Справа № 450/287/23
Суддя: Добош Н. Б.
Дата ухвалення: 2023-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 450/287/23 Провадження № 2-адр/450/2/23
"03" травня 2023 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді Добош Н.Б.
при секретарі Гев`як Ю.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Пащук Артема Ігоровича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-
Представник відповідача 27.04.2023 року скерував на адресу суду відзив на заяву про ухвалення додаткового рішення, в якому просив в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відмовити у повному обсязі. Вказує, що ГУНП в Івано-Франківській області категорично не погоджується з вимогами представника позивача, вважає їх необгрунтованими. Додає, що відповідно вимог КАС України відсутні підстави для ухвалення додаткового рішення у справі, оскільки судом вже вирішено питання про відшкодування з ГУНП в Івано-Франківській області судових витрат. Відповідно стверджує, що у разі незгоди із винесеним рішенням судом першої інстанції позивач вправі звернутись із апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції на рішення суду першої інстанції, оскільки підстав для винесення судом першої інстанції додаткового рішення немає. Також вказує, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо суд, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони. Позивачем на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу було подано наступні документи: договір про надання правничої допомоги від 11 березня 2023 року, в якому не вказано по якій саме справі йому надаються адвокатські послуги, а отже не може братись судом до уваги як доказ понесених позивачем судових витрат. Окрім того, в Акті виконаних робіт не вказано справи, по якій надавались послуги правничої допомоги позивачу, відповідно який також не може братись судом до уваги як доказ. Вказує, що належним доказом для відшкодування витрат на правову допомогу є документи, у яких конкретизовано справу в якій таку допомогу надано. На думку відповідача, витрати на оплату послуг адвоката у даній справі не є співмірними з складністю справи та виконаних ним робіт, а також ціною позову. На підставі наведеного, просить у задоволенні заяви представника позивача відмовити.
У відповідності до вимог ч. 3 ст. 252 КАС України, сторони у судове засідання не викликались.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників процесу фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу суд зазначає таке.
рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 03.04.2023 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, постановлено рішення. Позовні вимоги ОСОБА_1 ,- задоволено. Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 696452 від 07.01.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 126 КУпАП. Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 126 КУпАП, по факту, що мав місце 07.01.2023 року,- закрито. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 536, 80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень 80 коп.) сплаченого судового збору.

Рішення суду було скеровано на адектронну адресу представника позивача, яке він отримав 14.04.2023 року.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Позивачем в позовній заяві просив стягнути з відповідача на його користь витрати на правничу допомогу у розмірі 8 000, 00 грн.

Представник позивача на адресу суду 03.04.2023 року було надіслано письмові пояснення, у яких просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 5 000, 00 гривень.

24.04.2023 року представник позивача звернувся до Пустомитівського районного суду Львівської області із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі. Вказана заява, на адресу суду надійшла поштою, датою скерування такої є 18.04.2023 року, що стверджується конвертом та квитанціє.

Таким чином, судом встановлено, стороною позивача в ході розгляду справи були заявлено клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу, заява про стягнення витрат на правничу допомогу, подана у строку визначений ч. 7 ст. 139 КАС України.

Статтею 252 КАС України встановлено, що суд, який ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати (частина перша).

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відносно стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн., необхідно зазначити наступне.

Стаття 16 КАС України визначено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Частиною 3 ст. 134 КАС України передбачено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 134 КАС України).

Відповідно до ч. ч. 1, 7 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно ч. 9 ст. 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналіз наведених положень законодавства, дає підстави для висновку, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Крім цього, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди досліджують на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17.09.2019 у справі №810/3806/18.

Суд звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені, договором на правову допомогу, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документи про оплату таких послуг та розрахунком таких витрат.

В матеріалах цієї справи наявні письмові докази, які підтверджують понесені позивачем витрат на правову допомогу: додаток до договору про надання правової допомоги № 01110/23 від 11.01.2023 року, акт виконаних робіт про надання юридичних послуг від 17.03.2023 року, відповідно до якого вбачається, що узгоджена сума наданих юридичних послуг згідно договору про надання правової допомоги складає 5 000, 00 грн.

Відповідно до квитанції № 9299-7431-5878-5220 від 17.03.2023 року вбачається, що позивачем сплачено суму у розмірі 5 000, 00 грн.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до п. 4 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закону) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 27 вищевказаного Закону - договір про надання правової допомоги може вчинятися усно у випадках надання усних і письмових консультацій, роз`яснень із правових питань з подальшим записом про це в журналі та врученням клієнту документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди).

Тобто, вказаний Закон не наводить форму та вимоги до документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди) адвокату.

Відповідно до ч. 6 ст. 134 КАК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002р. зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Представник відповідача у відзиві на заяву про ухвалення додаткового рішення заперечував проти суми судових витрат, посилаючись на її неспівмірність зі складністю справи, витраченим адвокатом часом та значенням спору для сторони. Суд вважає, що з урахуванням наведених доводів представника відповідача слід зменшити суму витрат, що підлягає відшкодуванню з 5 000, 00 грн. до 4 000,00 грн., оскільки, на думку суду, оформлення письмових пояснень та підготовка адвокатського запиту охоплюється процесом підготовки та подання позову та охоплюється вказаною вартістю та затраченим часом.

Таким чином, необхідно стягнути з Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області на користь позивача понесені судові витрати на правову допомогу у розмірі - 4000, 00 грн.

Керуючись ст. ст. 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 252, 255 КАС України, суд,-

у х в а л и в :

заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Пащук Артема Ігоровича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,- задоволити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області (вул. Академіка Сахарова, 15, м. Івано-Франківськ, 76018, код ЄДРПОУ - 40108789) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) витрати на правову допомогу у розмірі 4 000, 00 (чотири тисячі гривень 00 коп.) грн.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено 03.05.2023 року.

СуддяН. Б. Добош