Справа № 520/6568/22
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2023-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 р.Справа № 520/6568/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,

Суддів: Кононенко З.О. , Калиновського В.А. ,

за участю секретаря судового засідання Пукшин Л.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.02.2023 року, головуючий суддя І інстанції: Бадюков Ю.В., м. Харків, повний текст складено 20.02.23 року у справі № 520/6568/22

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Харківській області

про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції України в Харківській області від 26.07 2022 року №589 в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції України в Харківській області від 29.07.2022 року № 345 о/с в частині звільнення зі служби в поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області, з 29.07.2022 року за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України Про Національну поліцію" (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби);

- поновити лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаді дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області з 30.07.2022 року;

- стягнути з Головного управління Національної поліції України в Харківській області на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 30.07.2021 року по 14.02.2023 р. в розмірі 82902,00 грн.;

- допустити до негайного виконання рішення в частині поновлення лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаді дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області та в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.02.2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі. Зазначив, що наказом Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області від 19.07.2022 № 184 «Про призначення та проведення службового розслідування» було призначено та проведено службове розслідування відносно дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 .

Підставою для його проведення послугував рапорт начальника СДОП ВП ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області майора поліції Івана Пшонки від 12.07.2022 на ім`я начальника ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, в якому доповідалось про відсутність у період з 02.07.2022 по 11.07.2022 та 12.07.2022 позивача на службі.

На підставі встановлених обставин Дисциплінарною комісією підтверджено відсутність з 09.00 до 18.00 02.07.2022, з 09.00 до 18.00 02.07.2022, з 09.00 до 18.00 04.07.2022, з 09.00 до 18.00 05.07.2022, з 09.00 до 18.00 06.07.2022, з 09.00 до 18.00 07.07.2022, з 09.00 до 18.00 08.07.2022, з 09.00 до 18.00 09.07.2022, з 09.00 до 18.00 11.07.2022, з 09.00 до 18.00 12.07.2022 на службі старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 без поважних причин, тобто прогулу, а також порушення Присяги працівника поліції в частині сумлінності виконання своїх службових обов`язків, пп. 8 п.3 ст. 1 розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 № 2337-VIII.

За результатами службового розслідування начальником Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області 25.07.2022 був затверджений висновок службового розслідування, а в подальшому виданий наказ ГУНП в Харківській області від 29.07.2022 № 345, яким до дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 за вчинення дисциплінарного проступку застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Зауважив, що позивач вчинив дисциплінарний проступок, який є несумісним з подальшим проходженням служби в Національній поліції України. Дії ОСОБА_1 безумовно підривають авторитет Національної поліції України в очах громадян, оскільки поліцейський не має права проявляти слабкість замість мужності, переховуватись замість служити народу, бо він (поліцейський) бере на себе підвищену відповідальність.

Задовольняючі позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції не взяв до уваги, що дисциплінарний проступок був вчинений в умовах запровадженого правового режиму воєнного стану і полягав як в невиконанні нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, так і в недотриманні службової дисципліни, за який, в порядку Дисциплінарного статуту, відповідач має право застосувати такий вид дисциплінарного стягнення, як звільнення з органів поліції, чим порушив вимоги, передбачені статтею 242 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що з 13.08.2014 до 06.11.2015 ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ.

Згідно копії наказу т.в.о. начальника ГУ НП в Харківській області А.А. Дмитрієва від 07.11.2015 № 45 о/с «По особовому складу» наказано: «Відповідно до пунктів 9 та 12 розділу XI Закону України „Про Національну поліцію призначити тих, що прибули з Міністерства внутрішніх справ, з присвоєнням спеціальних звань поліції в порядку переатестувати та установленням посадових окладів згідно штатного розпису, з 07 листопада 2015 року;

ОСОБА_1 /М-153000/, який мав спеціальне звання лейтенант міліції, оперуповноваженим Жовтневого відділення поліції (м. Харків) Ленінського відділу поліції (м. Харків) Головного управління Національної поліції в Харківській області, присвоївши йому спеціальне звання лейтенант поліції.».

Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області від 17.12.2021 року № 830 о/с «По особовому складу» було переміщено «згідно з пунктом 2 (на рівнозначну посаду, за ініціативою поліцейського) ч. 1 ст. 65 Закону України «Про Національну поліцію»:

старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 /0088553/ на посаду дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області, звільнивши з посади оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області, установивши відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» посадовий оклад у розмірі 2400 грн., надбавку за специфічні умови проходження служби в поліції в розмірі 40 % посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби.».

Начальником Харківського РУП № 3 Е. Коваленком 19.07.2022 р. було видано наказ № 184 «Про призначення та проведення службового розслідування», підставою для прийняття якого стало те, що 02.07.2022, 04.07.2022, 05.07.2022, 06.07.2022, 07.07.2022, 08.07.2022, 09.07.2022, 11.07.2022, 12.07.2022 до СКЗ ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області надійшов рапорт начальника сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області за фактом відсутності на робочому місці дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 без поважних причин.

Згідно висновку службового розслідування за фактом відсутності на службі в умовах воєнного стану без поважних причин, затвердженого начальником ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_2 25.07.2022 року було встановлено наступне:

«12.07.2022 року до СКЗ Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області надійшов рапорт начальника СДОП відділу превенції ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 , за фактом того, з 02.07.2022 по 11.07.2022 року ДОП СДОП ВП ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 був відсутній на службі протягом робочого дня з 09 години - до 13 години 45 хвилин та з 13 години 45 хвилин до 18 години 00 хвилин, функціональні обов`язки не виконував, у відпустці не перебував, про лікарняні не повідомляв.

Також, 12.07.2022 ДОП СДОП ВП ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 був відсутній на службі протягом робочого дня з 09 години - до 13 години 45 хвилин та з 13 години 45 хвилин до 18 години 00 хвилин., функціональні обов`язки не виконував, у відпустці не перебував, про лікарняні не повідомляв.

Дільничний офіцер поліції ОСОБА_1 за час з 02.07.2022 по 12.07.2022 жодних протоколів не складав, матеріалів ЄО не розглядав.

Матеріали, які надійшли на території обслуговування старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (ЄО 12433, 12454, 12691, 12886, 12841, 12940, 12981, 13115, 13178, 13216), розглядались капітаном поліції ОСОБА_4 .

Таким чином, старший лейтенант поліції ОСОБА_1 був безпідставно відсутній на службі.

В ході проведення службового розслідування з 02.07.2022 по 12.07.2022 складені акти про відсутність на службі та невиконанні своїх службових обов`язків старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 ».

Також, в ході проведення службового розслідування був опитаний дільничний офіцер поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції капітан поліції ОСОБА_4 , який у своєму поясненні зазначив, що він працює на дільниці № 630241, згідно наказу про закріплення дільниці. 17.12.2021 року в секторі дільничних офіцерів поліції працює старший лейтенант поліції ОСОБА_1 . З 02.07.2022 по 12.07.2022 ОСОБА_1 не з`явився на ранкові наради, які проходять кожного дня о 09 годині 00 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 , на яких ставляться відповідні задачі та їх виконання. На дільниці 630241 за вказаний час старший лейтенант поліції ОСОБА_1 не з`являвся.

Службовим розслідуванням також було встановлено наступне:

«Вивченням журналів вхідної та вихідної кореспонденції сектору документального забезпечення Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області з 02.07.2022 по 12.07.2022 року старший лейтенант поліції ОСОБА_1 службової документації на реєстрацію не надавав та не отримував (довідка СДЗ ХРУП № 3313/119/60/01-2022 від 13.07.2022).

Відповідно до книги розстановки нарядів ХРУП № 3 (інв. № 504 від 01.07.2022) 02.07.2022, 03.07.2022, 04.07.2022, 05.07.2022, 06.07.2022, 07.07.2022, 08.07.2022, 09.07.2022, 10.07.2022, 11.07.2022, 12.07.2022 старший лейтенант поліції ОСОБА_1 у будь-якому наряді не перебував.

В ході проведення службового розслідування надійшла довідка старшого інспектора сектору адміністративної практики ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_5 , яка зазначила, що з 01.01.2022 по 14.07.2022 старший лейтенант поліції ОСОБА_1 протоколи про адміністративні правопорушення не отримував. (довідка від 14.07.2022 № 3225/119-60/01-2022 від 14.07.2022).

На підставі встановлених обставин дисциплінарною комісією за результатами проведеного службового розслідування підтверджено відсутність з 09.00 до 18.00 02.07.2022, з 09.00 до 18.00 02.07.2022, з 09.00 до 18.00 04.07.2022, з 09.00 до 18.00 05.07.2022, з 09.00 до 18.00 06.07.2022, з 09.00 до 18.00 07.07.2022, з 09.00 до 18.00 08.07.2022, з 09.00 до 18.00 09.07.2022, з 09.00 до 18.00 11.07.2022, з 09.00 до 18.00 12.07.2022 на службі старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 без поважних причин, тобто прогулу, а також порушення Присяги працівника поліції в частині сумлінності виконання своїх службових обов`язків, п.п. 8 п.3 ст. 1 розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 № 2337-VIII.

Вказана подія (прогул) стала можливою внаслідок особистої недисциплінованості старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 .

Дисциплінарною комісією було ухвалено, зокрема: «За порушення службової дисципліни, що виразилось у невиконанні вимог п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. 1, 8 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, порушення ст. 64 ЗУ «Про Національну поліцію»; застосувати у відношенні дільничного офіцера поліції СДОП відділу превенції ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції України в Харківській області від 26.07.2022 року №389 «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського ГУ НП в Харківській області» до позивача застосовано стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції України в Харківській області від 29.07.2022 року № 345 о/с «По особовому складу» старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області звільнено зі служби в поліції, з 29.07.2022 року.

Не погодившись з вказаними наказами, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що Наказ ГУНП в Харківській області від 26.07 2022 року №389 «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського ГУ НП в Харківській області» щодо застосування до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді його звільнення зі служби в поліції та Наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 29.07.2022 року № 345 о/с «По особовому складу» в частині звільнення зі служби в поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області, з 29.07.2022 року є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, а тому позивач має бути поновлений на посаді з 30.07.2022, з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини у даній справі врегульовані Законом України Про Національну поліцію від 02.07.2015 року №580-VIII (далі - Закон №580-VIII), Дисциплінарним статутом Національної поліції, затвердженим Законом України Про Дисциплінарний статут Національної поліції України від 15.03.2018 року №2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут), Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 року №893, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 року №1355/32807 (далі Порядок №893).

Так, відповідно до пункту першого частини першої статті 18 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Згідно частини першої статті 19 Закону №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть, зокрема, дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону №580-VIII, поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується Законом (частини перша та друга статті 19 Закону №580-VIII).

Згідно частини першої статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Відповідно до частини другої статті 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Частинами третьою та четвертою статті 14 Дисциплінарного статуту передбачено, що службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Згідно частини десятої статті 14 Дисциплінарного статуту, порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Так, згідно пункту 1 розділу V Проведення службового розслідування дисциплінарною комісією Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Відповідно до пункту 4 розділу V Проведення службового розслідування дисциплінарною комісією Порядку №893, службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Пунктом 3 розділу VI Порядку №893 встановлено, що строк проведення службового розслідування, його продовження, порядок обчислення строку службового розслідування визначаються статтею 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Згідно частин 1, 2 статті 16 Дисциплінарного статуту, службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником. У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів.

Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день (частина 4 статті 16 Дисциплінарного статуту).

Пунктом другим розділу VI Порядку №893 передбачено, що підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

Згідно приписів частин першої - третьої статті 18 Дисциплінарного статуту, під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами; 4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.

Щодо суті встановлених в ході службового розслідування, проведеного дисциплінарною комісією ГУНП в Харківській області у відношенні позивача, порушень, які зафіксовані у висновку службового розслідування від 25.07.2022 року, та які стали підставою для винесення спірних наказів про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення та про звільнення зі служби в поліції, суд зазначає наступне.

Порядок застосування дисциплінарних стягнень визначений статтею 19 Дисциплінарного статуту.

Згідно частини першої статті 19 Дисциплінарного статуту, у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Згідно частини третьої статті 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Частиною четвертою та п`ятою статті 19 Дисциплінарного статуту визначено, що обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника. Для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського.

Згідно частини шостої статті 19 Дисциплінарного статуту обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є: 1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння; 2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення; 3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього; 4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку; 5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, гендерної чи іншої нетерпимості.

Частиною сьомою названої вище статті передбачено, що у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Згідно частини восьмої статті 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Відповідно до частини одинадцятої статті 19 Дисциплінарного статуту у разі вчинення поліцейським незначного проступку керівник може обмежитися його попередженням про необхідність дотримання службової дисципліни.

Згідно частини першої статті 24 Дисциплінарного статуту поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення протягом місяця з дня його виконання (реалізації) шляхом подання рапорту до прямого керівника особи, яка застосувала дисциплінарне стягнення, а також шляхом звернення до суду в установленому порядку.

Отже, в ході службового розслідування з`ясовуються обставини, з приводу яких воно було призначене, встановлюється наявність чи відсутність вини порушника у вчиненні дисциплінарного проступку, обставини, що пом`якшують чи обтяжують ступінь його відповідальності, а також ставлення до скоєного, та в разі підтвердження факту вчинення дисциплінарного проступку виконавцем службового розслідування вноситься пропозиція про застосування до винної особи конкретного дисциплінарного стягнення.

Так, у висновку службового розслідування від 25.07.2022 року зазначено, що за результатами проведеного службового розслідування підтверджено відсутність з 09.00 до 18.00 02.07.2022, з 09.00 до 18.00 02.07.2022, з 09.00 до 18.00 04.07.2022, з 09.00 до 18.00 05.07.2022, з 09.00 до 18.00 06.07.2022, з 09.00 до 18.00 07.07.2022, з 09.00 до 18.00 08.07.2022, з 09.00 до 18.00 09.07.2022, з 09.00 до 18.00 11.07.2022, з 09.00 до 18.00 12.07.2022 на службі старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 без поважних причин, тобто прогулу, а також порушення Присяги працівника поліції в частині сумлінності виконання своїх службових обов`язків, п.п. 8 п.3 ст. 1 розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 № 2337-VIII.

Вказана подія (прогул) стала можливою внаслідок особистої недисциплінованості старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 .

Дисциплінарною комісією було ухвалено, зокрема: «За порушення службової дисципліни, що виразилось у невиконанні вимог п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. 1, 8 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, порушення ст. 64 ЗУ «Про Національну поліцію»; застосувати у відношенні дільничного офіцера поліції СДОП відділу превенції ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Надаючи оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Організація діяльності дільничних офіцерів поліції та поліцейських офіцерів громад врегульована Інструкцією з організації діяльності дільничних офіцерів поліції та поліцейських офіцерів громад, затвердженою наказом МВС 28.07.2017 р. № 650, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 21 серпня 2017 р. за № 1041/30909 (надалі по тексту Інструкція).

Так, згідно абзаців 3 та 4 п. 2 розділу 1 Інструкції поліцейська дільниця - територія, що обслуговується ДОП та ПОГ, із чисельністю населення, що не перевищує 6 тис. осіб у сільській місцевості та 7 тис. осіб - у містах;

поліцейська станція - службове приміщення, що облаштоване та використовується відповідно до цієї Інструкції для виконання покладених на ДОП та ПОГ завдань із забезпечення правопорядку в межах поліцейської дільниці.

Згідно пунктів 1, 2 розділу IV Інструкції організація та контроль за роботою ДОП та ПОГ покладається на заступника начальника територіального (відокремленого) підрозділу ГУНП (далі - ТВП), який відповідно до розподілу обов`язків координує діяльність ДОП та ПОГ та начальника підрозділу превенції та/або підрозділу взаємодії з громадами ТВП (далі - ПВГ ПП ТВП).

Наказом керівника ТВП за ДОП та ПОГ закріплюються відповідні поліцейські дільниці, яким присвоюється відповідний порядковий номер.

Пунктом 5 розділу IV Інструкції встановлено, що ДОП та ПОГ працюють за двотижневим планом, який складається з урахуванням оперативної обстановки на поліцейській дільниці та пріоритетів громади у сфері публічної безпеки і порядку. План затверджується керівником ТВП, на території обслуговування якого розташована відповідна територіальна громада, або заступником керівника, який відповідно до розподілу обов`язків координує діяльність ДОП та ПОГ.

У зазначеному плані в обов`язковому порядку зазначаються такі заходи:

1) проведення на території обслуговування превентивних заходів із метою запобігання вчиненню правопорушень, забезпечення публічної безпеки та порядку;

2) перевірка місць масового скупчення людей із метою отримання інформації про проблемні питання, які хвилюють громадян, а також отримання відомостей про осіб, які можуть бути причетними до вчинення правопорушень;

3) здійснення превентивної роботи з особами, які перебувають на обліках Національної поліції України;

4) здійснення перевірок за місцем проживання громадян - власників мисливської вогнепальної зброї, спеціальних засобів із метою забезпечення дотримання ними встановлених правил її зберігання та використання;

5) забезпечення публічної безпеки і порядку під час проведення масових заходів;

6) відвідування закладів освіти з метою профілактики вчинення дітьми кримінальних та адміністративних правопорушень.

До плану можуть уноситися коригування з урахуванням особливостей стану оперативної обстановки на території поліцейської дільниці.

У плані ПОГ додатково зазначаються заходи, направлені на запобігання дорожньо-транспортних пригод та виявлення інших правопорушень шляхом патрулювання території обслуговування.

У разі погіршення або ускладнення криміногенної ситуації (оперативної обстановки) на території обслуговування, необхідності проведення додаткових превентивних заходів із метою її стабілізації ПОГ може здійснювати патрулювання у вечірній, нічний час доби та у вихідні дні за рапортом, погодженим із заступником керівника ТВП.

Для належного виконання службових обов`язків ДОП та ПОГ надаються службові приміщення (поліцейська станція) у межах визначеної поліцейської дільниці (п. 1 розділу VІІ Інструкції).

У висновку службового розслідування за фактом відсутності на службі в умовах воєнного стану без поважних причин зазначено, що в ході проведення службового розслідування був опитаний дільничний офіцер поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції капітан поліції ОСОБА_4 який, зокрема, пояснив, що він не бачив ОСОБА_1 щодня о 09.00 год. на нарадах за адресою: АДРЕСА_1 , а також те, що позивач не з`являвся на дільниці.

Як свідчать матеріали справи, наказом ГУНП в Харківській області від 15.08.2016 № 818 «Про затвердження внутрішнього розпорядку дня поліцейських, державних службовців та працівників підрозділів ГУНП в Харківській області» визначено, що робочий день поліцейського розпочинається о 09.00; обідня перерва з 13.00 до 13.45, робочий день закінчується о 18.00 (з понеділка по четвер), о 16.45 (у п`ятницю), вихідні дні субота і неділя.

Суд звертає увагу на те, що, як у внутрішньому розпорядку, так і в Інструкції № 650 відсутня щоденна обов`язкова нарада, яка розпочинається о 09.00 год., що триває на невизначений час. До матеріалів справи відповідачем також не надано доказів наявності відповідного наказу керівника ОСОБА_1 про його обов`язок бути присутнім на означених нарадах та доказів ознайомлення або доведення означеного наказу до позивача.

В свою чергу ОСОБА_4 , перебуваючи щодня на таких нарадах невизначену кількість часу, не міг знати про те, чи перебуває позивач на службі з 09.00 год. на дільниці, поліцейській станції або в іншому місті несення служби, визначеному останньому його керівником. Принаймні ОСОБА_4 не міг перебувати одночасно у декількох місцях.

Таким чином, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про те, що вказані пояснення ОСОБА_4 не могли бути прийнятими до уваги Дисциплінарною комісією як доказ відсутності позивача на службі.

Окрім того, Висновок службового розслідування містить інформацію, що Акти про відсутність на службі та невиконання своїх службових обов`язків старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 , складені та підписані Заступником начальника ХРУП №3 з превентивної діяльності Д. Черненоком, начальником СДОП ХРУП №3 І. Пшонкою та начальником СКЗ ХРУП №3 ОСОБА_6 були складені в ході проведення службового розслідування, як то зазначено на сторінці 2 Висновку. Колегія суддів зазначає, що службове розслідування проводилось з 19.07.2022 по 25.07.2022 р., а на зазначених актах проставлено дати інші, поза межами службового розслідування.

Також, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що усі означені Акти ідентичні за змістом та носять загальний характер (позивач відсутній на службі в умовах воєнного стану). При цьому вони не містять інформації, за якою адресою складено зазначені акти, часу їх складання, на якому саме місці служби в той чи інший день мав би перебувати ОСОБА_1 : на АДРЕСА_1 , закріпленій дільниці, службовому кабінеті чи поліцейській станції.

Відтак, суд критично ставиться до означених Актів про відсутність на службі та невиконання своїх службових обов`язків старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 , як доказів відсутності позивача на службі.

Відносно твердження дисциплінарної комісії про те, що позивач службової документації на реєстрацію не надавав та не отримував (довідка СДЗ ХРУП № 3313/119/60/01-2022 від 13.07.2022), суд зазначає, що матеріали справи не містять наявності у позивача обов`язку надавати на реєстрацію будь-яку службову документацію, види документів, періодичність її подання. Матеріалами службового розслідування також не досліджено наявності обов`язку у ОСОБА_1 отримувати будь-яку службову документацію, наявність адресованої позивачу службової документації у відповідному відділі та необхідність її отримання у певний строк. Тому вказане, на думку суду, не може достеменно свідчити про наявність у ОСОБА_1 проступку.

Згідно пунктів 1, 2 розділу IV Інструкції № 650 організація та контроль за роботою ДОП та ПОГ покладається на заступника начальника територіального (відокремленого) підрозділу ГУНП (далі - ТВП), який відповідно до розподілу обов`язків координує діяльність ДОП та ПОГ та начальника підрозділу превенції та/або підрозділу взаємодії з громадами ТВП.

Як убачається з витягу із Додатку №1 журналу залучення дільничного офіцера поліції СДОП ВП Харківського РУП №3 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 до виконання завдань правового режиму воєнного стану, участі в забезпеченні національної безпеки на території Харківської області та виконання завдань територіальної оборони Харківського РУП №3 ГУ НП в Харківській області 01.07.2022 - 31.07.2022, затвердженого наказом ГУ НП в Харківській області від 13.03.2022 р. № 466, дійсно у спірний період позивач не залучався до них. Натомість з 13.07.2022 року позивача було поставлено до відповідних нарядів.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції обґрунтовано спростував твердження дисциплінарної комісії про те, що оскільки відповідно до книги розстановки нарядів ХРУП № 3 (інв. № 504 від 01.07.2022) 02.07.2022, 03.07.2022, 04.07.2022, 05.07.2022, 06.07.2022, 07.07.2022, 08.07.2022, 09.07.2022, 10.07.2022, 11.07.2022, 12.07.2022 старший лейтенант поліції ОСОБА_1 у будь-якому наряді не перебував, та що ця обставина підтверджує відсутність позивача на службі.

З висновку службового розслідування також вбачається, що в ході проведення службового розслідування надійшла довідка старшого інспектора сектору адміністративної практики ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_5 , яка зазначила, що з 01.01.2022 по 14.07.2022 старший лейтенант поліції ОСОБА_1 протоколи про адміністративні правопорушення не отримував (довідка від 14.07.2022 № 3225/119-60/01-2022 від 14.07.2022). При цьому висновок не містить достеменних даних про те, які саме протоколи про адміністративні правопорушення позивач мав обов`язок отримати, у якій кількості та в який строк, доказів порушення позивачем означених обов`язків та яку норму чинного законодавства з цього приводу позивачем було порушено, не зазначено про вид відповідальності за порушення вказаного обов`язку. Також звертає на себе увагу термін, зазначений в довідці - з 01.01.2022 р. по 14.07.2022 р.

Службовим розслідуванням, як наслідок відсутності позивача на службі, встановлено також те, що матеріали, які надійшли на території обслуговування старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (ЄО 12433, 12454, 12691, 12886, 12841, 12940, 12981, 13115, 13178, 13216), розглядались капітаном поліції ОСОБА_4 .

При цьому, службовим розслідуванням не встановлено фактів того, що вищевказані матеріали надійшли саме з території обслуговування ОСОБА_1 , від кого, з якої адреси, дати надходження кожного матеріалу та дати їх передання на виконання ОСОБА_1 . Також не досліджено питання невиконання розписаних та переданих ОСОБА_1 матеріалів та наявність спливу строку для їх розгляду позивачем та/або не прийняття відповідного рішення позивачем за результатами їх розгляду або не розгляду, що могло би бути підставою задля передачі означених матеріалів іншому їх виконавцю ОСОБА_4 .

Додатковими доказами, наданими до суду апеляційної інстанції представником відповідача, підтверджено оплату грошового забезпечення ОСОБА_1 за липень 2022 року в повному обсязі.

Так, відповідно до довідки УФЗБО ГУНП в Харківській області ОСОБА_1 в період з 01.07.2022 по 29.07.2022 було нараховано та виплачено грошове забезпечення у сумі 11664,58 грн, що складається з посадового окладу - 2245,16 грн; окладу за спеціальним званням (капітан поліції) - 1496,77 грн; надбаки за стаж служби в поліції - 748,39 грн (20 %); надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції - 1796,13 грн (40 %); премії - 5378,13 грн (85,551 %).

Відповідно до положень пункту 8 розділу І Наказу МВС № 260 від 06.04.2016 "Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських" (далі - Наказ № 260) за час відсутності поліцейського на службі без поважних причин грошове забезпечення не виплачується. Підставою припинення виплати грошового забезпечення поліцейському є наказ керівника (начальника) органу поліції, у якому вказується, за який період припиняється виплата грошового забезпечення.

Враховуючи викладене, факт оплати грошового забезпечення ОСОБА_1 за липень 2022 року в повному обсязі також спростовує висновки відповідача про відсутність позивача на службі в період 02.07.2022 по 12.02.2022 без поважних причин.

Також, відповідно до висновку службового розслідування, у вину позивачу ставиться й порушення службової дисципліни, зокрема, функціональних обов`язків.

Колегія суддів зазначає, що висновок службового розслідування не містить доказів не виконання позивачем своїх службових обов`язків, зокрема в частині невиконання ОСОБА_1 заходів згідно з двотижневим планом, який складається з урахуванням оперативної обстановки на поліцейській дільниці та пріоритетів громади у сфері публічної безпеки і порядку та який затверджується керівником ТВП, на території обслуговування якого розташована відповідна територіальна громада, або заступником керівника, а також наявність такого двотижневого плану, наявність якого передбачено пунктом 5 розділу IV Інструкції № 650.

В матеріалах справи наявна копія Функціональних обов`язків ДОП СДОП ХРУП №3 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , затверджених начальником ХРУП №3 ГУНП в Харківській області полковником поліції ОСОБА_2 04.01.2022 року. При цьому із означеним документом, як свідчить їх остання сторінка. ОСОБА_1 було ознайомлено 19.07.2022 року про що міститься його підпис та власноруч написана дата ознайомлення. Тобто, позивача з його функціональними обов`язками було ознайомлено в день призначення службового розслідування відносно нього.

Крім того, матеріали службового розслідування не містять, а відповідачем до матеріалів справи не надано доказів ознайомлення або доведення до ОСОБА_1 наказу від 28.01.2022 р. № 59 «Про затвердження переліку поліцейських дільниць Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області».

Оцінюючи склад проступку, вчинення якого поставлено у вину позивачу, суд зазначає, що встановлення в діях позивача порушення службової дисципліни у такий спосіб, є таким, що не відповідає принципу обґрунтованості, оскільки сам факт допущення позивачем недоліків у роботі, чи порушення порядку несення служби не свідчить про неналежну організацію їх службової діяльності та відсутність дієвого контролю за виконанням обов`язків.

Неналежна організація службової діяльності та відсутністю дієвого контролю за виконанням службових обов`язків підлеглого особового складу, підлягає встановленню засобами службового розслідування та доведення зібраними матеріалами такого розслідування з визначенням змісту вчиненого позивачем діяння (дії чи бездіяльності), що утворює таку неналежну організацію службової діяльності чи відсутність контролю та причинно-наслідковий зв`язок між цим діянням і виявленими недоліками чи порушеннями в роботі підлеглого особового складу, а також ставлення позивача до вчинення такого діяння і його наслідків.

Водночас, означене унеможливлюється фактом необізнаності позивача через його не ознайомлення із функціональними обов`язками. А тому, висновки проведеного службового розслідування відносно невиконання або неналежного виконання позивачем функціональних обов`язків не може ставитись останньому у провину.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно із статтею 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна передбачає дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Частинами другою, третьою статті 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського, зокрема:

- бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

- знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

- утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;

- поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень.

Згідно з частинами першою, третьою статті 11, статті 12, частини першої статті 13 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Згідно з частинами другою, третьою статті 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Верховний Суд у рішенні від 07.11.2019 року у справі №826/1610/18 надав правову характеристику висновку службового розслідування та зазначив, зокрема, таке.

Сам по собі висновок службового розслідування це документ, який складається за результатами службового розслідування, містить правову оцінку виявлених фактів та обставин, дій чи бездіяльності осіб рядового і начальницького складу, висновки та пропозиції.

Висновки та пропозиції із зазначенням міри юридичної відповідальності, в цьому випадку щодо накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення позивача зі служби в поліції, приймаються посадовими особами на підставі юридичних фактів і норм права.

З наведеного, на переконання касаційного суду, випливає, що висновки службового розслідування є самостійною підставою для накладення дисциплінарного стягнення.

Отже, існує ще й така, формальна, підстава для скасування наказів про звільнення позивача зі служби в поліції, а саме незаконність висновків службового розслідування з причин перевищення службовими особами ХРУП №3 ГУНП в Харківській області своїх повноважень щодо його призначення та проведення.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), та своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З аналізу наведених норм Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" та Закону України "Про Національну поліцію", встановлено, що звільнення зі служби в поліції є найбільш суворим дисциплінарним стягненням, що може застосовуватися до працівника.

Дане може підтверджуватися, зокрема, наслідками застосування цього виду дисциплінарного стягнення та особливим порядком його застосування, а саме - застосування даного дисциплінарного стягнення здійснюється лише керівниками, які уповноважені приймати на службу до поліції, призначати на посаду та присвоювати спеціальне звання (ч. 9 ст. 20 Дисциплінарного статуту).

Отже, розслідування випадків можливого вчинення поліцейським дисциплінарних правопорушень, що тягнуть за собою накладення такого виду дисциплінарного стягнення як "звільнення зі служби в поліції", мають розслідуватися повно, всебічно та неупереджено і обов`язково з дотриманням високих стандартів доказування, притаманних, зокрема, кримінальному провадженню, а саме: поза розумним сумнівом (beyond a reasonabledoubt) оскільки можливими наслідками є обмеження основоположних прав особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Абу Зубайда проти Литви" від 31.05.2018, Суд підкреслював, що відповідно до його усталеної практики, доведеність може випливати зі співіснування достатньо сильних, чітких та взаємоузгоджених умовиводів або такого ж плану неспростовних презумпцій.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що наказ ГУНП в Харківській області від 26.07.2022 року №389 «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського ГУ НП в Харківській області» щодо застосування до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді його звільнення зі служби в поліції є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

З урахуванням наведеного, наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 29.07.2022 року № 345 о/с «По особовому складу» в частині звільнення зі служби в поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області, з 29.07.2022 року також підлягає скасуванню, а тому позивач має бути поновлений на посаді з 30.07.2022.

Відповідно до вимог 2 ст. 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Таким чином, позовні вимоги про поновлення на посаді та виплату середнього заробітку на час вимушеного прогулу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання стягнення на користь позивача грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» виплата грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством внутрішніх справ.

Ця норма є відсилочною та обумовлює існування спеціального нормативно-правового акта для унормування порядку (механізму) нарахування і виплати грошового забезпечення поліцейським.

Спеціальним нормативно-правовим актом є Порядок і умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України №260 від 06.04.2016 року та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 року за №669/28799 (далі Порядок №260).

Верховний Суд у постанові від 21.11.2018 у справі № 808/928/16, де вирішувалося питання, у тому числі про стягнення на користь поліцейського суми середнього грошового утримання за час вимушеного прогулу, відзначив, що при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному.

Таким чином, ураховуючи, що, на день звільнення позивача зі служби в поліції, норми вказаного Порядку № 260, який є спеціальним нормативно-правовим актом для нарахування і виплати грошового забезпечення поліцейським, є діючими, слід застосувати їх для визначення розміру грошового забезпечення.

Так, пунктом 6 розділу ІІІ Порядку № 260 передбачено, що поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення. Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

Пунктом 9 розділу І Порядку №260 встановлено, що при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Слід зазначити, що даним нормативним актом встановлений порядок обрахунку виплати грошового забезпечення поліцейського за кожний календарний день, що за суттю аналогічно поняттю середньої заробітної плати. Так, вказана сума визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

З цього приводу існує усталена судова практика Верховного Суду, зокрема, постанови від 14 листопада 2019 року (справа № 814/695/16) та від 19 липня 2018 року (справа № 805/1110/17-а), де вказано, що зі змісту Порядку № 260, який є спеціальним для вирішення даних спірних правовідносин, слідує, що грошове забезпечення поліцейських обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів відповідного місяця їх служби.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України Про оплату праці за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 5 Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є розрахована згідно з абзацом першим пункту 8 цього Порядку середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника.

Пунктом 8 Порядку передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац другий пункту 8 Порядку).

Відповідно до абзацу третього пункту 8 Порядку середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Пункт 10 Порядку визначає, що у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, в установі, організації відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах), як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригуються на коефіцієнт їх підвищення.

Виходячи з відкоригованої таким чином заробітної плати у розрахунковому періоді, за встановленим у пунктах 6, 7 і 8 розділу ІV Порядку визначається середньоденний (годинний) заробіток.

Суд відзначає, що 29.07.2022 є останнім робочим днем позивача, тому середній заробіток за період вимушеного прогулу підлягає стягненню з 30.07.2022 по 14.02.2023 (дата ухвалення рішення).

Із довідки про доходи ОСОБА_1 встановлено, що грошове забезпечення позивача у травні 2022 року склало 12712, 09 грн., у червні 2022 року 12573, 12 грн., середньоденна заробітна плата складає 414, 51 грн.

Оскільки тривалість вимушеного прогулу позивача на день розгляду справи склала 200 календарних днів, середній заробіток за час вимушеного прогулу складає 82902, 00 грн. (414, 51 грн. х 200 днів).

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення на користь ОСОБА_1 з Головного управління Національної поліції в Харківській області середнього заробітку за час вимушеного прогулу (грошове забезпечення) за період з 30.07.2022 по 14.02.2023 включно в сумі 82902,00 грн., що не заперечувалось представником відповідача у судовому засіданні. Вказана сума зазначена без утримання податків та обов`язкових платежів.

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Колегія суддів зазначає, що відповідач не довів перед судом правомірність прийняття оскаржуваних наказів.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову.

Так, відповідно до пункту 2 та 3 частини 1 статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України, негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Відтак, рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення на користь ОСОБА_1 заробітної плати у межах одного місяця, підлягає негайному виконанню.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.02.2023 року по справі № 520/6568/22 прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.02.2023 року у справі № 520/6568/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)О.М. Мінаєва
Судді(підпис) (підпис) З.О. Кононенко В.А. Калиновський
Повний текст постанови складено 28.05.2023 року