Справа № 520/2321/22
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2023-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 р. Справа № 520/2321/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.,

Суддів: Курило Л.В. , Мельнікової Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.10.2022, головуючий суддя І інстанції: Єгупенко В.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 20.10.22 по справі № 520/2321/22

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Харківській області

третя особа Київський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків)

про визнання протиправною та скасування вимоги,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, третя особа Київський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в якому просив суд:

- визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у Харківській області від 22.07.2021 № Ф-60671-17-У на суму 14241,16 грн. зі сплати єдиного внеску;

- до вирішення справи по суті зупинити виконавче провадження № НОМЕР_1, відкрите 22.11.2021 Київським ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Харків) по примусовому виконанню вимоги Головного управління ДПС у Харківській області від 22.07.2021 № Ф-60671-17-У по стягненню з ОСОБА_1 заборгованості по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 14241,16 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено про протиправність оскаржуваної вимоги зі сплату боргу (недоїмки) від 22.07.2021 № Ф-60671-17-У.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.10.2022 в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Відповідач та третя особа не скористались своїм правом на подання відзивів на апеляційну скаргу.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративно судочинства України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач перебувала на обліку як фізична особа - підприємець з 29.09.2009 по 28.08.2021. Підприємницьку діяльність здійснювала на спрощеній системі оподаткування. З 28.08.2021 - підприємницьку діяльність припинено.

Зі змісту позову та апеляційної скарги встановлено, що 30.06.2019 позивача виключено з Реєстру платників єдиного податку, підприємницька діяльність не здійснювалась. Крім того, позивач не є фізичною особою-підприємцем, що використовувала працю фізичних осіб, тому не є роботодавцем і, відповідно - страхувальником в розумінні п.1 ч.1 ст.14 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 20.01.2022 iз встановленого в телефонi додатку «Дiя» позивачу стало відомо про відкриття Київським ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) виконавчого провадження № НОМЕР_1 стосовно позивача.

Після ознайомлення 21.01.2022 в відділі ВДВС з матеріалами виконавчого провадження НОМЕР_1, позивач дізналась про винесення 22.11.2021 постанови про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню вимоги Головного управління ДПС у Харківській області від 22.07.2021 № ф-60671-17-У по стягненню заборгованості по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмiрi 14241 грн. 16 коп.

Не погодившись з вимогою про сплату боргу (недоїмки), позивач звернулась до суду з вказаним позовом.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з ст. 92 Конституції України, виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення і виключно законами України встановлюються, зокрема, система оподаткування, податки і збори.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначаються Законом України від 08.07.2010 № 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (надалі - Закон № 2464-VI).

Відповідно до п.п. 2, 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464-VI, єдиний внесок - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування; недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464-VІ, платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до абз. 3 п. 1 ч. ст. 4 Закону № 2464-VI, платникам єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців).

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464-VI, платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 7 Закону № 2464-VI, базою нарахування єдиного внеску для вказаних суб`єктів є сума нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Мінімальний страховий внесок - це сума єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця (п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464-VI).

Процедуру нарахування і сплати єдиного внеску страхувальниками, визначеними Законом № 2464-VI, нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів визначає Інструкція № 449.

Абзацом другим пункту 2 розділу VI Інструкції № 449 установлено, що у разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VІІ цієї Інструкції.

Органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо: дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів; платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску. Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів на суму боргу, що перевищує 10 грн (абзаци перший - третій, одинадцятий пункту 3 розділу VI Інструкції № 449).

Згідно з абзацом першим пункту 4 розділу VI Інструкції № 449 вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

Відповідно до п.16 розділу ІІ Порядку № 435 відповідальним за правильність та достовірність заповнення Звіту є страхувальник.

Згідно п.1 розділу ІV Інструкції № 449 єдиний внесок нараховується на суми, що визначені базою для нарахування єдиного внеску, які не зменшені на суму відрахувань податків, інших обов`язкових платежів, що відповідно до Закону сплачуються із зазначених сум. Єдиний внесок нараховується на суми, що визначені базою для нарахування єдиного внеску, незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також від того, чи виплачені такі суми фактично після їх нарахування до сплати. Єдиний внесок обчислюється виключно у національній валюті, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюється в натуральній формі.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону № 2464-VI у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею та відповідно до ч. 3 даної статті суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника (пп. 4 п.2 розділу ІV Інструкції № 449).

Згідно з даними інформаційної системи «Податковий блок» ОСОБА_1 перебувала на обліку як фізична особа - підприємець з 29.09.2009 по 28.08.2021.

Підприємницьку діяльність здійснювала на спрощеній системі оподаткування.

З 28.08.2021 підприємницьку діяльність припинено, але з обліку не знято через наявність несплаченого боргу.

Відповідно до ст. 9 Закону України № 2464 та п. 10 розділу ІV Інструкції № 449 обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів здійснюється не тільки на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських документів, а і інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Згідно даних інтегрованої картки платника податків з єдиного внеску ОСОБА_1 станом на 22.07.2021 (дата формування оскаржуваної вимоги) у позивача наявний борг з єдиного внеску, у тому числі недоїмка з єдиного внеску - 9436,74 грн.

Також, з даних інтегрованої картки платника податків позивача вбачається, що станом на 31.12.2016 міститься переплата 542,0 гривні. 19.01.2017 відбулось нарахування єдиного внеску у розмірі 990,0 гривень. Позивачем 19.01.2017 сплачено 352,0 грн., таким чином, у позивача з`явилася недоїмка з єдиного внеску станом на 19.01.2017 року у розмірі 96,0 гривень. 22.02.2017 позивачем сплачено 704,00 грн.

Відповідно до п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України, у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зараховувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється.

Отже, недоїмку від 19.01.2017 у розмірі 96,00 грн., позивачем сплачено 22.02.2017, тобто з порушенням строку сплати сум єдиного внеску.

Згідно з п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону № 2464-VI, ГУ ДПС застосовується штрафна санкція за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску у розмірі 20 відсотків.

Водночас на суму недоїмки нараховано пеню з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону № 2464-VI.

Нарахування пені, передбаченої цим законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування), включно відповідно до ч. 13 ст. 25 Закону № 2464-VI.

Розрахунок здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.

Рішення контролюючого органу є виконавчим документом. Суми штрафів та нарахованої пені, застосованих за порушення порядку та строків нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску, стягуються в тому самому порядку, що і суми недоїмки із сплати єдиного внеску, який визначено розділом V Інструкції № 449.

Суми штрафів та нарахованої пені включаються до вимоги про сплату недоїмки з єдиного внеску, якщо їх застосування пов`язано з виникненням та сплатою такої недоїмки. Строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені з єдиного внеску не застосовується.

З інтегрованої картки платника податків вбачається, що мали місце порушення позивачем строків сплати єдиного внеску, мало місце внесення сум не у повному обсязі.

Відтак, за несвоєчасну сплату сум єдиного внеску до позивача контролюючим органом, відповідно до вимог чинного законодавства, застосовано штрафну санкцію та пеню.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону № 2464-VI, базою нарахування для фізичних осіб підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування є суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону № 2464-VI, єдиний внесок для фізичних осіб підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної ст. 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Отже, законодавством визначені єдині умови щодо сплати єдиного внеску для фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, у розмірі, не меншому за розмір мінімального страхового внеску, встановленого Законом № 2464-VI.

Фізичні особи - підприємці, які перебувають на спрощеній системі оподаткування, зобов`язані сплатити єдиний внесок незалежно від отримання чи неотримання доходу за звітній період.

Доказів на підтвердження виконання позивачем належним чином вимог, встановлених Законом № 2464-VI, матеріали справи не містять.

Крім того, судовим розглядом встановлено, що борг позивача виник у 2017 році, коли ОСОБА_1 здійснювала підприємницьку діяльність та отримувала від останньої доходи, але податки, обов`язковість сплати яких встановлена чинним законодавством України, у повному обсязі не сплачувала протягом усієї своєї підприємницької діяльності, що підтверджується наявною постійною недоїмкою в інтегрованій картці платника податків.

Абзацом 2 п. 2 розділу VI Інструкції № 449 передбачено, що у разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VII цієї Інструкції.

Контролюючим органом сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску від 22.07.2021 № Ф-60671-17, яку направлено на адресу позивача 20.08.2021 засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення №112.

01.09.2021 поштове відправлення за номером 112 повернуто до ГУ ДПС з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».

Відповідно до п. 42.2 ст. 42 Податкового кодексу України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно з п. 42.5 ст. 42 Податкового кодексу України, у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Отже, позивач відповідно до вимог Податкового кодексу України належним чином повідомлена контролюючим органом про наявність боргу з єдиного внеску, що визначений у вимозі від 22.07.2021 № Ф-60671-17.

З урахуванням встановлених по справі обставин, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.10.2022 по справі №520/2321/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя С.С. Рєзнікова
Судді Л.В. Курило Л.В. Мельнікова