Справа № 620/4004/22
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2023-06-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/4004/22 Суддя першої інстанції: Непочатих В.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Степанюка А.Г.,

суддів - Бужак Н.П., Костюк Л.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на прийняту у порядку письмового провадження ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності і зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2022 року ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі - Відповідач, ГУ ПФ в Чернігівській області) про:

- визнання протиправною бездіяльності ГУ ПФ в Чернігівській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 із 20.12.2021 підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає в зоні гарантованого добровільного відселення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28.02.1991 № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- зобов`язання ГУ ПФ в Чернігівській області здійснити ОСОБА_1 із 20.12.2021 нарахування та виплату підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, що проживає в зоні гарантованого добровільного відселення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28.02.1991 № 796-ХІІ, «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із Законом про Державний бюджет України на відповідний рік).

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 01.08.2022 позов задоволено повністю. Указане рішення набрало законної сили 31.08.2022.

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Чернігівського окружного адміністративного суду із заявою про встановлення судового контролю, в якій просила:

- встановити судовий контроль за виконанням судового рішення від 01.08.2022 у справі №620/4004/22;

- зобов`язати ГУ ПФ в Чернігівській області протягом п`ятнадцяти днів подати до Чернігівського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01.08.2022 у справі №620/4004/22.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 01.03.2023 задоволено клопотання про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду та зобов`язано ГУ ПФ в Чернігівській області подати у місячний строк з моменту отримання копії даної ухвали суду звіт про виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01.08.2022 у справі №260/4004/22.

На адресу суду першої інстанції 31.03.2023 від ГУ ПФ в Чернігівській області надійшов звіт про виконання рішення суду у справі №620/4004/22.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 13.04.2023 указаний звіт було прийнято. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що поданим ГУ ПФ в Чернігівській області звітом підтверджується проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 , рішення Чернігівського окружного адміністративного суду у цій справі внесено до реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, а невиплата суми перерахованої з 20.12.2021 пенсії не залежить від волевиявлення ГУ ПФ в Чернігівській області внаслідок обмеження бюджетних фінансувань, у той час як Відповідачем вчинені всі необхідні дії, спрямовані на виконання судового рішення.

Не погоджуючись з викладеним в ухвалі рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та прийняти нову постанову, якою:

- відмовити у прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 29.03.2023 №2500-0802-7/20864 про виконання рішення суду від 01.08.2022 у справі №620/4004/22;

- встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Чернігівській області новий строк для подання остаточного звіту про повне виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01.08.2022 у справі №620/4004/22.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що судом не було враховано, що рішення від 01.08.2022 не було виконано Відповідачем у повному обсязі, а саме - не виплачено суму заборгованості та неправильно визначено суму доплати до пенсії, починаючи з 01.10.2022. Крім того, зауважує, що відсутність коштів не може вважатися поважною причиною невиконання судового рішення, а ГУ ПФ в Чернігівській області не надано доказів внесення судового рішення до реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою.

Після усунення визначених в ухвалі від 03.05.2023 про залишення апеляційної скарги без руху недоліків ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.05.2023 відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу та витребувано матеріали справи з суду першої інстанції, які надійшли 22.06.2023.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.06.2023 справу призначено до розгляду у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Положеннями ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Європейський суд з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції» наголосив, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Отже, для цілей ст. 6 Конвенції стадія виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах «Алпатов та інші проти України», «Робота та інші проти України», «Варава та інші проти України», «ПМП «Фея» та інші проти України»), якими було встановлено порушення п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою ст. 129-1 Конституції України.

Отже, обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

За правилами ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 2 ст. 382 КАС України).

З аналізу змісту зазначених норм законодавства випливає, що КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом, зокрема, зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.

У зазначеній нормі процесуального кодексу законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд. Такий контроль здійснюється саме після прийняття судового рішення.

У свою чергу, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04.03.2020 у справі №539/3406/17.

З матеріалів справи вбачається, що судове рішення у справі №620/4004/22 ГУ ПФ в Чернігівській області у повному обсязі виконано не було, оскільки нарахована сума доплати до пенсії виплачена не була, що вбачається безпосередньо із змісту звіту від 29.03.2023 №2500-0802-7/20864. Крім того, як правильно зауважив Апелянт, жодних доказів внесення рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01.08.2022 у справі №620/4004/22 до реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетно програмою, Відповідачем надано не було. Відтак висновки суду першої інстанції про те, що ГУ ПФ в Чернігівській області виконано всі необхідні дії з метою виконання рішення суду у цій справі, є передчасними.

Крім іншого, Чернігівським окружним адміністративним судом не було враховано, що резолютивною частиною рішення суду від 01.08.2022 було зобов`язано ГУ ПФ в Чернігівській області здійснити з 20.12.2021 нарахування та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_1 , як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному 39 Закону України від 28.02.1991 № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік).

В апеляційній скарзі обґрунтовано зауважено, що розмір мінімальної заробітної плати згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01.12.2021 складав 6 500,00 грн, згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом з 01.01.2022 по 30.09.2022 складав 6 500,00 грн, а з 01.10.2022 - 6 700,00 грн, який також встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік».

У свою чергу, аналіз змісту доданих ГУ ПФ в Чернігівській області до звіту розрахунків (а.с. 97-101) свідчить, що незалежно від місяця перерахунку Відповідачем, починаючи з жовтня 2022 року, доплата до пенсії Позивачу була визначена у розмірі 13 000,00 грн (6 500 х 2), а не в сумі 13 400,00 грн (6 700 х 2), що не узгоджується з резолютивною частиною рішення суду у цій справі.

За таких обставин, судова колегія приходить до висновку, що ГУ ПФ в Чернігівській області, всупереч вимог ст. 129-1 Конституції України, ст. ст. 14, 370 КАС України, рішення суду не виконало у повному обсязі, оскільки неправильно здійснило перерахунок доплати пенсії, починаючи з 01.10.2022, а також не надало докази внесення цього рішення до реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою.

Залишення поза увагою суду першої інстанції цих обставин свідчить про передчасність висновків останнього про наявність правових підстав для прийняття звіту Відповідача, наслідком чого є скасування оскаржуваної ухвали із постановленням нової про встановлення ГУ ПФ в Чернігівській області нового строку для подання Чернігівському окружному адміністративному суду звіту про виконання рішення суду.

У свою чергу вимоги апеляційної скарги про встановлення Відповідачу нового строку для подання остаточного строку про повне виконання рішення задоволенню не підлягають, оскільки процесуальним законом не передбачено такого поняття, як «остаточний звіт».

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

За правилами пп. «ґ» ч. 4 ст. 322 КАС України постанова суду апеляційної інстанції складається із резолютивної частини із зазначенням, зокрема, встановленого судом строку для подання суб`єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні питання про прийняття звіту суб`єкта владних повноважень не було повно з`ясовано обставин, що мають значення для справи, які призвели до неправильного вирішення питання, у зв`язку з чим вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково - ухвалу суду першої інстанції скасувати та встановити Відповідачу новий строк для подання звіту про виконання судового рішення.

Керуючись ст. ст. 14, 320, 321, 322, 325, 382 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2023 року - скасувати.

Встановити новий строк для подання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області Чернігівському окружному адміністративному суду звіту про виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2022 року у справі №620/4004/22.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області подати протягом одного місяця з дати отримання копії цієї ухвали до Чернігівського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2022 року у цій справі.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач А.Г. Степанюк

Судді Н.П. Бужак

Л.О. Костюк

Повний текст постанови складено та підписано 28 червня 2023 року.