Справа № 334/533/23
Суддя: Гнатюк О. М.
Дата ухвалення: 2023-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 21.06.2023
Справа № 334/533/23
Провадження № 2-а/334/19/23
УХВАЛ А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року

Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді Гнатюка О.М.,

за участі: секретаря Алєйніковій О.В.,

представника відповідача Трішиної А.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Запорізькій області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 12.10.2022 року серії БАБ №621654,

ВСТАНОВИВ:

24.01.2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просить: поновити строк звернення до суду з позовом до ГУНП в Запорізькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 12.10.2022 року серії БАБ №621654, скасувати вищевказану постанову про накладення адміністративного стягнення, винесену інспектором сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції № 6 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області відносно ОСОБА_1 і накладення на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 536,80 грн.

В обґрунтування позову посилається на те, що інспектором сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції №6 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області Вітвіцьким Антоном. Сергійовичем неправомірно винесено відносно позивача постанову про адміністративне правопорушення від 12.10.2022 серії БАБ №621654 за ч.2 ст.122, ч.5 ст.121, ч.3 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Оригінал постанови знаходиться у відповідача, у виконавчій службі ОСОБА_1 отримано копію постанови.

В гр.5 оскаржуваної постанови зазначено, що позивач здійснив рух без увімкненого ближнього світла фар, був непристебнутий паском безпеки, своєчасно не пройшов обов`язковий технічний контроль та не мав діючого поліса обов`язкового страхування, чим порушив 9.8, 2.3.В, 31.3.Б, 2.1 .ПДР.

Вважає, що оскаржувана постанова про притягнення мене до адміністративної відповідальності винесена протиправно та підлягає скасуванню, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП та ч.5 ст. 121 КУпАП, оскільки відсутні та не зазначені у постанові жодні фото чи відео чи будь-які інші докази ймовірного правопорушення; постанова винесена без проведення розгляду справи про адміністративне правопорушення; фактично без його присутності невідомо де і невідомо коли; на місці зупинки в його присутності жодних постанов не складали, не вручали: інспекторами підроблено підписи позивача на постанові з отриманої фотокопії паспорта останнього.

Позивач зазначає, що на час зупинки транспортного засобу ближнє світло фар було увімкнене, і після вимкнення запалення після зупинки автомобіля вона автоматично згасає. Крім цього, вказує, був пристебнутий ременем безпеки та не допускав жодних порушень ПДР.

Перевіривши документи позивача та провівши бесіду з останнім, інспектор повернув ОСОБА_1 належні йому документи та дозволив наступний рух позивача до пункту призначення. На місці зупинки позивача не повідомляли про складення відносно нього будь-яких постанов про накладення адміністративних стягнень. Доказами цих обставин повинні бути відеозаписи з нагрудних відеореєстраторів інспекторів. Не надходило жодних постанов і за адресою його проживання.

Однак, через деякий час, а саме 21.12.2022 року позивача знову зупинили працівники поліції, які повідомили, що 12.10.2022 року відносно нього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 12.10.2022 мерії БАБ №621654.

Після цього, за допомогою юристів, позивач надіслав на офіційні електронні скриньки ГУНП заяву від 23.12.2022 року, в якій повідомив вказані обставини та просив надіслати йому копію цієї постанови. Відповіді не було, тому 11.01.2023 року ОСОБА_1 надіслав повторну заяву, одна по даний час жодної відповіді так і не отримав.

20.01.2023 року позивач звернувся до відділу виконавчої служби, де разом з супровідним листом від 20.01.2023 №ВП70352009 йому надали засвідчену копію постанови про накладення адміністративного стягнення від 12.10.2022 року серії БАБ №621654.

Отже, вперше він отримав оскаржувану постанову саме 20.01.2023 року у відділі виконавчої служби. До даного моменту, жодним способом йому цю постанову не вручали, не надсилали та для вручення не пропонували. У зв`язку з чим, просить поновити строк звернення до суду з адміністративним позовом з урахуванням дати фактичного отримання постанови.

Ухвалою суду від 25 січня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі і розгляд справи постановлено провести в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня одержання копії цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Запорізькій області подала відзив на позов, в якому позовні вимоги не визнає та просить відмовити у задоволенні позову через його безпідставність, так як позивач 12.10.2022 о 13 год. 00 хв., у Запорізькому районі а/д Н-23 Запоріжжя-Кривий Ріг-Кропивницький, керуючи транспортним засобом «Пежо Боксер», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснював рух без увімкненого ближнього світла фар, був не пристебнутий паском безпеки, своєчасно не пройшов обов`язковий технічний контроль та не мав діючого обов`язкового страхування, чим вчинив адміністративне правопорушення та порушив п.2.3 підпункту в) Розділу 2 «Обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів» Правил дорожнього руху України, п. 31.3 підпункту б) «Технічний стан транспортних засобів та їх обладнання», п. 2.1 г) « Обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів».

З огляду на викладене вище, ГУНП вважає, що спірна постанова складена уповноваженою особою у відповідності до вимог чинного КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року за № 1395, інспектор поліції під час винесення оскаржуваної постанови діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України.

Зазначає, що інспектором СРПП ВП №6 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області Вітвіцьким А.С. складено рапорт від 13.10.2022 року (рапорт складено після добового чергування 12.10.2022 року з 08.00 год. до 13.10.2022 08.00 год. з відображенням зафіксованого адміністративного правопорушення ОСОБА_1 та рапорт від 14.02.2023. оскільки останнього було переведено на іншу посаду - т.в.о. заступника начальника СП ВП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області.

За результатами проведеної перевірки та виявленими адміністративними правопорушеннями інспектором СРПП ВП №6 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області майором поліції Вітвіцьким А.С. було винесено оскаржувану постанову відносно позивача з подальшим накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу - 510 гривень. Останнього ознайомлено під підпис з його правами згідно ст. 268 КУпАП, після цього ОСОБА_2 було особисто отримано копію постанови, про що свідчить його підпис у постанові.

Щодо відсутності фото та відеофіксації виявлених адміністративних правопорушень з боку позивача вказує, що здійснення відеофіксації виявлених адміністративних правопорушень інспектором здійснено не було, як вказано у рапорті від 14.02.2023 року, оскільки бодікамери (спеціальний пристрій для здійснення фото та відеозйомки) керівництвом ГРПП не були видані в користування екіпажів поліції через їх недостатню кількість.

Щодо надсилання заяви ОСОБА_1 на електронну адресу ГУНП в Запорізькій області, поясняє, що заява позивача надійшла за допомогою електронної пошти до ГУНП в Запорізькій області зареєстровано за вх. № 3362-еп від 29.12.2022 року та перенаправлено для виконання до Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області (вх. А-70-еп від 30.12.2022 року) з метою проведення перевірки щодо можливих неправомірних дій з боку поліцейських ВП №6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області.

16.01.2023 року на вищевказану заяву позивача надано відповідь (вих. 1059/40-2023 від 16.01.2023) стосовно направлення адміністративної справи відносно ОСОБА_1 (в тому числі й оскаржуваної постанови) до Дніпровського ВДВС у м. Запоріжжі ПСМУ МЮ (м. Дніпро) з подальшим надсиланням листа поштою на адресу мешкання, вказану ним у заяві. Отже твердження ОСОБА_1 шо він жодної відповіді від ЗРУП ГУНП в Запорізькій області не отримував вважає хибними з намаганнями таким чином ввести в оману суд.

В судовому засіданні, яке відбулось 28.02.2023 року, позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, попередньо поновивши строк на оскарження постанови. Зазначив, що постанову від 12.10.2022 року побачив лише 20.01.2023 року, виявив в графі отримання постанови підпис іншої особи, у зв`язку з чим заявив клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, зокрема, з метою встановлення обставин не отримання ним вищевказаної постанови на місці його складання.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Запорізькій області в зал судового засідання позовні вимоги не визнала, просить відмовити в поновленні строку на оскарження постанови. Щодо клопотання про проведення почеркознавчої експертизи заперечення не надала.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28.02.2023 року призначено по даній справі судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Запорізького науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру (69068, місто Запоріжжя, вулиця Аваліані 19а), попередивши їх про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України. Провадження у справі на час проведення експертизи було зупинено.

11.04.2023 року до суду надійшло клопотання експерта про надання об`єкта дослідження разом з вільними та експериментальними зразками підпису позивача у якості порівняльного матеріалу для належного проведення судової почеркознавчої експертизи у строк 45 календарних днів.

Ухвалою суду від 11.04.2023 року поновлено провадження у вказаній адміністративній справі, призначено судове засідання на 20.04.2023 року об 11.30 год.

20.04.2023 року у судове засідання прибула представник відповідача, проте судове засідання було відкладено через неявку позивача.

Надалі судові засідання, призначені 01.05.2023 року та 12.05.2023 року, не відбулись у зв`язку з неявкою сторін по справі.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримала відзив на позовну заяву, просить відмовити в поновленні строку на оскарження постанови.

Позивач у судове засідання не з`явився, матеріали справи містять клопотання позивача про розгляд справи без його участі у зв`язку з перебуванням за кордоном до вересня 2023 року.

Заслухавши сторони, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі, судом встановлено наступне.

12.10.2022 року постановою серії БАБ №621654, винесеною інспектором СРПП ВП №6 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області майором поліції Вітвіцьким А.С. у справі про адміністративне правопорушення, позивача ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.122, ч.5 ст.121, ч. 3 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП, та з урахуванням ст.36 КУпАП на останнього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510,00 грн. Пункт 9 вказаної постанови містить особистий підпис ОСОБА_4 про отримання ним копії постанови.

20.01.2023 року Дніпровським ВДВС у м. Запоріжжі ПМУ МЮ (м. Одеса) надіслано ОСОБА_1 постанову про відкриття виконавчого провадження та опію виконавчого документа.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з п. 3 ч. 1ст. 288 КУпАП, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Приписами частини другої статті 286 КАС України визначено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі,протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі,протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Суд приймає до уваги, що практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс та інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі «Мушта проти України» зазначено, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.

Строк звернення до адміністративного суду це проміжок часу після виникнення спору у публічно правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із її заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного процесу та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Таким чином, для вирішення питання про наявність або відсутність пропуску строку звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи необхідно з`ясувати, яким саме рішенням, дією чи бездіяльністю порушені права цієї особи, коли розпочався перебіг цього строку.

Судом встановлено, що підставою для звернення до суду із даним позовом є незгода позивача із діями інспектора СРПП ВП № 6ЗРУП ГУ НП в Запорізькій області, які виразились у складанні 12.10.2022 року постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення та накладення адміністративного стягнення серії БАБ №621654.

Приймаючи до уваги зміст заявлених позивачем вимог, суд дійшов висновку, що для вирішення питання про наявність або відсутність пропуску строку звернення до суду із даним позовом необхідно встановити факт, коли позивачу стало відомо про існування оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення відносно нього.

Статтею 120 КАС України визначено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Так, 24.05.2023 року на адресу суду надійшло повідомлення експертної установи про неможливість проведення судової експертизи разом з матеріалами адміністративної справи №334/533/23.

Відповідно до ст. 107 КАС України у разі ухилення учасника справи від подання до суду на його вимогу необхідних для проведення експертизи матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, що перешкоджає її проведенню, суд залежно від того, яка особа ухиляється, а також яке ця експертиза має значення, може визнати встановленою обставину, для з`ясування якої експертиза була призначена, або відмовити у її визнанні.

Таким чином, суд розцінює поведінку позивача як ухилення від подання до суду необхідних для експертного дослідження об`єктів дослідження з метою перешкоджання проведення почеркознавчої експертизи. Відтак, твердження позивача щодо відсутності його особистого підпису у графі про отримання ним оспорюваної постанови залишаються недоведеними.

Адміністративний позов ОСОБА_1 надійшов до Ленінського районного суду м. Запоріжжя 24.01.2023 року. Тобто, позивачем було пропущено строк звернення до суду з адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином. Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. В свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від позивача унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.

Позивачем не доведено, що строк звернення до суду пропущено ним з поважних причин.

Таким чином, враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 подано поза межами строку звернення до суду за захистом свого порушеного права і при цьому будь-яких доказів щодо поважності причин пропуску цього строку, які об`єктивно та істотно перешкоджали зверненню до суду, і не залежали від волевиявлення позивача, матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Отже, з огляду на викладене, враховуючи те, що позивачем пропущено встановлений законом строк звернення до суду з даним позовом, позивачем не доведено, що причини для поновлення строку звернення до суду з даним позовом є поважними, суд дійшов висновку про неможливість розгляду даної справи по суті та вважає за необхідне залишити даний адміністративний позов без розгляду.

Керуючись ст.ст.2 ,5, 9, 72-76, 122, 123, 194, 229, 240, 243, 248, 294 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про поновлення строку на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Запорізькій області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 12.10.2022 року серії БАБ №621654 залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.М. Гнатюк