Справа № 280/546/22
Суддя: Артоуз Олеся Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-06-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

28 червня 2023 року Справа № 280/546/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Артоуз О.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький завод електричних машин» (69008, м. Запоріжжя, вул. Зейська, буд. 3, ), представник позивача адвокат Волнова Юлія Михайлівна (69005 м. Запоріжжя, вул. Якова Новицького, 11/60) до Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, проспект Соборний, 166, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький завод електричних машин» (далі позивач) до Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області (далі відповідач), відповідно до якого позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 18.11.2021 № , прийняте Головним управлінням ДПС у Запорізькій області про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 498 099,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що позивачем 07.12.2021 отримано податкове повідомлення-рішення від 18.11.2021 № про зменшення від`ємного значення суми податку на додану вартість за липень 2021 року на суму 498 099,00 грн., прийняте Головним управлінням ДПС у Запорізькій області на підставі Акту перевірки від 13.10.2021 № 9709/08-01-07-05/35300261 та висновку Комісії з питань розгляду заперечень від 12.11.2021 № 216/8/08-01-07-05/36447852. Позивач вважає податкове повідомлення-рішення від 18.11.2021 № про зменшення від`ємного значення суми податку на додану вартість за липень 2021 року на суму 498 099,00 грн., протиправним та таким, що підлягає скасуванню. У зв`язку із викладеним позивач звернувся з цим позовом до суду та просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 17.01.2022 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі № 280/546/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький завод електричних машин» до Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та призначено підготовче засідання на 14:00 год. 10.02.2022.

07 лютого 2022 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. У своєму відзиві відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, вважає їх необґрунтованими та таким, що не підлягає задоволенню. Відповідач у відзиві зазначає, що ним проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Запорізький завод електричних машин», з питання дотримання податкового законодавства при декларуванні за липень 2021 року від`ємного значення з податку на додану вартість, з урахуванням періодів декларування від`ємного значення (червень 2021 року) та поданих уточнюючих розрахунків. За результатами перевірки складено акт від 13.10.2021 № 9709/08-01-07-05/35300261. Зазначені порушення виникли у зв`язку із не підтвердженням під час проведення документальної позапланової перевірки здійснення господарських взаємовідносин з ТОВ "ДІЗЕЛ", ТОВ "ІНТЕРБУД-АВТО". Перевіркою встановлено, неможливість здійснення господарській операцій з постачання товару (робіт, послуг) від ТОВ «ДІЗЕЛ», а отже, і послуг з транспортування ТОВ «ІНТЕРБУД- АВТО» до позивача. З огляду на викладене відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову.

Протокольною ухвалою суду від 10.02.2022 підготовче засідання відкладено на 12:00 год. 15.03.2022.

16 лютого 2022 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву в якій представник позивача зазначає, що ТОВ «ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ЕЛЕКТРИЧНИХ МАШИН» діяло добросовісно, розумно та з належною обачністю, всі господарські операції спричинили реальну зміну активів, що свідчить про відсутність складу податкового правопорушення, а також спростовує висновок ГУ ДПС у Запорізькій області про нереальність вчинених угод, а також про порушення ТОВ «ЗЗЕМ» п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК України, наслідок чого є вигнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 18.11.2021 № про зменшення від`ємного значення суми податку на додану вартість за липень 2021 року на суму 498 099,00 грн. Просить суд задовольнити позов.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської федерації в Україні введений воєнний стан.

Наказами тимчасово виконуючого обов`язки голови Запорізького окружного адміністративного суду від 09.03.2022 № 12, від 11.03.2022 № 13, від 18.03.2022 № 14, від 25.03.2022 № 15, від 01.04.2022 № 16, від 08.04.2022 №17, від 15.04.2022 № 18, від 22.04.2022 № 21, від 29.04.2022 № 22 строк дії наказу від 28.02.2022 № 11 про встановлення особливого режиму роботи Запорізького окружного адміністративного суду в умовах воєнного стану продовжений до 06.05.2022 включно. Роботу суду відновлено з 10.05.2022.

Враховуючи зазначені обставини, призначене на 15.03.2022 підготовче засідання не відбулось.

21 червня 2022 року зупинено провадження у справі до 15 вересня 2022 року.

Ухвалою суду від 15.09.2022 провадження у справі зупинено до 30.01.2023.

30 січня 2023 року зупинено провадження у справі до 06.03.2023.

Ухвалою суду від 30.01.2023 провадження у справі зупинено до 08.06.2023.

Протокольною ухвалою суду від 08.06.2023 закрито підготовче провадження у справі № 280/546/22 та призначено справу до судового розгляду по суті на 19.06.2023 на 10 год. 30 хв.

В судовому засіданні 19.06.2023 представником позивача подано до суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження. Представник відповідача просив вирішити заяву представника позивача про розгляд справи в порядку письмового провадження на розсуд суду.

Ухвалою суду від 19.06.2023 вирішено розгляд справи продовжити в порядку письмового провадження на підставі наявних матеріалів, без здійснення запису судового засідання технічними засобами.

Таким чином, суд дійшов висновку про можливість розгляду даної справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Розглянувши наявні у справі матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

На підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.3 75, п.п.78.1.8 п.78.1 ст.78 та п. 200.11 ст. 200 ПК України заступником начальника ГУ ДПС у Запорізькій області підписано наказ від 24.09.2021 № 2880-п про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Запорізький завод електричних машин» () щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за липень 2021 року від`ємного значення з податку на додану вартість, з урахуванням періодів декларування від`ємного значення (червень 2021 року) та поданих уточнюючих розрахунків.

На підставі вказаного наказу 24.09.2021 фахівцю ГУ ДПС у Запорізькій області видано направлення на проведення перевірки № 4643.

Наказом в.о. начальника ГУ ДПС у Запорізькій області від 01.10.2021 № 2944-п продовжено термін проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Запорізький завод електричних машин» (), визначений наказом ГУ ДПС у Запорізькій області від 24.09.2021 № 2880-п, на 2 робочих дні, починаючи з 05.10.2021.

Актом про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Запорізький завод електричних машин» () щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за липень 2021 року від`ємного значення з додатку на додану вартість, з урахуванням періодів декларування від`ємного значення (червень 2021 року) та поданих уточнюючих розрахунків від 13.10.2021 № 9709/08-01-07-05/35300261 вказано, що перевіркою дотримання податкового законодавства при декларування за липень 2021 року Декларації від`ємного значення з ПДВ, встановлено порушення ТОВ «ЗЗЕМ» () п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-?І (зі змінами і доповненнями) оскільки ним: завищено суму від`ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу наступного звітного періоду на суму 498 099 грн.

Позивачем подано заперечення на акт перевірки від 29.10.2021 № 29/10-01ю.

Згідно відповіді на заперечення до акту позапланової виїзної перевірки від 13.10.2021 № 9709/08-01-07-05/35300261 від 12.11.2021 № 3834/12/08-01-07-05-07 комісія з питань розгляду заперечень та пояснень до актів перевірок платників податків ГУ ДПС у Запорізькій області визначила висновки акту перевірки такими, що відповідають вимогам законодавства.

За результатами розгляду акту відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 18.11.2021 № .

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України (тут і надалі в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) визначено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані, зокрема дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій (підпункти 21.1.1, 21.1.4 пункту 21.1 статті 21 ПК України).

Глава 8 розділу ІІ ПК України визначає види перевірок, які можуть бути проведені контролюючими органами, а також порядок та процедуру їх проведення.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Пункт 78.1 статті 78 ПК України визначає вичерпний перелік підстав для здійснення документальної позапланової перевірки.

Зокрема, відповідно до підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється, якщо платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету ПДВ, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з ПДВ, яке становить більше 100 тис. грн.

Статтею 200 розділу V «Податок на додану вартість» ПК України встановлено порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків.

Відповідно до п. 200.1. ст. 200 ПК Україна сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

В пункті 200.4. ст. 200 ПК Україна зазначено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до поданої ТОВ «ЗЗЕМ» Податкової декларації з податку на додану вартість за липень 2021 року, позивачем розраховано різницю між сумою податкового зобов`язання та податкового кредиту поточного періоду звітного (податкового) періоду (рядок 17 - рядок 9 декларації), позитивне значення яких складає 1 146 834 грн.

За правилами, установленими ч. 1 п. 200.10. ст. 200 ПК України, протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

При цьому контролюючий орган має право протягом 60 календарних днів, що настають за граничним строком подання податкової декларації, а в разі якщо така податкова декларація надана після закінчення граничного строку - за днем її фактичного подання провести документальну перевірку платника податку, підстави проведення якої передбачені пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 цього Кодексу, а рішення про проведення документальної перевірки має бути прийнято не пізніше закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки, тобто протягом 30 календарних днів з дня граничного терміну подання податкової декларації (п. 200.11. ст. 200 ПК України).

Виходячи з того, що граничний термін подання Податкової декларації з податку на додану вартість за липень 2021 року сплинув 20.08.2021, відповідачем прийнято рішення про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «ЗЗЕМ», оформлене наказом № 2880-п від 24.09.2021, з порушення строку, встановленого нормами ПК України.

Щодо встановлених контролюючим органом порушень вимог п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК України.

Позивачем згідно з висновками Акту перевірки щодо порушення п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198,6 ст. 198 ПК України внаслідок завищення суми від`ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу наступного звітного періоду, на суму 498 099,00 грн.

Так, серед інших, до податкового кредиту Податкової декларації з ПДВ за червень 2021 року були включені операції по придбанню послуг у контрагента ТОВ «ДІЗЕЛ» () на загальну суму 2 966 392,00 грн., у т.ч. ПДВ 494 398,66 грн., та у ТОВ «ІНТЕРБУД-АВТО» () на загальну суму 22 200,00 грн., у т.ч. ПДВ 3 700,00 грн., усього сума ПДВ за цими операціями становить 498 099,00 грн.

Підставою для такого висновку ГУ ДПС у Запорізькій області стала податкова інформація, яка наявна в інформаційних базах ДПС та зібрана в рамках організації і проведення цієї перевірки, щодо господарських взаємовідносин з контрагентом ТОВ «ДІЗЕЛ» ().

В Акті перевірки відповідач зазначає, що рішенням комісії регіонального рівня № 108634 від 13.09.2021, відповідно до п. 6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених постановою КМ України від 11.12.2019 №1165, ТОВ «ДІЗЕЛ» віднесено до ризикової категорії на підставі п.8 Критеріїв ризиковості.

В п. 3.2 Акту контролюючий орган на підставі інформаційних баз ДПС фактично проводить позапланову перевірку ТОВ «ДІЗЕЛ» () та ТОВ «ІНТЕРБУД-АВТО» (), за результатами якої робить висновок про неможливість здійснення господарських операцій з постачання товару (робіт, послуг) від ТОВ «ДІЗЕЛ», а отже, і послуг з транспортування ТОВ «ІНТЕРБУД-АВТО» до ТОВ «ЗЗЕМ».

При вирішенні податкових спорів презюмується добросовісність платника податку і, відповідно, обґрунтованість отриманої ним податкової вигоди (тобто зменшення податкового зобов`язання).

Однак, податковий орган може довести, що отримана платником податку податкова вигода є необґрунтованою. Так, податкова вигода може бути необґрунтованою, зокрема, якщо господарські операції між позивачем та його контрагентом не були реальними, а оформлялися лише документально.

Документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються тощо.

При цьому, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас, наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.

Також, податкова вигода може визнаватись необґрунтованою зокрема, якщо для цілей оподаткування враховані операції не у відповідності з їх дійсною економічною метою чи враховані операції не обумовлені розумними економічними чи іншими причинами (метою ділового характеру). Слід зазначити, що діловою метою діяльності платника податку може бути отримання економічного ефекту, однак, податкова вигода не є самостійною діловою метою.

Мета отримання доходу як кваліфікуюча ознака господарської діяльності кореспондує з вимогою щодо наявності розумної економічної причини (ділової мети) під час здійснення господарської діяльності. Оскільки господарська діяльність складається із сукупності господарських операцій платника податку (які є формою здійснення господарської діяльності), то розумна економічна причина має бути наявною в кожній господарській операції. Лише в такому разі та чи інша операція може вважатися вчиненою в межах господарської діяльності платника податків. І лише за таких умов платник податків має право на врахування у податковому обліку наслідків відповідних господарських операцій. Таким чином, лише господарські операції, здійснені за наявності розумних економічних причин (ділової мети) є такими, що вчинені в межах господарської діяльності.

Про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема, про наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням права на податковий кредит або бюджетне відшкодування, якщо для даного виду діяльності також потрібне здійснення і облік інших господарських операцій, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.

Судом встановлено, що в червні 2021 між позивачем (Замовник) та ТОВ «ДІЗЕЛ» (Підрядник) був укладений Договір № 05/05-01 від 05.05.2021 про надання послуг, пункт 1.1 якого передбачає, що Підрядник зобов`язується на свій ризик із власних матеріалів за завданням Замовника надати послуги з виготовлення комплектуючих (запчастин) для виконання робіт з комплектації та/або ремонту електричних двигунів відповідно до специфікації, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх.

Специфікацією № 1 від 05.05.2021 та специфікацією № 2 від 18.05.2021 до Договору № 05/05-01 від 05.05.2021 між Сторонами було узгоджено надання послуг ТОВ «ДІЗЕЛ» з виготовлення комплектуючих та запчастин до електричних двигунів, при цьому послуги були надані у повному обсязі, у встановлені строки, зауважень щодо якості наданих послуг ТОВ «ЗЗЕМ» не має.

Факт надання послуг за специфікацією № 1 від 05.05.2021 підтверджується Актами здачі-приймання робіт (надання послуг) від 09.06.2021 № 0085/1 на суму 688 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 114 666,67 грн. та № 0085/2 на суму 710 000,00 грн. у т.ч. ПДВ 118 333,33 грн.

Надання послуг за специфікацією № 2 від 18.05.2021 підтверджується Актами здачі-приймання робіт (надання послуг) від 16.06.2021 № 0091/1 на суму 7000 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 116 666,67 грн., № 0091/2 на суму 642 800,00 грн., в т.ч. ПДВ 107 133,33 грн., № 0091/3 на суму 185 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 30 833,33 грн., № 0091/4 на суму 40 592,00 грн., в т.ч. ПДВ 6 765,33 грн.

Умовами Договору № 05/05-01 від 05.05.2021 передбачене надання послуг (виконання робіт) на території Підрядника ТОВ «ДІЗЕЛ» (п. 3.1 договору). Доставка отриманих в результаті надання послуг комплектуючих (запчастин) здійснювалась за рахунок Замовника вантажним транспортом, при цьому послуга надавалась ТОВ «ІНТЕРБУД-АВТО» за відповідними договорами № 09/06-01 від 09.06.2021 та № 16/06-01 від 16.06.2021, що підтверджується товарно-транспортними накладними № 09/06 від 09.06.2021 та № 16/06 від 16.06.2021.

Оплата за надані послуги ТОВ «ДІЗЕЛ» була проведена у повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями № 194 від 23.06.2021 та № 267 від 22.07.2021; оплата ТОВ «ІНТЕРБУД-АВТО» за надані транспортні послуги була здійснена за платіжними дорученнями № 196 від 23.06.2021 та № 201 від 24.06.2021.

Отримані в процесі надання послуг комплектуючи (специфікація № 1 від 05.05.2021) були використанні ТОВ «ЗЗЕМ» при доукомплектуванні електродвигуна СДМ5-1250-32-6УХЛ згідно з умовами специфікації № 2 від 09.03.2021 до контракту № 955 від 11.06.2020, укладеного з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг». Отримані в процесі надання послуг запчастини (специфікація № 2 від 18.05.2021) були поставлені ТОВ «ЗЗЕМ» контрагенту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на виконання умов специфікації № 3 від 18.05.2021 до контракту № 955 від 11.06.2020.

Зазначене підтверджує використання отриманих від ТОВ «ДІЗЕЛ» послуг в звичайній господарській діяльності позивача, що спричинило реальну зміну майнового стану суб`єкта господарювання.

З приводу наведеного у відзиві на позовну заяву ГУ ДПС у Запорізькій області аргументу про те, що у товарно-транспортних накладних, наданих у підтвердження перевезення ТМЦ, вказано авто перевізника ТОВ «ІНТЕРБУД-АВТО», однак відсутні підписи та печатка перевізника, а також підпис водія/експедитора, який перевозив вантаж, крім того відсутній також і підпис та прізвище бухгалтера (матеріально-відповідальної особи, яка веде облік товарних запасів на складі підприємства) суд зазначає наступне.

Відповідно до абз. 9 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Товарно-транспортна накладна призначена для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку.

Відсутність товарно-транспортної накладної або оформлення її з певними дефектами само по собі не свідчить про нереальність господарської операції з придбання товару в цілому.

На підтвердження та оприбуткування факту надання послуг з перевезення ТМЦ, позивачем надані Акти надання послуг № 1051 від 09.06.2021 та № 1064 від 16.06.2021, підписані між Виконавцем ТОВ «ІНТЕРБУД-АВТО» (Перевізником) та ТОВ «ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ЕЛЕКТРИЧНИХ МАШИН» (Замовником), які є підставою для включення понесених витрат із транспортування товару до витрат господарської діяльності підприємства.

Крім того, наявність транспортних документів на перевезення товарно-матеріальних цінностей за наслідками формування бази оподаткування податком на додану вартість не є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договором поставки, вони є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договорами саме перевезення. Крім того, товарно-транспортні накладні є доказом факту перевезення (переміщення) товару, натомість факт передання товару та, відповідно, набуття права власності на нього, підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними.

Таким чином, окремі недоліки товарно-транспортних накладних також не свідчать про нереальність господарської операції, оскільки з вказаних ТТН можна ідентифікувати осіб, які брали участь у господарській операції.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 21.03.2018 року по справі 808/2140/13-а (провадження №К/9901/3992/18).

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд в постановах від 02.10.2018 у справі № №804/7239/15, від 27.02.2018 у справі №813/1974/17, 04.04.2018 у справі №808/2519/15, від 27.08.2018 у справі № №804/2952/14, від 18.10.2019 у справі №813/300/16.

Суд, також, відхиляє посилання відповідача на інформаційні бази контролюючого органу як на підставу виявлених порушень податкового законодавства з боку позивача, оскільки така інформація носить виключно інформативний характер та сформована фактично без дослідження первинних документів податкового обліку, а отже не є належним доказом в розумінні КАС України.

Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 27.11.2019 по справі № 826/11629/16.

Що стосується зазначення в Договорі № 05/05-01 від 05.05.2021 та в інших документах (Актах здачі-приймання робіт, рахунках на оплату) банківського рахунку Підрядника, який було відкрито пізніше, то, як пояснено позивачем, такі недоліки виникли внаслідок виправлення ТОВ «ДІЗЕЛ» технічних описок, допущених в складених ним первинних документах. Під час виправлення технічної описки в реквізитах Покупця (було зазначено ПрАТ замість ТОВ), ТОВ «ДІЗЕЛ» було вказано вже поточні банківські реквізити, на які й було здійснено оплату за надані послуги. На підтвердження усуненої описки до контролюючого органу разом із Запереченнями до Акту перевірки (вих. № 29/10-01ю від 29.10.2021) було надано попередню редакцію первинних документів, які були замінені після виправлення допущених помилок, та лист ТОВ «ЗЗЕМ» на адресу Підрядника № 20/06/01 від 20.06.2021 про виправлення описки.

За першою подією фактом надання послуг - ТОВ «ДІЗЕЛ» () були зареєстровані податкові накладні № 3 від 09.06.2021, № 4 від 09.06.2021, № 6 від 16.06.2021, № 7 від 16.06.2021, № 8 від 16.06.2021, № 9 від 16.06.2021, за операціями з ТОВ «ЗЗЕМ».

Відповідно до абз. 3 п. 198.6. ст. 198 ПК України податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Абзац 1 п. 198.6 ст. 198 ПК України передбачає, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Отже, позивачем до податкового кредиту за період червень 2021 були віднесені суми податку, які підтверджені зареєстрованими у Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними наданими контрагентом ТОВ «ДІЗЕЛ» у зв`язку з придбанням у нього послуг.

Податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку-покупця від дотримання його контрагентом податкової дисципліни та правильності ведення ним податкового або бухгалтерського обліку. Чинним законодавством не передбачене обов`язок платника податків перевіряти ланцюг постачання.

Фактично жодний платник податків не має можливості заздалегідь здійснити перевірку ланцюга при поставці контрагентом товару або отриманні послуги, тому нормами ПК України не передбачено обов`язок платника податків здійснювати таку перевірку або ставити право на податковий кредит в залежність від ланцюга постачання.

Водночас, матеріали справи не містять доказів не виконання сторонами своїх зобов`язань за вищевказаним договорами. Відповідно у суду виникають обґрунтовані сумніви, щодо висновків відповідача з приводу нереальності господарських операцій.

Отже, під час взаємовідносин з ТОВ «ДІЗЕЛ» () та ТОВ «ІНТЕРБУД-АВТО» (), що мали місце в червні 2021 року, позивач діяв добросовісно, розумно та з належною обачністю, всі господарські операції спричинили реальну зміну активів, що свідчить про відсуніть складу податкового правопорушення, а також спростовує висновок ГУ ДПС у Запорізькій області про нереальність вчинених угод, а також про порушення ТОВ «ЗЗЕМ» п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК України.

Зазначене, на переконання суду, свідчить, що прийняте Головним управлінням ДПС у Запорізькій області податкове повідомлення-рішення від 18.11.2021 № про зменшення від`ємного значення суми податку на додану вартість за липень 2021 року на суму 498 099,00 грн. є протиправним та підлягає скасуванню.

Припущення контролюючого органу про відсутність у контрагентів ТОВ «ЗЗЕМ» необхідних умов для здійснення господарської діяльності та відсутність у ланцюгу формування податкового кредиту від постачальників послуг, які були надані Позивачу, є неналежним доказом аргументів відповідача про нереальність господарських операцій, вчинених між сторонами. Позиція Відповідача про необхідність підтверджувати «ланцюг» формування податкового кредиту як підставу для нарахування суми податку до податкового кредиту суперечать норам Податкового кодексу України, що в силу ч. 1 ст. 19 Конституції України не підлягає застосуванню.

Суд зазначає, що чинне законодавство не ставить умову виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів. Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов`язань, адже поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а саме, платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань. А відтак, за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальників для одержання позивачем незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу. Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського Суду з прав людини, де неодноразово зазначалось, що платник податків взагалі жодним чином не повинен нести відповідальність за господарську діяльність контрагента, його звітність як платника, тощо, про яку взагалі не обізнаний та не повинен бути обізнаний. Якщо контрагент не виконав свого зобов`язання з подання звітності чи навіть сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування податку на додану вартість у разі, якщо останній виконав усі передбачені Законом умови щодо отримання такого відшкодування та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Так само, невиконання контрагентами своїх податкових обов`язків не може бути безумовним свідченням відсутності ділової мети та/або обізнаність платника податків із протиправним характером діяльності його контрагентів та відповідно недостовірності задекларованих даних податкового обліку платника податків.

Вказана правова позиція також відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним в постановах від 18.12.2018 по справі № 816/1118/17, від 15.01.2019 по справі №809/2918/13-а.

Верховний Суд в постанові від 06.02.2018 у справі №804/4940/14 зазначив, що відсутність у контрагентів позивача матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Таких висновків дійшов Верховний Суд і в постанові від 30.01.2018 у справі №2а/1770/3360/12, від 19.06.2018 у справі №826/7704/16 (адміністративне провадження №К/9901/38191/18).

Разом з тим, твердження Відповідача про відсутність у ТОВ «ДІЗЕЛ» матеріальних та трудових ресурсів є необґрунтованим, оскільки надані ГУ ДПС у Запорізькій області докази Повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які проводиться діяльність за ф. № 20-ОПП від 05.03.2021, та Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, і сум утриманих з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, за 2 квартал 2021 року, підтверджують достатність матеріальних засобів та персоналу для виконання умов договорів, укладених з ТОВ «ЗЗЕМ».

Факт неподання контрагентом податкової звітності чи відсутності певної інформації в податковій звітності контрагента, зокрема щодо наявності найманих працівників, основних засобів тощо сам по собі не може свідчити про відсутність факту здійснення ним господарської діяльності, а лише може бути підставою для висновку щодо допущення останнім порушення вимог законодавства при складанні податкової звітності.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Верховного Суду від 19.06.2018 у справі №817/1422/13-а.

В постанові від 28 травня 2021 року у справі № 280/3499/19 (адміністративне провадження № К/9901/241/20) Верховний Суд нагадує, що «норми податкового законодавства, не ставлять у залежність право платника податків на врахування витрат при визначенні оподатковуваного прибутку та право на податковий кредит при визначенні податкових зобов`язань з ПДВ від дотримання податкової дисципліни його контрагентом - постачальником товару (послуг), якщо цей платник мав реальні витрати у зв`язку з фактичним придбанням товару (послуг), призначених для використання у його господарській діяльності та в оподатковуваних ПДВ операціях. Порушення постачальником товару (послуг) податкового законодавства не може бути підставою для висновку про порушення іншим платником податків - покупцем товару (послуг) вимог закону щодо обліку витрат та формування податкового кредиту за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про його (покупця) обізнаність щодо протиправної податкової поведінки контрагента (постачальника) та про злагодженість дій між ними.

Такий висновок відповідає сталій практиці застосування Верховним Судом норм статті 198 ПК, пунктів 6, 7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», зокрема в постановах від 24.09.2019 у справі №826/9039/16 (провадження №К/9901/15633/19), від 18.11.2019 у справі №808/3356/17 (провадження №К/9901/21693/19), від 17.09.2019 у справі №500/2733/18 (провадження №К/9901/19964/19), від 18.05.2020 у справі №826/1281/16 (провадження №К/9901/23929/19).»

З приводу аргументів відповідача про віднесення ТОВ «ДІЗЕЛ» до ризикової категорії на підставі п.8 Критеріїв ризиковості суд зазначає наступне.

Рішенням комісії регіонального рівня № 108634 від 13.09.2021 , прийнятим на підставі п. 6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою КМ України від 11.12.2019 р. № 1165 (далі Порядок № 1165), встановлено відповідність ТОВ «ДІЗЕЛ», податковий номер 42662490, п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку, а саме: в ході аналізу податкових баз даних ДПС України отримано інформацію: підприємство реалізує будівельні послуги, за рахунок придбання товару: радіатор талевий, вироби столярні (двері, лиштва, коробка), лампи.

Пункт 6 (абзаци 1-6) Порядку № 1165 передбачає, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.

У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).

У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Абзац 22 п. 6 Порядку № 1165 передбачає, що Комісія регіонального рівня постійно проводить моніторинг щодо відповідності/невідповідності платників податку критеріям ризиковості платника податку.

Підставою для віднесення платника податків до ризикових на підставі п. 8 Критеріїв є наявна у контролюючих органах податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

З аналізу зазначених норм випливає, що у випадку здійснення платником податків господарських операцій, щодо яких у контролюючих органів наявна податкова інформація про її ризиковість, податкові накладні за цими операціями зупиняються до надання платником податків відповідних пояснень та підтверджуючих документів.

Враховуючи, що податкові накладні № 3 від 09.06.2021; № 4 від 09.06.2021; № 6 від 16.06.2021; № 7 від 16.06.2021; № 8 від 16.06.2021; № 9 від 16.06.2021, сформовані ТОВ «ДІЗЕЛ» за господарськими операціями з ТОВ «ЗЗЕМ» не були зупинені контролюючим органом) доказів протилежного суду не надано), то такі операції не відповідали критеріям ризиковості, тому віднесення ТОВ «ДІЗЕЛ» 13.09.2021 до ризикових не впливає на чинність та реальність угод, які мали місце між сторонами у червні 2021 року.

В даному випадку прийнятним є застосування висновку Європейського суду з прав людини щодо індивідуальної відповідальності за порушення правил оподаткування, зробленому в рішеннях у справі «Булвес» АД проти Болгарії від 22.01.2009 (Заява N3991/03) (пункт 71 Рішення) та у справі «Інтерсплав проти України» від 09.01.2007 (Заява N803/02) (пункт 38 Рішення).

Згідно з цим висновком, коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною компанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань.

Врахувавши своєчасне і повне виконання компанією-заявником своїх обов`язків із декларування ПДВ, неможливості з її сторони забезпечити дотримання постачальником його обов`язків щодо декларування ПДВ і той факт, що не було ніякого шахрайства стосовно системи оподаткування, про яке компанія-заявник знала чи могла знати, Суд вказав, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов`язків щодо своєчасного декларування ПДВ, та визнав, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності.

Таким чином, віднесення ТОВ «ДІЗЕЛ» до ризикової категорії на підставі п.8 Критеріїв ризиковості за операціями з іншими контрагентами, а не з ТОВ «ЗЗЕМ», відсутність зупинення податкових накладних за цими господарськими операціями, не може бути доказом нереальності господарських взаємовідносин з ТОВ «ДІЗЕЛ» () та ТОВ «ІНТЕРБУД-АВТО» (), що мали місце в червні 2021 року.

Отже, позивач діяв добросовісно, розумно та з належною обачністю, всі господарські операції спричинили реальну зміну активів, що свідчить про відсутніть складу податкового правопорушення, а також спростовує висновок ГУ ДПС у Запорізькій області про нереальність вчинених угод, а також про порушення ТОВ «ЗЗЕМ» п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК України, наслідок чого є визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 18.11.2021 р. № про зменшення від`ємного значення суми податку на додану вартість за липень 2021 року на суму 498 099,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Частиною 1 статті 143 КАС України встановлено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Розподіл судових витрат визначений ст. 139 КАС України.

Матеріалами справи встановлено факт сплати судового збору у розмірі 7 417,48 грн.

Враховуючи задоволення позовних вимог, судовий збір у розмірі 7 417,48 грн. грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень ГУ ДПС у Запорізькій області, яким прийнято протиправне рішення.

Керуючись статтями 6-10, 14, 72-77, 90, 139, 159, 241-246, 262, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький завод електричних машин» (69008, м. Запоріжжя, вул. Зейська, буд. 3, ), представник позивача адвокат Волнова Юлія Михайлівна (69005 м. Запоріжжя, вул. Якова Новицького, 11/60) до Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, проспект Соборний, 166, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 18.11.2021 № , прийняте Головним управлінням ДПС у Запорізькій області про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 498 099,00 грн.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький завод електричних машин» (69008, м. Запоріжжя, вул. Зейська, буд. 3, ) з бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, проспект Соборний, 166, ) судовий збір у сумі 7 417,48 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Рішення у повному обсязі складено та підписано 28.06.2023.

Суддя О.О. Артоуз