Справа № 200/4729/22
Суддя: Чекменьов Г.А.
Дата ухвалення: 2023-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2023 року Справа№200/4729/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Чекменьова Г.А., розглянувши в спрощеному (письмовому) провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, третя особа Пенсійний фонд України, про оскарження рішень, визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив суд:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови в призначенні пенсії та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії від 30.06.2022 № 58, від 20.07.2022 № 58, від 19.08.2022 № 58;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити пенсію позивачу з 22.06.2022, зарахувавши до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди роботи у відповідності із записами трудових книжок серії НОМЕР_1 , та НОМЕР_2 з 02.07.2001 по 06.08.2001, з 03.09.2001 по 08.01.2003, з 09.01.2003 по 09.03.2004, з 10.03.2004 по 08.08.2008, з 19.08.2008 по 23.09.2008, з 02.10.2008 по 30.08.2010, з 06.09.2010 по 15.07.2011, з 01.08.2011 по 28.09.2012, з 01.10.2012 по 01.11.2014, з 20.11.2014 по 08.11.2017, з 15.11.2017 по 22.06.2022, до страхового стажу роботи - період навчання з 01.09.1996 по 09.06.2000.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що з 22.06.2022 тричі звертався із заявами про призначення пенсії, проте отримував відмови в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. Позивач має необхідний пільговий стаж роботи 25 років необхідний для призначення пенсії відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Вважає дії відповідачів неправомірними, оскільки трудовий стаж підтверджений трудовою книжкою. Також підлягає зарахуванню до пільгового стажу період навчання, а спірні періоди роботи підлягають зарахуванню відповідно до Роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення». На підставі наведеного просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою судді від 31 жовтня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін.

Згідно зі статтею 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є, в тому числі, розумні строки розгляду справи судом. Статтею 6 Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. За визначенням пункту 11 частини першої статті 4 КАС України розумний строк - найкоротший строк розгляду і вирішення адміністративної справи, достатній для надання своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту порушених прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах.

Тому, відповідно до наведених норм, справа розглянута впродовж розумного строку, необхідного для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, враховуючи обставини збройної агресії проти України.

Відповідач-1 - Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області надало відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що у спірних правовідносинах відповідач діяв у спосіб та у межах повноважень, визначених чинним законодавством. Відповідачем прийняте правомірне та обґрунтоване рішення про відмову у призначенні пенсії від 30.06.2022 № 58 у зв`язку з недостатністю необхідного стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці. До пільгового стажу не зараховано період роботи з 02.07.2001 по 06.08.2001 згідно з довідкою № 101, так як зазначена в довідці назва посади не відповідає назві посади зазначеній в трудовій, до страхового стажу роботи не враховано період навчання з 01.09.1996 по 09.06.2000, згідно диплома НОМЕР_3 оскільки не зазначена дата початку навчання.

Відповідач-2 - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у відзиві на позовну заяву заперечив проти задоволення позовних вимог, зазначив, що рішенням від 20.07.2022 № 58 правомірно відмовив у призначенні пенсії, оскільки до пільгового стажу роботи не врахував періоди роботи відповідно до довідки № 101арх, № 102арх, та № 103арх від 2021, оскільки у довідках зазначена не повна дата видачі. У пільговій довідці № 101арх від 2021 зазначена назва посади не відповідає назві посади зазначеній в трудовій книжці, а також не надано атестації робочих місць № 1690 від 31.12.1997, № 1513 від 20.12.2013 та відповідні додатки до них. Крім того до страхового стажу не враховано період навчання з 01.09.1996 по 09.06.2000, оскільки у дипломі НОМЕР_3 не зазначено дати початку навчання, а додаток до диплому - не надався.

Відповідач-3 - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області у відзиві на позовну заяву зауважив про те, що заяви позивача про призначення пенсії розглядались різними управліннями Пенсійного фонду за правилами екстериторіальності. Отже управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області не вчинялись дії по розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком. Спірними у справі є рішення інших управлінь Пенсійного фонду, таким чином відсутні підстави для звернення з позовом саме до управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Відповідач-4 - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області належним чином повідомлений про розгляду справи судом. Відзив відповідача до суду не надійшов.

Відповідно до вимог частини 2 статті 175 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Третя особа - Пенсійний фонд України пояснень по суті позову не надав.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини.

Позивач, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_5 та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

22.06.2022 ОСОБА_1 через веб-портал електронних послуг Пенсійного Фонду України надав заяву №1356 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням від 30.06.2022 № 58 Головного управлінням Пенсійного фонду України в Вінницькій області, відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону № 1058 у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу - 25 років. В оскаржуваному рішенні зазначено, що пільговий стаж позивача за списком № 1 складає 1 рік 1 місяць 28 днів, стаж підземний за постановою № 202 складає 2 роки 6 місяців 2 дні, стаж підземний на провідних посадах складає 16 років 5 місяців 13 днів. До пільгового стажу не зараховано період роботи з 02.07.2001 по 06.08.2001 згідно довідки № 101, так як назва посади зазначена в довідці не відповідає назві посади зазначеній в трудовій, період навчання з 01.09.1996 по 09.06.2000, згідно диплома НОМЕР_3 оскільки не зазначена дату початку навчання.

12.07.2022 року ОСОБА_1 повторно звернувся із заявою про призначення пенсії.

Рішенням від 20.07.2022 № 58 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону № 1058 у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу роботи. В оскаржуваному рішенні зазначено, що пільговий стаж роботи позивача становить 7 років 4 місяці 18 днів. До пільгового стажу роботи не враховано періоди роботи відповідно до довідки № 101арх, № 102арх, та № 103арх. від 2021, оскільки у довідках зазначена не повна дата видачі. У пільговій довідці № 101арх. від 2021 зазначена назва посади яка не відповідає назві посади зазначеній в трудовій книжці, а також не надано атестації робочих місць № 1690 від 31.12.1997, № 1513 від 20.12.2013 та відповідні додатки до них. У додатковому коментарі зазначено, що відділом обслуговування громадян №5 направлена (вих.№9202/15 від 22.06.2022) на перевірку до відділу контрольно-перевірочної роботи довідку №26/986 від 20.12.2021. Також до страхового стажу не враховано період навчання з 01.09.1996 по 09.06.2000, оскільки у дипломі НОМЕР_3 не зазначено дати початку навчання, а додаток до диплому - не надався.

12.08.2022 року ОСОБА_1 в чергове звернувся із заявою про призначення пенсії.

Рішенням від 19.08.2022 № 58 Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону № 1058 у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу роботи. В оскаржуваному рішенні зазначено, що пільговий стаж роботи ОСОБА_1 , становить 23 роки 16 днів. Крім того зазначено, що до пільгового стажу роботи зараховано всі періоди, згідно з наданими документами. До страхового стажу не враховано період навчання з 01.09.1996 по 09.06.2000 оскільки відсутній додаток до диплому із зазначенням дати початку навчання.

Відповідно до оскаржуваних рішень до стажу позивача не зараховані такі періоди:

навчання з 01.09.1996 по 09.06.2000 оскільки відсутній додаток до диплому із зазначенням дати початку навчання;

період роботи з 02.07.2001 по 06.08.2001 згідно з довідкою № 101, так як зазначена в довідці назва посади не відповідає назві посади зазначеній в трудовій книжці;

періоди роботи відповідно до довідки № 101арх, № 102арх, та № 103арх. від 2021, оскільки у довідках зазначена не повна дата видачі, не надано атестації робочих місць № 1690 від 31.12.1997, № 1513 від 20.12.2013 та відповідні додатки до них.

Згідно із записами трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 29.06.2000, ОСОБА_1 з 02.07.2001 по 06.08.2001 був учнем гірника поверхні, на період практики з повним підземним робочим днем в шахті ГХК «Краснолиманська». В наданій довідці № 101арх від 2021 року зазначено, що в період з 02.07.2001 по 06.08.2001 позивач був учнем гірника підземним, що передбачена списком № 1. Записи містять підписи відповідальної особи та печатки установи.

Надані довідки № 101арх № 102арх, та № 103арх. від 2021 оформлені належним чином та місять записи, що підтверджені записами в трудових книжках позивача серії НОМЕР_1 від 29.06.2000 та серії НОМЕР_2 від 20.11.2014.

На підтвердження навчання позивачем наданий диплом молодшого спеціаліста Ясинуватського будівельного технікуму транспортного будівництва за спеціальністю «зварювальне виробництво» кваліфікацією технік-технолог від 09.06.2000. В той же час трудова книжка серії НОМЕР_1 від 29.06.2000 містить запис про навчання ОСОБА_1 в період з 01.09.1996 по 09.06.2000 та запис серії диплома НОМЕР_3 .

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам суд зазначає , що відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон №1058-IV).

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Пунктом 1 частини 1 статті 9 Закону № 1058-ІV визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначається, в тому числі, пенсія за віком.

За приписами частини 3 статті 114 Закону № 1058-ІV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік.

Перелік робіт та професій, зайнятість на яких протягом 25 років дає право на призначення пенсії незалежно від віку, визначається постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202 «Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років».

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII та частини 1 статті 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з пунктом 2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення. Показники, зазначені у цих Списках обов`язково повинні бути підтверджені у карті оцінки умов праці робочого місця за результатами атестації і можуть записуватись у дужках.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 затверджено порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до пунктів 1.6, 1.7 якого, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Розділом 2 цього Порядку визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії. Відповідно до підпункту 2 пункту 2.1 цього Порядку до заяви про призначення пенсії за віком мають бути додані у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з пунктами 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637, в тих випадках, коли у трудовій книжці немає відомостей, які визначають право на пенсію на пільгових умовах чи за вислугою років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств та організацій.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період робот; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка; атестація робочого місця.

Зазначену довідку видає підприємство, установа чи організація, де працювала особа. Якщо підприємство в стадії ліквідації, то уточнюючу довідку надає ліквідатор або його правонаступник на підставі первинних документів за час виконання робіт.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до підпункту 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників № 58 від 29 липня 1993 року (далі Інструкція № 58) трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок № 383).

Порядок № 383 регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року (пункту 3 Порядку № 383).

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Згідно з пунктом 4.2. Порядку результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу наданому підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання постанови № 442, затвердженого Постановою Кабінетом Міністрів України від 01 серпня 1992 року (який набрав чинності 21 серпня 1992 року) Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року № 41.

Як випливає із зазначених нормативних актів, основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: картка умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

В той же час, аналіз норм щодо атестації дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Проте, не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах та не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Аналогічна правова позиція висловлена в Постанові Великої Палати Верховного Суду у адміністративній справі 520/15025/16-а від 19 лютого 2020 року.

З огляду на викладене, уточнююча довідка може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями в тих випадках, коли відсутня трудова книжка або відсутні відповідні записи у трудовій книжці.

Спірний пільговий період роботи позивача за Списком № 1 з 02.07.2001 по 06.08.2001 учнем гірника поверхні, на період практики з повним підземним робочим днем в шахті ГХК «Краснолиманська» підтверджений записом в трудовій книжці та довідкою № 101арх від 2021 року.

Посилання відповідачами на невідповідність назви посади зазначеній в довідці назві посади зазначеній в трудовій книжці містить формальні ознаки, оскільки є уточнюючий запис про практику з повним підземним робочим днем в шахті. Доказів звернення відповідачів до підприємства із уточнюючим запитом щодо умов роботи позивача в період з 02.07.2001 по 06.08.2001 суду не надано.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 3 статті 44 Закону № 1058-IV та статті 101 Закону № 1788-XII закріплено право органів Пенсійного фонду вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Крім того положеннями Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Тому, за наявності розбіжностей у трудовій книжці стосовно назви посади та щодо роботи на поверхні чи в підземних умовах підлягають врахуванню відомості уточнюючої довідки, яка видається саме на усунення таких розбіжностей.

Не зарахування Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області періодів роботи позивача відповідно до довідки № 101арх, № 102арх, та № 103арх. від 2021, через відсутність повної дати видачі та не надання відомостей атестації робочих місць № 1690 від 31.12.1997, № 1513 від 20.12.2013 та відповідних додатків до них, з урахуванням наведених висновків також не є підставою для відмови позивачу у зарахуванні періодів роботи до пільгового стажу за наявності відповідних записів у трудовій книжці. До того ж надані довідки прийняті іншими управліннями Фонду як належні.

Таким чином рішення Головного управлінням Пенсійного фонду України в Вінницькій області від 30.06.2022 № 58, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 20.07.2022 № 58, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 19.08.2022 № 58 не відповідають встановленим обставинам роботи позивача та приписам закону і підлягають скасуванню, через що позовні вимоги у вказані частині підлягають задоволенню.

Стосовно періоду навчання позивача з 01.09.1996 по 09.06.2000 на підставі лише одного диплому суд зазначає про наявність уточнення дати навчання відповідним записом в трудовій книжці серії НОМЕР_1 із зазначенням номеру диплому, який завірений підписом та печаткою директора технікуму. Відповідно до пункту "д" статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Водночас, щодо посилання позивача на зобов`язання пенсійного органу при зарахуванні до пільгового стажу за Списком №1 керуватися Роз`ясненням від 20.01.1992 року № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсії незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення»», суд зазначає про таке.

Позивач посилається на лист від 02.10.2018 року № 19997/0/2-18, яким Міністерство соціальної політики України відкликало свій лист від 26.06.2018 № 12281/0/2-18-21 та зазначило про доцільність застосування роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 8.

Згідно з листом Міністерства соціальної політики України №1209-27 від 12.09.2018, до законодавчого врегулювання питання внесення змін до статті 114 Закону № 1058, органи Пенсійного фонду України при призначенні пенсії відповідно до частини 3 статті 114 Закону №1058 враховують роз`яснення № 8.

Надаючи правову оцінку таким рекомендаціям та листуванню органу виконавчої влади, суд наголошує, що відповідно до преамбули Закону № 1058-IV цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 8 надані на виконання постанови КМ України № 81 від 22.02.1992, яка, визначаючи компетенцію урядових органів щодо певного кола питань, не містить норм права, якими регулюються спірні відносини у цій справі.

Отже, ані роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 8, ані листування цього органу з будь-яких питань не є діючими нормативними актами і не можуть застосовуватися до спірних відносин всупереч приписам спеціального Закону № 1058-IV.

Крім того, суд враховує зміст вказаного Роз`яснення, де передбачено працівникам, які мають 10 років стажу підземної роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку згідно зі статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», але які не відпрацювали повного стажу, передбаченого цією статтею, призначати пенсію незалежно від віку за умови наявності не менше 25 років стажу підземної роботи, із зарахуванням до нього:

- кожного повного року гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виємочних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого прокату - за 1 рік роботи 3 місяці;

- кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, - за 9 місяців.

Тобто, за змістом вказаного Роз`яснення кратне додаткове зарахування стосувалось загального стажу працівника, а не пільгового.

Водночас, аналогічне питання врегульоване нормами спеціального Закону № 1058-IV, а саме, відповідно до абзацу десятого частини третьої статті 24: за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року. (Частину третю статті 24 доповнено абзацом десятим згідно із Законом № 345-VI від 02.09.2008).

Враховуючи, що вказане правове питання на час розгляду справи врегульоване профільним Законом № 1058-IV, відсутні підстави застосовувати до спірних відносин листування чи роз`яснення, які не зареєстровані в якості діючих нормативних актів.

Постанова Верховного Суду у справі № 242/5448/16-а, на яку посилається представник позивача, вказаного висновку не спростовує, через різні підстави позову.

Зокрема, предметом спору у справі № 242/5448/16-а була відсутність уточнюючих довідок та несплата страхових внесків. Правова оцінка Роз`ясненню Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року №8 Верховним Судом у справі № 242/5448/16-а не надавалася.

Отже, мотивування позовних вимог в цій частині, а саме - про застосування при розгляді заяви позивача про призначення пенсії Роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8, суд відхиляє.

В частині позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити пенсію позивачу, суд вказує, що заява позивача про призначення пенсії розглянута за правилами екстериторіальності.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року (зі змінами внесеними Постановою Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України») (далі - Порядок №22-1).

Згідно з пунктом 4.2 Порядку № 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Враховуючи вказані вимоги Порядку № 22-1, органом, що приймав рішення за заявою позивача про призначення пенсії, визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області.

За вказаних обставин відсутні підстави для задоволення позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Крім того, суд не має підстав для зобов`язання відповідача призначити пенсію, оскільки адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 КАС України.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Статтею 58 Закону № 1058-IV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення та розрахунку пенсії.

Згідно з частинами 3 та 4 статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Тому, виходячи з предмету спору та змісту спірних правовідносин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправним та скасування рішень Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області від 30.06.2022 № 58, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 20.07.2022 № 58, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 19.08.2022 № 58 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області, яке першим розглядало заяву позивача про призначення пенсії та припустилося порушень, повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 22.06.2022, з урахуванням висновків суду про зарахування до пільгового стажу перелічених періодів роботи позивача у відповідності із записами трудових книжок серії НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , а також про зарахування до страхового стажу періоду навчання з 01.09.1996 по 09.06.2000.

За приписами статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи, що позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у сумі 992,40 грн., на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області, через протиправне рішення якого виник спір, пропорційно задоволеній частині позовних вимог підлягає стягненню сума 330,80 грн.

На підставі наведеного, керуючись статтями 2, 139, 241-246, 255, 295-297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд. 26, м. Дніпро, 49094, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, м. Чернігів, 14005 ), Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, (вул. Хмельницьке шосе, буд. 7, м. Вінниця, 21100, ), третя особа Пенсійний фонд України, про оскарження рішень, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області від 30.06.2022 № 58, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 20.07.2022 № 58, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 19.08.2022 № 58.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) від 22.06.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновків суду про зарахування до пільгового стажу періодів роботи позивача у відповідності із записами трудових книжок серії НОМЕР_1 та НОМЕР_2 з 02.07.2001 по 06.08.2001, з 03.09.2001 по 08.01.2003, з 09.01.2003 по 09.03.2004, з 10.03.2004 по 08.08.2008, з 19.08.2008 по 23.09.2008, з 02.10.2008 по 30.08.2010, з 06.09.2010 по 15.07.2011, з 01.08.2011 по 28.09.2012, з 01.10.2012 по 01.11.2014, з 20.11.2014 по 08.11.2017, з 15.11.2017 по 22.06.2022, а також про зарахування до страхового стажу періоду навчання з 01.09.1996 по 09.06.2000.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області () на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) судовий збір у розмірі 330 (триста тридцять) грн. 80 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Текст рішення виготовлений та підписаний в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Г.А. Чекменьов