Справа № 160/19129/22
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2023-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Юхно І. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,-
30.11.2022 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у якому позивач просить суд:
- зобов`язати відповідача з урахуванням висновків суду у справі повторно розглянути його заяву від 01.08.2022 про призначення пенсії, із зарахуванням періодів з 01.09.1996 по 31.05.1998, з 02.06.1998 по 05.06.1998, з 06.06.1998 по 03.01.1999, з 16.04.1999 по 30.06.1999, з 04.03.2000 по 10.07.2000, з 14.08.2012 по 16.10.2012 до його спеціального (пільгового підземного за Списком № 1) стажу, який надає право на призначення пенсії за віком згідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 містять документи, які свідчать про те, що: - в період з 01.09.1996 по 30.06.1999 позивач навчався в Селидівському гірничому технікуму за спеціальністю «Експлуатація та ремонт гірничого електромеханічного обладнання та автоматичних пристроїв»; - в установлений тримісячний строк після завершення навчання в Селидівському гірничому технікуму був працевлаштований за набутою спеціальністю на підземних роботах за Списком № 1. Відтак, з огляду на приписи статті 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту», на думку позивача, у нього є право на зарахування до пільгового (підземного за Списком № 1) стажу, який надає право на призначення пенсії за віком згідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» усього періоду навчання в Селидівському гірничому технікуму з 01.09.1996 по 30.06.1999, а не лише його частини. З урахуванням викладеного, на момент звернення до відповідача з заявою про призначення пенсії від 01.08.2022 стаж роботи ОСОБА_1 на пільгових підземних роботах/посадах за Списком №1 з урахуванням спірних періодів складав більше 25 років, що було достатнім для призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах згідно з ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивач вважає незарахування відповідачем спірних періодів до його спеціального (підземного за Списком №1) стажу призвело до порушення його Конституційного права на своєчасне та повне пенсійне забезпечення, що стало підставою для звернення з вказаним позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного від 05.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали на подання відзиву на позов та доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача; витребувано від відповідача для залучення до матеріалів справи додаткові докази та встановлено строк для їх подання.
Про відкриття спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) сторони повідомленні відповідно до приписів КАС України, що підтверджується матеріалами справи.
Копію означеної ухвали про відкриття провадження по даній справі, враховуючи припинення фінансування суду за кошторисними призначеннями для придбання поштових марок на 2022 рік через військове вторгнення російської федерації на територію України та введенням на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №64/202 воєнного стану, позивачу направлено засобами телекомунікаційного зв`язку 13.12.2022 на адресу електронної пошти, зазначену останнім в позовній заяві, що підтверджується матеріалами справи. За даними КП «ДСС» копію адміністративного позову 01.12.2022 надіслало одержувачу Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за допомогою підсистеми «Електронний суд» в його електронний кабінет, а копію ухвали про відкриття провадження 07.12.2022, що підтверджується матеріалами справи. Тобто, строк на подання відзиву на позов до 22.12.2022.
За правилами ст.263 КАС України розгляд адміністративної справи мав відбутись до 05.01.2023, проте оскільки у період з 26.12.2022 по 13.01.2023 головуючий суддя Юхно І.В. перебувала у відпустці та на лікарняному, а 14.01.2023-15.01.2023 були вихідними днями, суд на підстави положень ч.6 ст.120 КАС України розглядає справу по суті в перший робочий день 16.01.2023.
Суд зазначає, що ані у встановлений судом строку, ані станом на 16.01.2023, від відповідача відзиву на позов та витребуваних документів не надходило.
Відповідно до частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
За приписами частини 9 статті 80 КАС України у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами.
При цьому, суд враховує, що пунктом 3 Розділу VI КАС встановлено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами, внесеними постанова КМУ від 17.02.2021 №104, від 21.04.2021 №405, від 16.06.2021 №611, від 11.08.2021 №855, від 22.09.2021 №981, від 15.12.2021 №1336, від 19.03.2022 №318, від 27.05.2022 №630, від 19.08.2022 №928, від 23.12.2022 №1423) з 19 грудня 2020 року до 30 квітня 2023 року на території України встановлений карантин.
Проте, суд звертає увагу, що від відповідача станом на 16.01.2023 жодних повідомлень про неможливість подання витребуваних ухвалою від 05.12.2022 доказів до суду, в тому числі з огляду на обмеження, впровадженими у зв`язку з карантином, надано не було. Будь-яких заяв клопотань до матеріалів справи від відповідача також не надходило, у зв`язку з чим у суду відсутні правові підстави для продовження відповідачу процесуального строку, встановленого судом для подання відзиву на позов та витребуваних документів.
Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини та на підставі вищевказаних норм, суд ухвалив розглянути справу по суті за наявними в ній доказами.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 , виданим 17.05.1996 відділом міліції м.Українська Селідовського МВ УМВС України в Донецькій області.
Позивач звернувся до територіального управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії від 01.08.2022 з відповідним пакетом документів.
Рішенням відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 09.08.2022 №61512/01-16, відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком згідно з ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV.

У рішенні вказано, що вік заявника 42 роки. Необхідний пільговий стаж, визначений ч.3 ст.114 Закону становить 25 років. Пільговий стаж особи становить 22 роки 1 місяць 7 днів, що недостатньо для призначення пенсії. Результати розгляду документів, доданих до заяви: до загального стажу роботи зараховані всі періоди роботи. До пільгового стажу зараховані всі періоди роботи відповідно до наданих пільгових довідок за виключенням відпусток без збереження заробітної плати, відрядження на навчання з відривом від виробництва та періодів відрядження на шахту "Курахівська". Для зарахування до пільгового стажу періодів роботи на шахті "Курахівська" необхідно надати пільгову довідку відповідно до додатку №5 Постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (зі змінами та доповненнями) «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній». У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Не погоджуючись з відмовою у призначенні пенсії та зарахуванні періодів роботи з 01.09.1996 по 31.05.1998, з 02.06.1998 по 05.06.1998, з 06.06.1998 по 03.01.1999, з 16.04.1999 по 30.06.1999, з 04.03.2000 по 10.07.2000, з 14.08.2012 по 16.10.2012 до його спеціального (пільгового підземного за Списком № 1), позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 2 зазначеної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, суд вважає за необхідне зазначити, що під час розгляду спорів щодо оскарження рішень (дій) суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення (дії) на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Пунктом 2 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за №41/26486 (далі Положення №№28-2), Головне управління Фонду у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, а також постановами правління Фонду, у тому числі цим Положенням, та наказами Фонду.

За приписами статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно з частиною 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років. За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» також визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Отже, для визначення наявного трудового стажу для призначення пенсій необхідно використовувати записи в трудовій книжці і лише у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж може встановлюватися на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Суд зазначає, що вищенаведені норми встановлюють виключний пріоритет трудової книжки перед іншими документами для визначення страхового стажу.

Водночас, відповідно пункту «д» частини 3 статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців (абзац 1 частини першої статті 38 Закону України від 10.02.1998 №103/98-ВР «Про професійно-технічну освіту»).

Аналогічна, за змістом, вимога міститься і у абзаці 1 пункту 26 Положення про професійно-технічний навчальний заклад, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1998 № 1240, час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі до безперервного і до стажу роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за одержаною професією не перевищує трьох місяців.

Аналізом зазначених правових норм встановлено, що необхідними умовами для зарахування до пільгового стажу часу навчання в професійно-технічному навчальному закладі є те, що перерва між днем закінчення навчання та днем зарахування на роботу не повинна перевищувати трьох місяців та те, що після закінчення навчання особа повинна бути зарахована на роботу за здобутою спеціальністю.

Як встановлено судом з матеріалів справи, ОСОБА_1 у 1999 році закінчив Селідовський гірничий технікум за спеціальністю «Експлуатація і ремонт гірничого електромеханічного обладнання та автоматичних пристроїв» і здобув кваліфікацію гірничого техніка-електромеханіка, що підтверджується Дипломом молодшого спеціаліста від 30.06.1999 серії НОМЕР_2 . Згідно з довідкою Селідовського гірничого технікуму від 22.07.2022 №02/53 позивач навчався на денному відділенні в технікумі за спеціальністю «Експлуатація і ремонт гірничого електромеханічного обладнання та автоматичних пристроїв» з 01.09.1996 (наказ №175 від 10.08.1996) по 30.06.1999 (довідка видана для надання до Пенсійного фонду).

До трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 від 23.09.1999 у вказаний період були внесені такі записи:

Дочірнє підприємство ДВАТ шахта «Україна» Державної холдінгової компанії «Селидвугілля»:

1. 01.06.1998 прийнятий учнем підземного електрослюсаря та направлений на дільницю з видобутку вугілля №9 (наказ №558-к від 04.06.98);

2. 05.06.1998 звільнений у зв`язку із закінченням виробничої практики п.2 ст.36 КЗпП України (наказ №642 від 29.06.98);

3. 04.01.1999 прийнятий електрослюсарем 3 розряду та направлений на дільницю конвеєрного транспорта №1 (наказ №10к від 05.01.99);

4. 02.03.1999 переведений підземним електрослюсарем 3 розряду на дільницю з видобутку вугілля №5 (наказ №247к від 02.0399);

5. 15.04.1999 переведений дублером гірничого майстра на цій же дільниці (наказ №440к від 15.04.99);

6. 14.04.1999 звільнений у зв`язку із закінченням виробничої практики п.2 ст.36 КЗпП України (наказ №481к від 26.04.99);

7. 01.09.1996-30.06.1999 навчання у Селідовському гірничому технікуму (диплом НОМЕР_2 від 30.06.1999).

Згідно з розрахунком стажу Форми РС-право за пенсійною справою 91, копія якого надана до матеріалів справи, до страхового та пільгового стажу ОСОБА_1 вищевказані періоди пенсійним органом зараховані наступним чином:

01.09.1996-31.05.1998 (01р. 09міс. 00дн.) навчання у вищих/середн.НЗ;

01.06.1998-01.06.1998 (00р. 00міс. 01дн.) Ст.14. пост.202, підземні, сп.1 р.1, п-р.1, п.а-в;

02.06.1998-05.06.1998 (00р. 00міс. 04 дн.);

06.06.1998-03.01.1999 (00р. 06міс. 28дн.) навчання у вищих/середн.НЗ;

04.01.1999-15.04.1999 (00р. 03міс. 12дн.) Ст.14. пост.202, підземні, сп.1 р.1, п-р.1, п.а-в;

16.04.1999-30.06.1999 (00р. 02міс. 15дн.) навчання у вищих/середн.НЗ.

В подальшому, 22.09.1999 позивача прийнято підземним електрослюсарем 3 розряду та направлено на дільницю з видобутку вугілля №1 у Державному підприємстві ДВАТ шахта «Україна» (запис №8 трудової книжки позивача). Згідно з розрахунком стажу Форми РС-право за пенсійною справою 91, копія якого надана до матеріалів справи, період роботи позивача з 22.09.1999 зарахований до пільгового стажу за Списом №1.

Оскільки перерва між днем закінчення позивачем навчання в ПТУ і днем зарахування на роботу за професією не перевищує 3 місяців, то період навчання позивача з 01.09.1996 по 30.06.1999 повинен бути зарахований в повному обсязі до загального (страхового) та пільгового трудового стажу.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 12.12.2019 у справі №683/1774/16-а та від 09.07.2020 у справі №308/13118/16-а.

Щодо зарахування до пільгового стажу позивача періодів його роботи з 04.03.2000 по 10.07.2000, з 14.08.2012 по 16.10.2012, суд звертає увагу на таке.

Оскаржуване рішення містить інформацію про те, що До пільгового стажу зараховані позивача всі періоди роботи відповідно до наданих пільгових довідок за виключенням відпусток без збереження заробітної плати, відрядження на навчання з відривом від виробництва та періодів відрядження на шахту «Курахівська».

Записами трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 від 23.09.1999 підтверджується, що в спірні періоди позивач працював:

Дочірнє підприємство ДВАТ шахта «Україна» Державної холдінгової компанії «Селидвугілля»:

- запис №9: 29.11.1999 переведений підземним гірничим майстром на дільниці вентиляції та техніки безпеки (наказ №1430к від 29.11.99);

- запис №10: 01.09.2003 ДОАО «шахта «Україна» реорганізовано в СП шахта «Україна» ДП «Селідвугілля» (наказ 143к від 28.11.2003);

- запис №15: 05.09.2011 направлений на навчання за програмою «СУПИ ОТ» з відривом від виробництва строком на 5 днів (наказ №850к від 31.09.2011);

- запис №16: 14.10.2013 командирований на навчання з питань охорони праці в СП «УКК» ОП «Шахта Росія» ДП «Селідвугілля» строком на 5 днів (наказ №1006-к від 09.10.2013).

Згідно з Довідкою ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидвугілля» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 01.08.2022 №1-847, ОСОБА_1 , працював повний день на підземних роботах у ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидвугілля», зокрема, у період з 29.11.1999 по 10.07.2000 за професією, посадою «майстер гірничий підземний дільниці вентиляції та техніки безпеки», що передбачена Списком 1 розділ 1 підрозділ 1010100б (постанова КМУ від 11.03.1994 №162) та виконував «Гірничі роботи», «Видобування вугілля підземним способом». В означеній довідці як додаткові відомості зазначено: відряджений ШУ «Курахівська» з 04.03.2000 по 10.07.2000.

Поряд із цим, наявна у матеріалах справи копія довідки ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидвугілля» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 01.08.2022 №1-847, ОСОБА_1 , працював повний день на підземних роботах у ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидвугілля», зокрема, у період з 09.09.2011 по 14.10.2013 за професією, посадою «майстер гірничий підземний дільниці з монтажу і демонтажу гірничого обладнання», що передбачена Списком 1 розділ 1 підрозділ 1.1б (постанова КМУ від 16.01.2003 №36) та виконував «Гірничі роботи», «Видобування вугілля підземним способом». В означеній довідці як додаткові відомості зазначено: відряджений ВП «Шахта «Курахівська» з 14.08.2012 по 13.09.2012, з 17.09.2012 по 16.10.2012.

Згідно з розрахунком стажу Форми РС-право за пенсійною справою 91, копія якого надана до матеріалів справи, до страхового стажу ОСОБА_1 вищевказані періоди пенсійним органом зараховані наступним чином:

04.03.2000-12.07.2000 (00р. 04міс. 09дн.);

14.08.2012-16.10.2012 (00р. 03міс. 00дн.).

Суд зазначає, що зазначення у довідках про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній в якості додаткової інформації про відрядження позивача до інших відокремлених підрозділів ДП «Селідвугілля» у періоди з 04.03.2000 по 10.07.2000, з 14.08.2012 по 13.09.2012, з 17.09.2012 по 16.10.2012, не спростовує факту роботи позивача за відповідними професіями по Списку №1, про що і зазначено в самих довідках, у зв`язку з чим посилання в оскаржуваному рішення на те, що для зарахування до пільгового стажу періодів роботи на шахті «Курахівська» необхідно надати уточнюючу довідку, суд вважає необґрунтованими.

Більш того, позивач має відповідні записи про роботу у спірний період у трудовій книжці серії НОМЕР_3 від 23.09.1999, які засвідчені у передбаченому чинним законодавством порядку. Будь-яких зауважень до записів трудової книжки в оскаржуваному рішенні наведено не було.

Отже, незарахування пенсійним органом до пільгового стажу позивача періодів його роботи з 04.03.2000 по 10.07.2000 та з 14.08.2012 по 16.10.2012 лише з посиланням на те, що в означені періоди позивач був відряджений до інших шахт/відокремлених підрозділів, є неправомірним.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 01.12.2005 за №1451/11731, передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що були чинними на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Таким чином, з викладених законодавчих норм вбачається, що правовою підставою для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є набуття нею відповідного стажу при виконанні робіт, передбачених Списком №1 та/або Списком №2.

Професія «всі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах» віднесена до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 № 162 (поз. 1010100а розд.І). Крім того, професія «керівники та фахівці підземних дільниць» віднесена до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 № 36 (поз. 1.1б розд.І).

При цьому, суд враховує, що відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, суд приходить до висновку, що періоди роботи ОСОБА_1 з 04.03.2000 по 10.07.2000 та з 14.08.2012 по 16.10.2012 протиправно незараховані до пільгового стажу позивача.

Оскільки відповідачем неправомірно незараховано до пільгового стажу роботи вищевказані періоди роботи та відповідно прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії позивача на пільгових умовах, а тому порушені позивачем права підлягають відновленню судом.

Отже, з метою повного та всебічного захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне скоригувати заявлені позовні вимоги в їх межах на підставі ч.2 ст.9 КАС України, а саме:

- визнати протиправним та скасувати рішення відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 09.08.2022 №61512/01-16 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком згідно з ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1, в повному обсязі період навчання у Селідовському гірничому технікуму з 01.09.1996 по 30.06.1999 та періоди роботи у Дочірньому підприємстві ДВАТ шахта «Україна» Державної холдінгової компанії «Селидвугілля» з 04.03.2000 по 10.07.2000 та з 14.08.2012 по 16.10.2012 на посаді підземного гірничого майстра.

Водночас, суд зазначає, що відповідно до ч.4 ст.245 КАС України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Оскільки відповідачем не проводився розрахунок пільгового стажу позивача з урахуванням періодів, врахованих судом у цьому рішенні, то суд вважає, що належним способом порушених прав позивача у заявленому до розгляду спорі є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву позивача від 01.08.2022 про призначення пенсії та провести розрахунок пільгового стажу позивача для призначення пенсії, з урахуванням правової позиції, викладеної в цьому рішенні.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

За приписами частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частинами 1 та 4 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 1 статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналогічна позиція стосовно обов`язку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у пункті 36 справи Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland) від 01 липня 2003 року №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (частина 1 статті 139 КАС України).

Таким чином, судовий збір у розмірі 1073,60 грн., сплачений позивачем при поданні адміністративного позову до суду відповідно до квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки від 22.11.2022 №0.0..1, підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача.

Керуючись статтями 9, 73-77, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (місцезнаходження: 49094, м.Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26; ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 09.08.2022 №61512/01-16 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком згідно з ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1, в повному обсязі період навчання у Селідовському гірничому технікуму з 01.09.1996 по 30.06.1999 та періоди роботи у Дочірньому підприємстві ДВАТ шахта «Україна» Державної холдінгової компанії «Селидвугілля» з 04.03.2000 по 10.07.2000 та з 14.08.2012 по 16.10.2012 на посаді підземного гірничого майстра.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду у Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.08.2022 про призначення пенсії та провести розрахунок пільгового стажу роботи позивача для призначення пенсії, з урахуванням правової позиції, викладеної в цьому рішенні.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області сплачені позивачем судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).

Відповідно до статті 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

На підставі положень статті 297 КАС України апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя І.В. Юхно