну зброю 9 мм пістолет «Форт-17» (номенклатурний № НОМЕР_1 ), 28 патронів калібру 9x18 мм (номенклатурний № НОМЕР_2 ), бронежилет 2 класу захисту «Корсар М-1-2» (номенклатурний № НОМЕР_3 ), спеціальні засоби-наручники металеві «БР-М-92» (номенклатурний № НОМЕР_4 ), газовий балон «ТЕРЕН-4М» (номенклатурний № НОМЕР_5 ), палицю гумову ПГ-М (номенклатурний № НОМЕР_6 ) або компенсувати його вартість у розмірі 55679,40 (п`ятдесят п`ять тисяч шістсот сімдесят дев`ять) гривень 40 (сорок) копійок.

В обґрунтування позовної заяви позивачем зазначено, що відповідачем не було повернуто після звільнення зі служби в лавах Департаменту патрульної поліції майно, яке видавалась задля виконання функцій поліцейського. Відповідачу було направлено лист-претензію, яким вимагалось повернути відповідне майно, проте останній дій щодо повернення такого майна вчинено не було. Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом задля захисту своїх порушених прав.

Ухвалою суду від 24.03.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі.

Харківським окружним адміністративним судом на виконання положень ст.130 Кодексу адміністративного судочинства України було розміщено оголошення щодо повідомлення відповідача ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі №520/4225/23. Дане оголошення розміщене на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет та офіційному веб-сайті Харківського окружного адміністративного суду.

Однак, відповідач правом подання відзиву на позов не скористався, заяв або клопотань до суду не направив.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Також, під час розгляду справи представником позивача 19.06.2023 року було подано до суду заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої останній просить суд змінити позовні вимоги у справі №520/4225/23 та викласти їх у наступній редакції:

- зобов`язати ОСОБА_1 компенсувати вартість бронежилету 2 класу захисту «Корсар М-1-2» (номенклатурний № 7), спеціальних засобів-наручників металевих «БР-М-92» (номенклатурний № НОМЕР_4 ), газового балону «ТЕРЕН-4М» (номенклатурний № НОМЕР_5 ), палиці гумову ПГ-М (номенклатурний № НОМЕР_6 ) у розмірі 4528,60 (чотири тисячі п`ятсот двадцять вісім) гривень 60 коп.

В обґрунтування поданої заяви вказано, що оскільки пістолет «Форт-17», два магазини до нього та 28 пістолетних патронів калібру 9 мм, закріплених за ОСОБА_1 було повернуто, то позовна заява в частині повернення та компенсації вказаного майна немає предмету спору.

Надаючи оцінку поданій до суду представником позивача заяві, суд зазначає наступне.

Приписами ст. 47 КАС України передбачено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

У разі подання будь-якої заяви, визначеної частиною першою або третьою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у судовому рішенні.

Враховуючи обставини того, що подання позивачем до суду заяви про зменшення позовних вимог обумовлено обставинами часткового повернення у власність позивача майна, то суд приходить до висновку про наявність підстав для прийняття її до розгляду.

Відтак, розгляд даної справи здійснюється судом з урахуванням заява позивача про зменшення позовних вимог від 19.06.2023 року.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову та заперечень проти нього, суд встановив наступне.

Відповідно до акту «Про проведення повної інвентаризації озброєння в управлінні патрульної поліції з Харківській області Департаменту патрульної поліції» від 17.11.2022 № 4873/41/14/01-2022 виявлено відсутність табельної вогнепальної зброї - 9 мм пістолет «Форт-17» (номенклатурний № НОМЕР_1 ), 28 патронів калібру 9x18 мм (номенклатурний № НОМЕР_2 ), засобу індивідуального захисту - бронежилет 2 класу захисту «Корсар М-1-2» (номенклатурний № НОМЕР_3 ), відсутність спеціальних засобів - наручники металеві «БР-М-92» (номенклатурний № 3), газовий балон «ТЕРЕН-4М» (номенклатурний № НОМЕР_5 ), палицю гумову ПГ-М (номенклатурний № 1).

Так, під час розгляду справи встановлено, що рапортом від 14.01.2020 року ОСОБА_1 було висловлено прохання закріпити за ним на постійне зберігання засіб індивідуального захисту - бронежилет 2 класу захисту «Корсар М-1-2» (номенклатурний № НОМЕР_3 ), а згідно з рапортом від 30.10.2018 року останній просив закріпити за ним спеціальні засоби - наручники металеві «БР-М-92» (номенклатурний № НОМЕР_4 ), газовий балон «ТЕРЕН-4М» (номенклатурний № НОМЕР_5 ); рапортом від 09.04.2020 закріпити за ним палицю гумову «ПГ-М» (номенклатурний № НОМЕР_6 ).

Відомості внесені у картку обліку озброєння № 434/Р-368 підтверджують отримання відповідачем ОСОБА_1 майна, а саме: бронежилету 2 класу захисту «Корсар М-1-2» (номенклатурний № 7), спеціальних засобів - наручники металеві «БР-М-92» (номенклатурний № 3), газовий балон «ТЕРЕН-4М» (номенклатурний № НОМЕР_5 ), палицю гумову ПГ-М (номенклатурний № 1), що засвідчено власним підписом відповідача.

Отже, представником позивача у позовній заяві вказано, що засіб індивідуального захисту бронежилет та спеціальні засоби були закріплені за інспектором взводу № 2 роти № 4 батальйону № 1 управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Золотарьовим Віталієм Вікторовичем.

Також, представником позивача зазначено, що оскільки за приписами частини третьої статті 6 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" особа за шкоду, завдану розкраданням або втратою озброєння, зброї та боєприпасів до неї, несе підвищену матеріальну відповідальність у кратному співвідношенні до вартості такого майна, але не більше десятикратного розміру, то розмір матеріальної шкоди слід вважати: 4528,60 грн. за бронежилет 2 класу захисту «Корсар М-1-2» (номенклатурний № 7) вартістю 3730 (три тисячі сімсот тридцять) грн. 00 коп. та спеціальні засоби - наручники металеві «БР-М-92» (номенклатурний № 3) вартістю 594 (п`ятсот дев`яносто чотири) грн. 00 коп., газовий балон «ТЕРЕН-4М» (номенклатурний № 2) вартістю 39 (тридцять дев`ять) грн. 60 коп., палиця гумову ПГ-М (номенклатурний № 1) вартістю 165 (сто шістдесят п`ять) грн. 00 коп.

Водночас, представником позивача вказано, що зазначене майно належить Департаменту патрульної поліції та придбане для виконання патрульними поліцейськими покладених на них обов`язків.

Згідно вимог пункту 4 розділу V Інструкції з організації забезпечення, зберігання та експлуатації озброєння в Національній поліції України, затвердженої наказом МВС України 11.10.2018 № 828 (далі - Інструкція № 828) табельну вогнепальну зброю та боєприпаси до неї закріплюють за поліцейськими на весь час служби. У разі переведення чи переміщення поліцейського до іншого органу (підрозділу) поліції або звільнення зі служби в поліції видана та закріплена за ним зброя, боєприпаси підлягають здаванню до КЗЗ за місцем одержання. Спеціальні засоби, картка-замісник та відповідне спорядження здають відповідальному за озброєння, про що він робить відмітки в облікових документ.

Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 01.06.2022 року № 814 о/с ОСОБА_1 було звільнено зі служби в поліції.

У позовній заяві представником позивача вказано, що при звільненні отримане майно відповідачем повернуто не було.

22.10.2022 року ОСОБА_1 було направлено лист-претензію № 4288/41/14/03-2022 про повернення набутого майна, підстави володіння яким відпали, проте жодних дій відповідачем вчинено не було.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам, суд зазначає наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Законом України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» № 160-IX від 3 жовтня 2019 року (далі - Закон № 160-IX) визначено підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону № 160-IX у цьому Законі нижченаведені терміни вживаються в такому значенні: військова частина, установа, організація, заклад - орган військового управління, військова частина, військовий навчальний заклад, військовий навчальний підрозділ вищого навчального закладу, установа, організація Міністерства оборони України, Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, функціональний підрозділ Центрального управління, регіональний орган, інший орган, установа, заклад Служби безпеки України, правоохоронного органу спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України чи орган, підрозділ, формування, установа, навчальний заклад Міністерства внутрішніх справ України, Державного бюро розслідувань та військові прокуратури, в яких проходять службу військовослужбовці, поліцейські та особи рядового і начальницького складу (проходять збори військовозобов`язані та резервісти); інше майно - нерухоме та рухоме державне майно (крім військового майна, закріпленого за військовою частиною, установою, організацією, закладом), майно, залучене під час мобілізації, а також грошові кошти; командир (начальник) - командир (начальник, керівник) військової частини, установи, організації, закладу; матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності; пряма дійсна шкода (далі - шкода) - збитки, завдані військовій частині, установі, організації, закладу шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна, погіршення або зниження його цінності, а також витрати на відновлення чи придбання військового та іншого державного майна замість пошкодженого або втраченого, надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків. До шкоди не включаються доходи, які могли бути одержані за звичайних обставин, якщо таких збитків не було б завдано.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.6 Закону №160-IX особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій.

Згідно з ч.3 ст.6 Закону №160-IX особа за шкоду, завдану розкраданням або втратою озброєння, зброї та боєприпасів до неї, несе підвищену матеріальну відповідальність у кратному співвідношенні до вартості такого майна, але не більше десятикратного розміру.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону №160-IX розмір завданої шкоди встановлюється за фактичними втратами на підставі даних бухгалтерського обліку з урахуванням цін, що діють на період розгляду питання про притягнення особи до матеріальної відповідальності. У разі відсутності таких даних розмір шкоди визначається суб`єктами оціночної діяльності відповідно до законодавства або за рішенням суду.

Під час розгляду справи встановлено, що згідно довідок про вартісну оцінку завданої шкоди №174, №180 №172, №173 від 02.12.2022 року розмір матеріальної шкоди, завданої відповідачем слід вважати: 4528,60 грн. за бронежилет 2 класу захисту «Корсар М-1-2» (номенклатурний № 7) вартістю 3730 (три тисячі сімсот тридцять) грн. 00 коп. та спеціальні засоби - наручники металеві «БР-М-92» (номенклатурний № 3) вартістю 594 (п`ятсот дев`яносто чотири) грн. 00 коп., газовий балон «ТЕРЕН-4М» (номенклатурний № 2) вартістю 39 (тридцять дев`ять) грн. 60 коп., палиця гумову ПГ-М (номенклатурний № 1) вартістю 165 (сто шістдесят п`ять) грн. 00 коп.

Згідно з ч.1 ст.12 Закону № 160-IX у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.

Під час розгляду справи відповідачем не було надано до суду доказів добровільного відшкодування завданої шкоди, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що належним способом захисту порушених прав позивача є стягнення з ОСОБА_1 вартості бронежилету 2 класу захисту «Корсар М-1-2» (номенклатурний № 7), спеціальних засобів-наручників металевих «БР-М-92» (номенклатурний № НОМЕР_4 ), газового балону «ТЕРЕН-4М» (номенклатурний № НОМЕР_5 ), палиці гумову ПГ-М (номенклатурний № НОМЕР_6 ) у розмірі 4528,60 грн. на користь позивача.

Приписами ч.1 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог Департаменту патрульної поліції.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-262, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Департаменту патрульної поліції (вул. Федора Ернста, буд. 3, м.Київ, 03048) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_7 , АДРЕСА_1 ) вартість бронежилету 2 класу захисту «Корсар М-1-2» (номенклатурний № 7), спеціальних засобів-наручників металевих «БР-М-92» (номенклатурний № 3), газового балону «ТЕРЕН-4М» (номенклатурний № НОМЕР_5 ), палиці гумову ПГ-М (номенклатурний № 1) у розмірі 4528 (чотири тисячі п`ятсот двадцять вісім) грн. 60 коп. на користь Департаменту патрульної поліції (вул. Федора Ернста, буд. 3, м.Київ, 03048, код ЄДРПОУ - 40108646).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Мельников Р.В.