Справа № 160/19852/22
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2023-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 червня 2023 року м. Дніпросправа № 160/19852/22

Головуючий суддя І інстанції Парненко В.С.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Іванова С.М. (доповідач),

суддів: Шальєвої В.А., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ метал груп" на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.02.2023 року в адміністративній справі №160/19852/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ метал груп" до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості, картки відмови, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АВ метал груп" звернулось до суду з адміністративним позовом до Одеської митниці, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA500390/2022/000010/2 від 10.11.2022;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500390/2022/000103 від 10.11.2022 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.02.2023 року в задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ метал груп" було відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "АВ метал груп" звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що митним органом не було наведено доказів, за яких декларант не міг застосувати визначення митної вартості за ціною договору та безпідставно застосував резервний метод визначення митної вартості товару.

Одеською митницею було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на обґрунтованість висновків суду першої інстанції, остання просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «АВ метал груп», , зареєстроване як юридична особа 14.04.2019. Основним видом діяльності є 46.72 Оптова торгівля металами та металевими рудами.

Судом встановлено, що 01.08.2022 ТОВ «АВ метал груп» (м. Дніпро) (Покупець) уклало з компанією Eregli Demir ve Celik Fabrikalari T.A.S. (Туреччина) (Продавець) рамковий договір купівлі-продажу № ОММ.22.043 на поставку товару на умовах, викладених в цьому договорі, у додатках до договору та в окремих рахунках-проформах.

Відповідно до п. 2.1 договору відпускна ціна товару вказана в кожному рахунку-проформі. Ціна дійсна протягом періоду, зазначеного в такому рахунку-проформі.

В додатку 1 до договору купівлі-продажу визначено умови поставки за Інкотермс 2020 СFR FOR поставка до вказаного порту призначення (або до узгодженого пункту, якщо такий є, у вказаному порту призначення), як зазначено в рахунку-проформі.

В додатку 2 до договору купівлі-продажу визначено умови і порядок оплати, а саме платіж здійснюється двома частинами: 20% від загальної суми сплачується протягом п`яти робочих днів після отримання підписаних рахунків-проформ, решта 80% сплачується не пізніше, чим протягом п`яти робочих днів перед кожним навантаженням.

03.11.2022 року Товариством з обмеженою відповідальністю «АВ метал груп» до відділу митного оформлення № 1 митного поста «Рені» Одеської митниці було подано декларацію № 22UА68U6, якою до митного оформлення було заявлено наступний товар:

- товар № 1, код : Прокат плоский з вуглецевої сталі, загально-цивільного призначення, не для військового використання, завширшки 600 мм або більше, гарячекатаний, без подальшого оброблення, неплакований, без гальванічного чи іншого покриття: марки S235JR+АR у листах розміром 12x2000x6000 мм - 187,89 т.; марки S235JR+АR у листах розміром 14x1500x6000 мм - 32,23 т;

- товар № 2, код : Прокат плоский з вуглецевої сталі, загально-цивільного призначення, не для військового використання, завширшки 600 мм або більше, гарячекатаний, без подальшого оброблення, неплакований, без гальванічного чи іншого покриття: марки S235JR+АR у листах розміром 10x2000x6000 мм - 260,72 т.; марки S355J2С+N у листах розміром 10x2000x6000 мм - 37,26 т;

- товар № 3, код : Прокат плоский з вуглецевої сталі, загально-цивільного призначення, не для військового використання, завширшки 600 мм або більше, гарячекатаний, без подальшого оброблення, неплакованнй, без гальванічного чи іншого покриття: марки S235JR+АR у листах розміром 16x1500x6000 мм - 88,51 т.; марки S235JR+АR у листах розміром 16x2000x6000 мм - 102,3 т.

Для підтвердження заявленої митної вартості позивач подав разом з декларацією №22UА68U6 наступні документи:

- рамковий договір купівлі-продажу № ОММ.22.043 від 01.08.2022 (Контракт) з Додатками № 1, № 2, №3;

- проформа-інвойс (pro-forma invoice) № 9 від 03.08.2022;

- проформа-інвойс (pro-forma invoice) № 9 від 10.08.2022;

- проформа-інвойс (pro-forma invoice) № 8 від 17.08.2022;

- технічна специфікація (technical specifications) до проформи-інвойсу № 9;

- технічна специфікація (technical specifications) до проформи-інвойсу № 9;

- технічна специфікація (technical specifications) до проформи-інвойсу № 8;

- комерційний інвойс (commercial invoice) № 66219-8 від 06.10.2022;

- платіжне доручення в іноземній валюті № 181 від 09.08.2022;

- платіжне доручення в іноземній валюті № 183 від 12.08.2022;

- платіжне доручення в іноземній валюті № 185 від 15.08.2022;

- платіжне доручення в іноземній валюті № 199 від 23.08.2022;

- платіжне доручення в іноземній валюті № 200 від 24.08.2022;

- платіжне доручення в іноземній валюті № 203 від 25.08.2022;

- платіжне доручення в іноземній валюті № 216 від 20.09.2022;

- рахунок (payment request) б/н від 16.09.2022;

- лист продавця від 21.10.2022 щодо оплати за товар;

- коносамент (bill of lading) № 2 від 06.10.2022;

- коносамент (bill of lading) № 1 від 22.10.2022;

- пакувальний лист (packing list) від 06.10.2022;

- вантажна відомість (cargo manifest) від 22.10.2022;

- пакувальний лист (packing list) UDP С 407 від 22.10.2022;

- пакувальний лист від 24.10.2022 до комерційного інвойсу № 66219-8 від 06.10.2022;

- фактура-інвойс (factura invoice) № BBS22-311 від 17.10.2022 про транспортно-експедиційні послуги;

- рахунок-фактура (freight invoice) від 25.10.2022 про надання транспортно-експедиційних послуг;

- букінг-нота на перевезення вантажу № KFO/221011-494 від 11.10.2022;

- розрахунок витрат на експедирування вантажу та перевантажувальні роботи № 1 від 31.10.2022;

- банківський платіжний документ (оплата за рахунком № BBS22-311 від 17.10.2022) від 21.10.2022;

- банківський платіжний документ (плата фрахту за рахунком від 25.10.2022) від 27.10.2022;

- копія митної декларації країни відправлення № 22310600ЕХ0002009 від 30.09.2022;

- сертифікат про походження № V 0934973 від 07.10.2022;

- сертифікати якості - 32 шт.;

- супровідний документ Т1 (Dispatch note model Т1) № 22ROCT53 від 24.10.2022;

- генеральний акт № 32 від 03.11.2022;

- висновок експерта про вартісні характеристики товару № ГО-754 від 01.11.2022.

В процесі митного оформлення, після перевірки наданих позивачем (декларантом) разом з декларацією № 22UA68U6 документів та інформації, митний орган повідомив позивача про виявлення у поданих до митного оформлення документах розбіжностей, зокрема:

- контракт № ОММ.22.043 від 01.08.2022 містить різні шрифти, має ознаки друку (сканування) на різних пристроях;

- до митного оформлення надано інвойс та коносамент без відміток митниці;

- в інвойсі під номером 66219-8 від 06.10.2022 вказано посилання на інвойс-проформу номер 19 від 03.08.2022, та номер 19 від 10.08.2022, а до митного оформлення було надано документ під номером 9 від 03.08.2022 та номером 9 від 10.08.2022;

- у платіжному дорученні від 21.09.2022 № 216 відсутнє посилання на проформу-інвойс;

- до митного оформлення подано проформи-інвойси № 9 від 03.08.2022, № 9 від 10.08.2022, № 8 від 17.08.2022 та інвойс № 66219-8 від 06.10.2022, які по загальній вартості не відповідають загальній вартості партії товару, яка декларується, та в яких немає посилання на марку сталі;

- у митній декларації країни відправлення від 30.09.2022 № 22310600ЕХ00002009 наявне посилання на документ E-FATURA від 30.09.2022 № 590/1, водночас цей документ не поданий до митного оформлення.

В процесі консультування, митний орган просив надати додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здіснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) фірми виробника товару; копію митної декларації країни відправлення з перекладом на українську мову згідно до ст. 254 МК України; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; додатково до статті 254 МК України офіційно завірений переклад зовнішньоекономічного договору № ОММ.22.043 від 01.08.2022 та доповнень до нього, у зв`язку з тим, що контракт та доповнення до нього укладені лише англійською мовою.

Позивачем було надано пояснення (лист. вих. № 10/1 від 10.11.2022) та додаткові документи, що були надіслані на електронну скриньку митниці А141.EPD в програмі MD Declaration.

Позивач в поясненнях зазначив, що конкретний вид та розмір шрифту, спосіб сканування зовнішньоекономічного договору не регламентується чинним законодавством України, а тому контракт № ОММ.22.043 від 01.08.2022 може містити різні шрифти.

Використання різних шрифтів та виготовлення документу на різних пристроях не є беззастережним свідченням недійсності контракту або його підробки.

Окрім того, вказуючи на цей факт, відповідач визначає використання різних шрифтів в контракті підставою для коригування митної вартості товарів позивача. Але це не може бути належним доказом на підтвердження правомірності прийняття митним органом рішення про коригування митної вартості, адже такі неточності в тексті контракту не свідчать про неправильні числові значення складників митної вартості товарів, а лише можуть бути зумовлені особливостями виготовлення документів компанією-нерезидентом, з якою укладено відповідний контракт.

Також позивачем було надано пояснення щодо технічної помилки в комерційному інвойсі під номером 66219-8 від 06.10.2022, а саме помилково вказано посилання на рахунок-проформу номер 19 від 03.08.2022, номер 19 від 10.08.2022 та номер 78 від 17.10.2022. Помилково на початку номеру рахунків-проформ вказано "222" замість "22".

Додатково на запит митниці позивач надав такі додаткові документи: виписку з бухгалтерської документації імпортера № 04/11/01 від 04.11.2022; офіційно завірений переклад митної декларації країни відправлення українською мовою; офіційно завірений переклад українською мовою зовнішньоекономічного договору № ОММ.22.043 від 01.08.2022 з додатками; комерційні пропозиції продавця (підтвердження від 10.11.2022); лист імпортера № 09/11/1 від 09.11.2022 щодо відсутності страхування; інформацію біржових організацій щодо вартості сировини.

10.11.2022 відповідачем прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500390/2022/000103 та рішення про коригування митної вартості товару № UA500390/2022/000010/2, відповідно до якого загальна митна вартість задекларованих товарів скоригована митницею за другорядним методом визначення митної вартості - 2-r - резервний метод, згідно з положеннями ст.64 МК України, а також відмовлено у прийнятті вказаної митної декларації шляхом оформлення картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Відповідно до графи 30 оскаржуваного рішення відкоригована вартість товару-1 за одиницю склала 0,87 дол. США, товару-2 за одиницю склала 0,84 дол. США, товару-3 за одиницю склала 0,84 дол. США.

Не погодившись з обґрунтованістю прийняття наведеного рішення про коригування митної вартості та картки відмови, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що спірні рішення були прийняті відповідачем у відповідності з приписами чинного законодавства, що свідчить про відсутність підстав для їх скасування.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч. 1 ст. 52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.

За приписами ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Як встановлено ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Як передбачено ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію) (ч. 4 ст. 53 Митного кодексу).

Відповідно до ст. 53 Митного кодексу України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Як встановлено ч. 1 ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до ст. 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі, якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 58 Митного кодексу України, основний метод визначення митної вартості не застосовується, якщо використані декларантом відомості не підтверджені документально або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Вказана правова позиція викладена і в постановах Верховного Суду від 26.06.2018 року (справа № 814/1996/15), від 19.06.2018 року (справа № 826/6346/16), що враховується судом апеляційної інстанції, у відповідності до приписів ч. 5 ст. 242 КАС України.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для прийняття спірного рішення про коригування митної вартості були висновки про те, що:

- контракт № OMM.22.043 від 01.08.2022 містить різні шрифти, має ознаки друку (сканування) на різних пристроях;

- до митного оформлення надано інвойс та коносамент без відміток митниці;

- в інвойсі під номером 66219-8 від 06.10.2022 вказано посилання на інвойс-проформу номер 19 від 03.08.2022, та номер 19 від 10.08.2022, а до митного оформлення було надано документ під номером 9 від 03.08.2022 та номер 9 від 10.08.2022;

- у платіжному дорученні від 21.09.2022 №216 відсутнє посилання на проформу-інвойс;

- до митного оформлення подано проформи-інвойси № 9 від 03.08.2022, № 9 від 10.08.2022, № 8 від 17.08.2022 та інвойс № 66219-8 від 06.10.2022, які по загальній вартості не відповідають загальній вартості партії товару, яка декларується та в яких немає посилання на марку сталі;

- у митній декларації країни відправлення від 30.09.2022 №22310600EX00002009 наявне посилання на документ E-FATURA від 30.09.2022 № 590/1, водночас цей документ не поданий до митного оформлення.

Встановивши зміст спірних правовідносин, колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.

Відносно доводів відповідача щодо наявності у поданих до митного оформлення документах різної щільності друку та різних шрифтів, що може свідчити про підробку вказаних документів, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що вказані доводи, в межах спірних правовідносин, мають характер припущення та не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами, в розумінні приписів ст. 73-76 КАС України, що свідчить про безпідставність їх врахування відповідачем, як обґрунтованої підстави для прийняття спірних рішень.

Що стосується посилань відповідача на те, що в інвойсі під номером 66219-8 від 06.10.2022 вказано посилання на інвойс-проформу номер 19 від 03.08.2022, та номер 19 від 10.08.2022, а до митного оформлення було надано документ під номером 9 від 03.08.2022 та номер 9 від 10.08.2022 року, то колегія суддів апеляційного суду зазначає, в комерційному інвойсі № 66219-8 від 06.10.2022 допущено технічну описку, а саме помилково зазначено посилання на інвойс-проформу 19 від 03.08.2022, та номер 19 від 10.08.2022 року, а належними є посилання на інвойси проформи № 9 від 03.08.2022 та номер № 9 від 10.08.2022 року.

Вказане підтверджує той факт, що дані відносно кількості та вартості товару, зазначені в комерційному інвойсі № 66219-8 від 06.10.2022 року відповідають даним щодо кількості та вартості товару, відображеному в інвойсах- проформах № 9 від 03.08.2022 та номер № 9 від 10.08.2022 року.

Що стосується посилань відповідача на те, що у платіжному дорученні від 21.09.2022 №216 відсутнє посилання на проформу-інвойс, то колегія суддів апеляційної інстанції вважає їх безпідставними, оскільки як видно з розділу «призначення платежу» наведеного платіжного доручення, в ньому визначено «передплата відповідно до інвойсу від 16.09.2022 року», що відповідає запиту на оплату від 16.09.2022 року, виставленого Iskenderun Demir Ve Celik A.S (т. 1 а.с. 58, переклад здійснено з англійської мови).

Відносно посилань відповідача на те, що до митного оформлення подано проформи-інвойси № 9 від 03.08.2022, № 9 від 10.08.2022, № 8 від 17.08.2022 та інвойс № 66219-8 від 06.10.2022, які по загальній вартості не відповідають загальній вартості партії товару, яка декларується та в яких немає посилання на марку сталі, то колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до пояснень позивача, відображених в апеляційній скарзі, поставка товару, за наведеними інвойсами, здійснювалась на умовах CFR Constanta-Romania відповідно до Інкотермс -2020.

Після прибуття товару до порту Констанца в Румунії, частина товару була відвантажена позивачем автомобільним транспортом, а частина баржою до порта Рені в Україні, відповідно до коносаменту № 1 від 22.10.2022 року.

Так, відповідно до коносаменту № 1, вага доставляємого товару становить 1503.1 тона.

Згідно пакувального листа, оформленого відповідно до наведеного коносаменту, транспортування здійснювалось 216 контейнерів (т. 1 а.с. 66- 70, переклад здійснено з англійської мови), в той час як відповідно до проформів-інвойсів № 9 від 03.08.2022, № 9 від 10.08.2022, № 8 від 17.08.2022 року їх кількість визначена 252 одиниці (т. 1 а.с. 38-43, 50-51, переклад здійснено з англійської мови).

Так, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що вид транспортованого товару за коносаментом № 1 відповідає виду товару, визначеному в наведених інвойсах, а суперечність щодо ціни товару відсутня, оскільки загальна партія товару, визначена в проформах-інвойсах № 9 від 03.08.2022, № 9 від 10.08.2022, № 8 від 17.08.2022 та інвойсі № 66219-8 від 06.10.2022 після надходження до порту Констанца була розділена на дві партії, яка доставлялась з Румунії до України водним і наземним шляхом, внаслідок чого, поставлена партія товару в межах даної справи (водним шляхом) за кількістю та як наслідок за загальною ціною є меншою від загальної партії товару, що не було враховано відповідачем.

В свою чергу, митним органом не було спростовано факт поставки позивачем товару, саме за наведеними інвойсами та/або зміни його контрактної вартості.

Стосовно доводів митниці про відсутність посилання на марку сталі в проформах-інвойсах, позивачем вказано, що до митного оформлення подані технічні специфікації до проформ-інвойсів, які містять інформацію відносно марки сталі товару, а також висновок про вартісні характеристики товару №ГО-754 від 01.11.2022.

Вказане оформлення зовнішньоекономічної операції відповідає п. 1.2 рамкового договору купівлі-продажу від 01.08.2022 №ОММ.22.043, відповідно до якого «технічні спеціфікації» складаються та підписуються разом з відповідним рахунком-проформою або після нього, що свідчить про безпідставність доводів митниці в частині відсутності посилання в рахунках-проформах на марку сталі.

Відносно посилань відповідача на ненадання позивачем документу E-FATURA від 30.09.2022 року № 590/1, то колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що подання наведеного документа при митному оформленні товару не передбачено приписами ч. 2 та ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України.

Що стосується посилань відповідача на те, що до митного оформлення надано інвойс та коносамент без відміток митниці, як то передбачено Порядком виконання митних формальностей при здійсненні транзитних переміщень, затвердженого Міністерством фінансів України від 09.10.2012 №1066 ( далі Порядок № 1066), то колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до п.1.1. наведеного Порядку, останній регламентує дії посадових осіб митних органів, перевізників, декларантів або уповноважених ними осіб під час здійснення контролю за переміщенням товарів та/або транспортних засобів комерційного призначення, що перебувають під митним контролем, між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митного органу юридичними та фізичними особами незалежно від виду транспорту, крім товарів, що переміщуються стаціонарними засобами транспортування (трубопроводи та лінії електропередачі) без застосування заходів гарантування.

Однак, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що товар, який декларується позивачем, ввозиться на територію України в режимі імпорту, а не транзиту, що свідчить про безпідставність застосування наведених правових приписів до спірних правовідносин.

Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності і, на що не звернув увагу суд першої інстанції, відмовляючи в позові, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо протиправності прийняття відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів № UA500390/2022/000010/2 від 10.11.2022 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500390/2022/000103 від 10.11.2022 року, а відповідно необхідності їх скасування.

Відтак, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції було прийнято з порушенням норм матеріального права, що свідчить про необхідність його скасування з прийняттям нової постанови про задоволення адміністративного позову.

Вирішуючи питання про стягнення судового збору, колегія суддів апеляційного суду виходить з приписів ст. 139 КАС України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 317 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ метал груп" задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.02.2023 року в адміністративній справі №160/19852/22 скасувати та прийняти нову постанову.

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ метал груп" задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA500390/2022/000010/2 від 10.11.2022 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500390/2022/000103 від 10.11.2022 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ метал груп" сплачений судовий збір за подання адміністративного позову в розмірі 11908.56 грн. та за подання апеляційної скарги в розмірі 17909.73 грн.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя С.М. Іванов

суддя В.А. Шальєва

суддя В.Є. Чередниченко