Справа № 280/514/23
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2023-06-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 червня 2023 року м. Дніпросправа № 280/514/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Щербака А.А. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Малиш Н.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 березня 2023 року (суддя Мінаєва К.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 16 березня 2023 року позов задоволено частково.

Суд вирішив визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області 13.01.2022 №20 про відмову у призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.01.2022 про призначення пенсії за віком, врахувавши до страхового стажу період навчання ОСОБА_1 з 01.09.1978 по 21.07.1980 та періодів його роботи з 02.10.1989 по 30.10.1989, з 01.11.1989 по 01.03.1990, з 01.10.1991 по 23.03.1992, з 01.09.1992 по 19.07.1994, з 05.10.1995 по 10.04.1998 відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не було враховано, що позивачем не було надано до органу Пенсійного фонду документів, передбачених Порядком №637, для підтвердження спірних періодів роботи.

Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 3 частини 1 ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів.

Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , відповідно до паспорту громадянина України НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

06.01.2022 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про призначення пенсії (а.с.14).

Згідно з записами трудової книжки серії НОМЕР_1 на ім`я позивача у спірні періоди він:

навчався у ПТУ при ОБУ з 01.09.1978 по 21.07.1980 (атестат №982);

02.10.1989 прийнятий мулярем 4 розряду у кооператив «Компакт»;

30.10.1989 звільнений за власним бажанням;

01.11.1989 прийнятий у члени кооперативу «Надежда-2» мулярем 4 розряду;

01.03.1990 звільнений у зв`язку з переведенням у кооператив «Прогрес-2»;

01.10.1991 прийнятий робітником будівельної бригади на «Государственном Архитектурно-Строительном объединении предприятий Севера и Юга АСТ» (мовою оригіналу);

23.03.1992 звільнений з роботи за власним бажанням;

01.09.1992 прийнятий у Запорізький міський побутовий комбінат фотографом з фото «Радуга»;

20.07.1994 звільнений за власним бажанням;

05.10.1995 прийнятий на посаду комерційного директора ТОВ «Резерв»;

10.04.1998 звільнений за власним бажанням (а.с.7-9).

Задля отримання архівних довідок на підтвердження стажу роботи за відповідних періодів 21.02.2022 позивач звертався до Архівного управління Запорізької міської ради із заявами про їх отримання.

Листом Архівного управління Запорізької міської ради від 23.02.2022 №04-25/Т-474 (на №4/02-02/9239 від 21.02.2022) позивачу повідомлено, що документи кооперативу «Компакт» на зберігання до архівного управління Запорізької міської ради не надходили, тому надати відомості про підтвердження стажу роботи позивача немає можливості (а.с.17).

Листом Архівного управління Запорізької міської ради від 23.02.2022 №04-25/Т-473 (на №4/02-02/9237 від 21.02.2022) позивачу роз`яснено, що документи кооперативу «Надежда-2» на зберігання до архівного управління Запорізької міської ради не надходили, тому надати відомості про підтвердження стажу роботи ОСОБА_1 немає можливості (а.с.18).

Листом Архівного управління Запорізької міської ради від 23.02.2022 №04-25/Т-477 (на №4/02-02/9245 від 21.02.2022) позивачу повідомлено, що документи «Государственного Архитектурно-Строительного объединения предприятий Севера и Юга «АСТ» (мовою оригіналу) на зберігання до архівного управління Запорізької міської ради не надходили, тому надати відомості про підтвердження стажу роботи ОСОБА_1 немає можливості (а.с.19).

Листом Архівного управління Запорізької міської ради від 23.02.2022 №04-25/Т-476 (на №4/02-02/9243 від 21.02.2022) позивачу роз`яснено, що документи ТОВ «Резерв» на зберігання до архівного управління Запорізької міської ради не надходили, тому надати відомості про підтвердження стажу роботи ОСОБА_1 немає можливості (а.с.21).

Листом Архівного управління Запорізької міської ради від 16.03.2022 №04-25/Т-475 (на №4/02-02/9240 від 21.02.2022) позивачу надано архівний витяг з наказів Запорізького міського побутового комбінату. Так, зазначено, що наказом від 28.08.1992 №33-К позивача прийнято на роботу фотографом в фото «Радуга» з 01.09.1992 на підстави заяви ОСОБА_1 . Наказом від 19.07.1994 №25-к звільнено позивача з вказаної посади з 20.07.1994 (а.с.20).

Листом-повідомленням від 18.01.2022 №0800-0207-8/4175 позивачу направлено рішення про відмову в призначенні пенсії за віком (а.с.15).

Відповідно до рішення від 13.01.2022 №20 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком з огляду на наступне. Пенсійний вік, визначений статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», становить 60 років; вік заявника 60 років 4 дні. Необхідний страховий стаж становить 29 років; страховий стаж особи 22 роки 10 місяців 14 днів. За результатами розгляду доданих до заяви документів до страхового стажу не зараховано:

період навчання з 01.09.1978 по 21.07.1980 відсутня дата видачі атестату;

період роботи з 02.10.1989 по 30.10.1989 у трудовій книжці відсутня печатка в записі про звільнення з роботи;

період роботи з 01.11.1989 по 01.03.1990 у трудовій книжці відсутній рік в наказі про звільнення з роботи;

період роботи з 01.10.1991 по 23.03.1992 у трудовій книжці наявне виправлення в даті наказу про звільнення з роботи;

період роботи з 28.08.1992 по 20.07.1994 у трудовій книжці нечітко видно рік наказу в записі про прийняття на роботу;

період роботи з 05.10.1995 по 10.04.1998 у трудовій книжці дата наказу про звільнення з роботи дописана іншим чорнилом (а.с.15 зворотній бік).

До рішення наданий розрахунок періодів за формою РС-право, згідно з яким до стажу не зараховано періоди роботи з 02.10.1989 по 30.10.1989, з 01.11.1989 по 01.03.1990, з 01.10.1991 по 23.03.1992, з 01.09.1992 по 19.07.1994, з 05.10.1995 по 10.04.1998 (а.с.16).

Не погодившись з діями відповідача щодо неврахування при розрахунку страхового стажу періодів навчання з 01.09.1978 по 21.07.1980 та роботи з 02.10.1989 по 30.10.1989, з 01.11.1989 по 01.03.1990, з 01.10.1991 по 23.03.1992, з 01.09.1992 по 19.07.1994, з 05.10.1995 по 10.04.1998 та відмовою у призначенні пенсії за віком, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції зазначив, що спірні записи у трудовій книжці позивача містять всі необхідні відомості щодо дати та підстав прийняття на роботу ОСОБА_1 , не мають виправлень та неточностей, які б могли викликати обґрунтовані сумніви щодо відповідної дати.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується.

Відповідно до частини першої статті 8 Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до частин першої, другої, четвертої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно з приписами статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, передбачений Порядком №637.

Відповідно до пунктів 1,2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Абзацом першим пункту 3 Порядку №637 визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 18 Порядку №637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За приписами пункту 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 (далі Інструкція №58), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за №110, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Як передбачено пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993р. №301 «Про трудові книжки працівників», заповнення трудової книжки вперше провадиться адміністрацією підприємства, установи, організації в присутності працівника, а відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Відповідно до пункту 2.4 Інструкції №58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Згідно з пунктом 2.6 Інструкції №58 у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

Якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності - вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності - облархівом, держархівом м.Києва, держархівом м.Севастополя і держархівом при Раді Міністрів Криму.

Відповідно до пункту 4.1 Інструкції №58 у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Судом першої інстанції вірно було зазначено, що обов`язок щодо внесення достовірних та правильних записів до трудової книжки працівника покладається саме на власника або уповноважений ним орган, тобто на роботодавця.

За пунктом 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, до заяви для призначення пенсії за віком додаються такі документи (надаються копії документів з оригіналами): паспорт та документи про місце проживання (реєстрації) особи; документ про присвоєння реєстраційного номеру; трудова книжка (відомості про роботу); диплом, атестат училища, які стверджують денну форму навчання; свідоцтво про шлюб (для жінок); свідоцтво про народження дітей (для жінок); та інші документи.

Згідно з підпунктом 3 пункту 4.2 Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Відповідно до пункту 4.7 Порядку №22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Щодо незарахування до стажу періоду навчання з 01.09.1978 по 21.07.1980 з підстав відсутності у ньому дати видачі атестату.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що з наданої копії атестату №982 можливо встановити дату видачі 21.07.1980, тривалість навчання 2 роки, період навчання у професійно-технічному училищі з 01.09.1978 по 21.07.1980. Відтак підстави для незарахування зазначеного періоду навчання до стажу позивача відсутні.

Щодо не зарахованого періоду роботи з 02.10.1989 по 30.10.1989 з огляду на відсутність у трудовій книжці печатки в записі про звільнення з роботи.

Судом першої інстанції вірно було зазначено, що такі недоліки не можуть бути належною підставою для неврахування періодів роботи позивача до страхового стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці. Крім того, такі дані є формальністю та не впливають на зміст самих записів.

Як було встановлено судом першої інстанції, з трудової книжки чітко вбачається запис про прийняття на роботу у кооператив «Компакт» та звільнення з нього, тому пенсійний орган мав зарахувати період роботи з 02.10.1989 по 30.10.1989.

Щодо відсутності року в наказі про звільнення з роботи (період роботи з 01.11.1989 по 01.03.1990), то суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що запис №34 містить дату звільнення позивача 01.03.1990, відповідно й наказ про звільнення того ж року.

Стосовно виправлення в даті наказу про звільнення з роботи (період роботи з 01.10.1991 по 23.03.1992).

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що позивач, як особа, на яку не покладено обов`язку щодо організації ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок, не може нести відповідальність за неправильність, неточність або неповноту внесених до її трудової книжки відомостей, а тому, невірне заповнення трудової книжки не може бути підставою для прийняття органом Пенсійного фонду України рішення про відмову у призначенні пенсії та не зарахування страхового стражу, результатом чого стало обмеження належного соціального захисту громадянина.

Вірно суд першої інстанції взяв до уваги відсутність доказів того, що органами Пенсійного фонду вживались заходи для отримання інформації щодо достовірності записів трудової книжки позивача. Разом з тим, позивач вживав всі необхідні заходи задля отримання інформації на підтвердження його роботи у спірні періоди.

Щодо нечіткості при зазначенні року наказу в записі про прийняття на роботу (період роботи з 28.08.1992 по 20.07.1994).

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що такий недолік є формальністю та не може слугувати підставою для органів пенсійного органу для обмеження особи в реалізації конституційного права на соціальний захист.

Відносно періоду роботи з 05.10.1995 по 10.04.1998 та трудової книжки позивача в частині дописів «іншим чорнилом».

Вірно судом першої інстанції було зазначено, що внесення запису різними чорнилами не свідчить про наявність виправлень, закреслень чи неточностей, які не дають можливості прочитати запис та перевірити зазначені відомості. Відтак зазначений період роботи протиправно не врахований до стажу позивача для призначення пенсії за віком.

Судом першої інстанції обґрунтовано було посилання відповідача на недоліки оформлення трудової книжки позивача суд відхилені, оскільки, вказані записи у трудовій книжці позивача містять всі необхідні відомості щодо дати та підстав прийняття на роботу ОСОБА_1 , не мають виправлень та неточностей, які б могли викликати обґрунтовані сумніви щодо відповідної дати.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що періоди навчання з 01.09.1978 по 21.07.1980 та роботи з 02.10.1989 по 30.10.1989, з 01.11.1989 по 01.03.1990, з 01.10.1991 по 23.03.1992, з 01.09.1992 по 19.07.1994, з 05.10.1995 по 10.04.1998 підтверджуються відповідними записами в трудовій книжці ОСОБА_1 , що є достатнім для зарахування цього періоду роботи до загального трудового стажу останнього, а тому дії щодо неврахування відповідачем цього періоду до загального трудового стажу позивача є протиправними.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Постанова у повному обсязі складена 28 червня 2023 року.

Головуючий - суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш