Справа № 280/2880/22
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2023-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 червня 2023 року м. Дніпросправа № 280/2880/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, який є правонаступником Головного управління Держпраці у Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01.03.2023 року (головуючий суддя Бойченко Ю.П.)

в адміністративній справі №280/2880/22 за позовом Дочірнього підприємства "Запорізький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" до відповідача Головного управління Держпраці у Запорізькій області, правонаступником якого є Південно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці, про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Дочірнє підприємство "Запорізький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", звернулася 30.11.2022 до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до відповідача Управління Держпраці у Кіровоградській області в якому просив:

- скасувати постанову Головного управління Держпрацi у Запорозький області від 01.09.2021 №ЗП 4612/119/AB /ЗБ ФС про накладення штрафу у розмірі 18000грн.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що 01.09.2021 відповідач, використовуючи Акт інспекційного відвідування юридичної особи від 07.07.2021 щодо стану виконання приписів від 02.03.2021 та 10.03.2021, не повідомляючи належним чином у визначений законодавством спосіб керівника позивача про дату та час розгляду справи про накладення штрафу виніс оскаржувану постанову №ЗП 4612/119/AB /ЗБ ФС про накладення штрафу у розмірі 18 000грн. на позивача. Позивач наголошує на тому, що його не було повідомлено про дату та час розгляду справи належним чином, тому останній не був присутній під час розгляду справи та винесення постанови про накладення штрафу на підприємство, що тим самим позбавило позивача надати зауваження, пояснення, документи до акту. Також відповідачем не повідомлено про підстави проведення перевірки, які також не зазначено ні в акті інспекційного відвідування, ні в приписах про усунення виявлених порушень, ні у постанові про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами 01.09.2021, які не узгоджуються між собою за змістом і мотивувальними частинами. Звертає увагу, що встановлення строку з часу отримання повідомлення про розгляд справи обумовлено необхідністю надання суб`єктом господарювання та роботодавцям можливості належним чином підготуватися до захисту своїх прав та у разі необхідності скористатися правом на отримання професійної правничої допомоги. Станом на 01.09.2021, тобто на час прийняття оскаржуваної постанови, були відсутні відомості про належне повідомлення позивача в один із способів, що передбачений Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509 (далі Порядок №509), оскільки саме лише скерування відповідного листа не може свідчити про доведення до відома позивача про розгляд справи не пізніше ніж за п`ять днів до дати такого розгляду. У відповідача відсутні докази на підтвердження повідомлення позивача належним чином про час розгляду справи про накладення штрафу. За таких обставин, оскаржувана постанова про накладення штрафу від 01.09.2021 є протиправною і має бути скасована судом. Також вважає, що протиправним є те, що інспектором було винесено приписи ще 02.03.2021 та 10.03.2021, тобто на підставі іншого акту інспекційного відвідування, ще до Акту від 07.07.2021, що свідчить про відсутність правових підстав для винесення постанови про накладення штрафу, оскільки в Акті від 07.07.2021 йде мова про інші періоди перевірки, які не були зазначені у приписах від 02.03.2021 та 10.03.2021.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 01.03.2023 року позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову Головного управління Держпраці у Запорізькій області від 01.09.2021 №ЗП 4612/119/АВ/ЗБ-ФС про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення.

Рішення суду першої інстанції обґрунтоване тим, що розгляд справи 01.09.2021 ГУ Держпраці у Запорізькій області про накладення штрафу на ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» є протиправним, оскільки порушено право позивача на участь при її розгляді.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Південно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Вказує, що відповідно до наказу ГУ Держпраці у Запорізькій області «Про проведення заходу державного нагляду (контролю)» проведено інспекційне відвідування у зв`язку з ненаданням відповіді про факт усунення виявлених порушень, зазначених у приписі від 01.09.2021 №ЗП4312/119/АВ/ЗБ-ФС встановлено, що у ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» заробітна плата продовжується виплачуватися з порушенням строків, які визначені законодавством. Так, зокрема, у т.ч. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , за березень 2021 року була виплачена 04.06.2021, за квітень 2021 року була виплачена 24.06.2021. Тобто, вимоги приписів від 02.03.2021 №ЗП818/119/АВ/П та від 10.03.2021 №ЗП1096/119/АВ/П не виконано, що порушує вимоги статті 115 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) та частини 1 статті 24 Закону України «Про оплату праці». На підставі проведеного інспекційного відвідування, виявлених порушень відображених у акті інспекційного відвідування, 01.09.2021 посадовими особами відповідача винесено Постанову №ЗП4612/119/АВ/ЗБ-ФС про накладення на ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» штрафу у розмірі 18 000,00 грн. Таким чином, ГУ Держпраці у Запорізькій області, діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що прямо передбачений законодавством України.

Також до суду апеляційної інстанції представником Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці подано клопотання про заміну відповідача у справі його правонаступником.

Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів апеляційної інстанції виходить з наступного.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №14 від 12.01.2022 року "Деякі питання територіальних органів Державної служби з питань праці" постановлено ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної служби з питань праці за переліком згідно з додатком 1, зокрема Управління Держпраці у Кіровоградській області.

Пунктом 2 цієї постанови Кабінету Міністрів України постановлено утворити як юридичні особи публічного права міжрегіональні територіальні органи Державної служби з питань праці за переліком згідно з додатком 2, зокрема Південно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці.

Пунктом 3 цієї постанови Кабінету Міністрів України установлено, що:

1) територіальні органи Державної служби з питань праці, які ліквідуються згідно з пунктом 1 цієї постанови, продовжують здійснювати повноваження та функції, покладені на зазначені органи, до завершення здійснення заходів, пов`язаних з утворенням міжрегіональних територіальних органів Державної служби з питань праці і прийняттям рішення про можливість забезпечення здійснення такими органами повноважень та функцій територіальних органів, що ліквідуються. Таке рішення приймається Державною службою з питань праці після здійснення заходів, пов`язаних із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань даних про міжрегіональні територіальні органи Державної служби з питань праці, що утворені згідно з пунктом 2 цієї постанови, затвердження положень про них, структур, штатних розписів, кошторисів та заповненням 30 відсотків вакансій;

2) здійснення заходів, пов`язаних з ліквідацією територіальних органів Державної служби з питань праці згідно з пунктом 1 цієї постанови та утворенням міжрегіональних територіальних органів Державної служби з питань праці згідно з пунктом 2 цієї постанови, покладається на Державну службу з питань праці;

3) міжрегіональні територіальні органи Державної служби з питань праці, що утворюються згідно з пунктом 2 цієї постанови, виконують завдання і функції територіальних органів Державної служби з питань праці, які ліквідуються згідно з пунктом 1, зокрема Південно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці виконує завдання і функції Управління Держпраці у Кіровоградській області, Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, Головного управління Держпраці у Запорізькій області.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Південно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці 27.09.2022 року зареєстроване як юридична особа. Управління Держпраці у Кіровоградській області з 20.01.2022 року перебуває у стані припинення.

Наказом Державної служби України з питань праці №167 від 23.09.2022 року затверджено Положення про Південно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці. Відповідно до цього Положення Південно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується, повноваження Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці поширюються на територію Дніпропетровської, Запорізької та Кіровоградської областей.

Наказом Державної служби України з питань праці №232 від 02.12.2022 року "Про можливість забезпечення здійснення повноважень та виконання функцій" погоджено пропозицію Південно-Східного міжрегіональною управління Державної служби з питань праці щодо можливості забезпечення здійснення повноважень та виконання функцій, визначених Положенням про Південно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці з 05.12.2022 року. У зв`язку з цим Управлінню Держпраці у Кіровоградській області, Головному управлінню Держпраці у Дніпропетровській області та Головному управлінню Держпраці у Запорізькій області наказано припинити з 05.12.2022 року здійснення повноважень та виконання функцій з реалізації державної політики у відповідних сферах.

Отже, з 05.12.2022 року діяльність та адміністративна компетенція Управління Держпраці у Кіровоградській області як суб`єкта владних повноважень припинилася, а його функції і зобов`язання у публічно-правових відносинах перейшли до іншого державного органу - Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, яке є його правонаступником у спірних правовідносинах.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку задовольнити клопотання та замінити відповідача Управління Держпраці у Кіровоградській області правонаступником - Південно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці (вул. Армстронга Ніла, 1Д, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49107, ).

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає розгляду справи по суті спору.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» зареєстровано Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради 22.05.2002 за номером: 0004986, основним видом діяльності за КВЕД є: 52.21 Допоміжне обслуговування наземного транспорту.

02.03.2021 посадовою особою ГУ Держпраці у Запорізькій області складено Припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю №ЗП819/119/АВ/П, яким зобов`язано директора ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» усунути виявлені під час інспекційного відвідування порушення норм законодавства про працю до 02.06.2021.

Крім того, 02.03.2021 посадовою особою ГУ Держпраці у Запорізькій області складено Припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю №ЗП1051/119/АВ/П, яким зобов`язано директора ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» усунути виявлені під час інспекційного відвідування порушення норм законодавства про працю до 02.06.2021.

Крім того, 10.03.2021 посадовою особою ГУ Держпраці у Запорізькій області складено Припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю №ЗП1096/119/АВ/П, яким зобов`язано директора ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» усунути виявлені під час інспекційного відвідування порушення норм законодавства про працю до 10.06.2021.

23.06.2021 ГУ Держпраці у Запорізькій області видано наказ №1317 «Про проведення заходу державного нагляду (контролю), яким наказано заступнику начальника управління з питань праці начальнику відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість, та інших нормативно-правових актів Давиденко О.М.: забезпечити організацію та проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) у формі інспекційного відвідування ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» щодо факту виконання приписів №ЗП819/119/АВ-П від 02.03.2021, №ЗП1051/119/АВ-П від 02.03.2021 та №ЗП1096/119/АВ/П від 10.03.2021 у термін по 07.07.2021.

23.06.2021 ГУ Держпраці у Запорізькій області також було виписано направлення №677 на проведення заходу державного нагляду (контролю) за додержанням законодавства про працю у формі інспекційного відвідування ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» з 23.06.2021 по 07.07.2021.

У період з 06.07.2021 по 07.07.2021 посадовими особами відповідача проведено інспекційне відвідування ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», за результатами якого 07.07.2021 складено Акт №ЗП4612/119/АВ.

В ході інспекційного відвідування стану виконання приписів від 02.03.2021 №ЗП 819/119/АВ/П та від 10.03.2021 №ЗП1096/119/АВ/П відповідачем встановлено, що в ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» продовжується порушення строків виплати заробітної плати найманим працівникам. Так, заробітна плата виплачується з порушенням строків, встановлених чинним законодавством, зокрема, заробітна плата працівникам у тому числі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за березень 2021 року була виплачена 04.06.2021, за квітень 2021 року була виплачена 24.06.2021.

01.09.2021 перший заступник начальника ГУ Держпраці у Запорізькій області Дановський В.В., розглянувши справу про накладення штрафу, та на підставі акта інспекційного відвідування від 07.07.2021 №ЗП4612/119/АВ, прийняв постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №ЗП4612/119/АВ/ЗБ-ФС, якою на підставі абзацу 4 частини 2 статті 265 КЗпП України накладено на ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» штраф у розмірі 18 000грн.

Позивач вважає протиправною постанову про накладення штрафу, оскільки не було реалізовано його право участі в процесі прийняття рішення.

Суд першої інстанції позов задовольнив.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 № 877-V, КЗпП України, норми Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року №509.

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96 (далі - Положення №96), Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Згідно пункту 2 Положення №96 Держпраця у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

За приписами підпункту 6, 9 пункту 4 Положення № 96 Держпраця відповідно до покладених на неї завдань:

здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю;

державний контроль за дотриманням вимог законодавства про працю, зайнятість населення в частині дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи; використання праці іноземців та осіб без громадянства; наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця; дотримання прав і гарантій стосовно працевлаштування громадян, які мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню; провадження діяльності з надання послуг з посередництва та працевлаштування.

Пунктом 7 Положення №96 передбачено, що Держпраця здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом.

У відповідності до зазначених норм ГУ Держпраці в Запорізькій області делеговано повноваження щодо здійснення на території області державного контролю за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування), з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією Міжнародної організації праці №81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 р. № 1985-IV, Конвенцією Міжнародної організації праці №129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 р. № 1986-IV, та Законом України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності визначає Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №823 (далі Порядок №823).

У відповідності до пункту 2 Порядку №823 (в редакції, чинній на час проведення інспекційного відвідування), заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань, що проводяться інспекторами Держпраці та її територіальних органів.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що в силу підпункту 11 пункту 5 Порядку №823 підставами для здійснення інспекційних відвідувань є: невиконання вимог припису інспектора праці.

При цьому, пунктом 8 Порядку №823 передбачено, що під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення, перед підписанням акта інспекційного відвідування надати копію відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування та внести запис про його проведення до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності).

Тривалість інспекційного відвідування не може перевищувати 10 робочих днів (пункт 10 Порядку №823).

Пунктом 16 Порядку №823 визначено, що за результатами інспекційного відвідування складаються акт інспекційного відвідування (далі - акт) і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю.

Відповідно до пунктів 20 22 Порядку №823 припис є обов`язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об`єктом відвідування порушень вимог законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування.

Припис вноситься об`єкту відвідування не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після підписання акта (відмови від підписання), а в разі наявності зауважень - наступного дня після їх розгляду.

Припис складається у двох примірниках, що підписуються інспектором праці, який проводив інспекційне відвідування, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою.

Один примірник припису залишається в об`єкта відвідування.

Стан виконання припису перевіряється після закінчення зазначеного в ньому строку виконання.

Якщо об`єкт відвідування не надав відповіді або надав її в обсязі, недостатньому для підтвердження факту виконання припису, проводиться інспекційне відвідування з підстави, наведеної у підпункті 11 пункту 5 цього Порядку.

В силу пункту 24 Порядку №823, у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом, після розгляду зауважень об`єкта відвідування до нього (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування, за результатами якого вносить припис та вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.

Слід зазначити, що статтею 265 КЗпП України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі:

фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження;

вчинення порушення, передбаченого абзацом другим цієї частини, повторно протягом двох років з дня виявлення порушення - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення;

порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникам, інших виплат, передбачених законодавством про працю, більш як за один місяць, виплата їх не в повному обсязі - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення;

недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці - у двократному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення;

недотримання встановлених законом гарантій та пільг працівникам, які залучаються до виконання обов`язків, передбачених законами України "Про військовий обов`язок і військову службу", "Про альтернативну (невійськову) службу", "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", - у чотирикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження;

недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення;

вчинення дій, передбачених абзацом сьомим цієї частини, при проведенні перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абзаці другому цієї частини, - у 16-ти кратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення;

перевищення встановленої статтею 21-1 цього Кодексу допустимої кількості трудових договорів з нефіксованим робочим часом або ведення недостовірного обліку робочого часу працівника, який працює за трудовим договором з нефіксованим робочим часом, стосовно фактично виконуваної ним роботи - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення;

порушення інших вимог законодавства про працю, крім передбачених абзацами другим - дев`ятим цієї частини, - у розмірі мінімальної заробітної плати за кожне таке порушення;

вчинення порушення, передбаченого абзацом десятим цієї частини, повторно протягом року з дня виявлення порушення - у двократному розмірі мінімальної заробітної плати за кожне таке порушення.

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України Про зайнятість населення визначає Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509 (Порядок №509).

Пунктом 2 Порядку №509 визначено, що штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами 3-7 цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи).

Штрафи накладаються на підставі:

рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації;

акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю або зайнятість населення, здійсненого у зв`язку з невиконанням вимог припису;

акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників;

акта про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування;

акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Згідно з пунктом 3 Порядку №509 справа про накладення штрафу (далі - справа) розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку.

Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Відповідно до пункту 4 Порядку №509 під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах 3-7 пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що у даній справі основним аргументом позивача є те, що його не було завчасно повідомлено про розгляд справи про притягнення суб`єкта господарювання до відповідальності, у зв`язку з чим відповідач позбавив позивача права надати пояснення, документи, висловити зауваження під час розгляду справи.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що станом на дату прийняття постанови від 01.09.2021 №ЗП 4612/119/AB /ЗБ ФС про накладення штрафу у розмірі 18000грн. - пункти 6, 7 Порядку №509 з вимогами про необхідність повідомлення суб`єкта господарювання про дату, час та місце розгляду справи про накладення штрафу - виключені на виконання положень постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю» від 21.08.2019 №823.

Тобто, Порядок №509 у редакції, чинній на момент спірних правовідносин, не визначає обов`язку для суб`єкта владних повноважень у завчасному повідомленні позивача про розгляд справи про притягнення суб`єкта господарювання до відповідальності, передбаченої частиною 2 статті 265 КЗпП України.

При цьому матеріали справи не містять докази повідомлення позивача про розгляд справи про накладення штрафу (за наявності).

Таким чином, вказані обставини підтверджують доводи позивача про те, що позивач не знав про дату, час та місце розгляду відповідачем справи про притягнення його до відповідальності, тому не міг брати участь у такому засіданні та надавати пояснення для власного захисту.

Суд зазначає, що у статті 3 Закону України «Про основні засади здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 №877-V серед основних принципів здійснення державного нагляду міститься принцип відкритості та прозорості.

Критерій урахування права особи на участь у процесі прийняття рішення випливає з принципу гласності прийняття рішень.

Право бути вислуханим є одним із фундаментальних принципів справедливої процедури й означає забезпечення особі можливості надавати адміністративному органу факти й аргументи у справі.

Право бути вислуханим має бути забезпечене, насамперед, у справах, де передбачається прийняття "несприятливих" адміністративних актів, тобто таких, які негативно впливають на права, свободи та законні інтереси відповідної особи.

Головне управління Держпраці у відповідній області як будь-який інший орган державної влади повинно застосовувати цей критерій у процесі прийняття рішення, особливо у тому разі, коли воно матиме несприятливі наслідки для особи.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що у цій справі на ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» було накладено штраф у розмірі 18 000 грн.

При цьому, за доводами позивача такий штраф є суттєвим для юридичної особи, яка перебуває у процедурі банкрутства.

Слід зазначити, що вказані санкції є фінансовою відповідальністю (за висновком Об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладеними у постанові від 22.12.2020 у справі №260/1743/19).

Водночас, особі, до якої застосовуються суттєві розміри штрафу в якості відповідальності за порушення законодавства про працю, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи.

Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в засіданні, висловлення заперечень, надання доказів, правовий захист тощо.

Відсутність аналізу суб`єктом владних повноважень всіх обставин у сукупності та прийняття рішення без врахування позиції особи, яка притягується до відповідальності і якій не було належним чином надано право бути заслуханою державним органом влади, свідчить про недотримання відповідачем критерію обґрунтованості рішення, передбаченого пунктом 3 частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Слід вказати, що Верховний Суд вже вирішував зазначене правове питання, чи означає скасування обов`язку уповноваженої посадової особи повідомляти суб`єкту господарювання про розгляд його справи про накладення штрафу, також і скасування права останнього на участь у процесі прийняття рішення про притягнення його до відповідальності.

Зокрема, у постанові Верховного Суду від 16.09.2021 року у справі №420/9061/20 сформовано наступні правові висновки: виключення пункту 6 та 7 Порядку №509 з вимогами про необхідність повідомлення суб`єкта господарювання про дату, час та місце розгляду справи про накладення штрафу не може нівелювати право особи на участь у процесі прийняття рішення про притягнення її до відповідальності.

Вищенаведене відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 16.09.2021 №420/9061/20.

Згідно із ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Також слід зазначити, що у статті 2 КАС України закріплені основні принципи адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн. Суб`єкти владних повноважень повинні враховувати ці критерії-принципи, а адміністративний суд керується ними при оцінюванні законності прийнятих рішень.

Так, відповідно до пункту 9 ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: «з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення».

На думку колегії суддів апеляційної інстанції аналіз зазначених обставин дає підстави для висновку, що відповідачем виконано належним чином вимоги пункту 3 Порядку №509, однак порушено основоположний принцип забезпечення права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Оскільки розгляд справи 01.09.2021 ГУ Держпраці у Запорізькій області про накладення штрафу на ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» відбувся з порушенням права позивача на участь у процесі прийняття рішення (що передбачене п. 9 ч. 2 ст. 2 КАС України), то постанова Головного управління Держпрацi у Запорозький області від 01.09.2021 №ЗП 4612/119/AB /ЗБ ФС про накладення штрафу у розмірі 18000грн. підлягає скасуванню.

Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що постанова ГУ Держпраці у Запорізькій області від 01.09.2021 №ЗП 4612/119/АВ/ЗБ-ФС про накладення на ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» штрафу у розмірі 18 000грн. є протиправною та підлягає скасуванню.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції матеріали справи дають підстави для висновку, шо позивачем доведені обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

При цьому, відповідачем не доведено обставини, на яких ґрунтуються заперечення проти позовних вимог, не доведено правомірність дій/рішень відповідача як суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.

Бездоганне виконання суб`єктом владних повноважень процесуальних/процедурних норм та принципів законодавства України є запорукою притягнення винної особи до відповідальності. Однак порушення таких приписів може бути покладено в основу скасування постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності та скасування рішень суб`єкта владних повноважень.

Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи позивача та норми законодавства України, що регулюють дані правовідносини спростовують доводи відповідача.

Доводи апеляційної скарги щодо суті спору не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

Виходячи з результатів апеляційного перегляду не підлягають розподілу витрати у справі.

Керуючись 241-245, 250, 311, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, який є правонаступником Головного управління Держпраці у Запорізькій області - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01.03.2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 08.06.2023 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

В силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова