Справа № 380/8209/23
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2023-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 року

справа №380/8209/23

провадження № П/380/8281/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сподарик Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Херсонській області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ), Головного управління Пенсійного фонду України у Херсонській області (73036, м. Херсон, вул.. 28 Армії, буд.6; ), з вимогами:

- визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Херсонській області №66 від 29.03.2023 щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за віком відповідно до пункту «з» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «з» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції відповідно до рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020, починаючи з дати звернення.

- стягнути з відповідачів на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17.03.2023 позивач звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі п. «з» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Рішенням №66 від 29.03.2023 Головне управління ПФУ у Херсонській області відмовило позивачці у призначенні пенсії, зазначивши, що право на призначення відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкові пенсійне страхування" пенсії за віком мають водії міського пасажирського транспорту після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років. ОСОБА_1 не досягла 55 річного віку (відсутність пенсійного віку). Позивач вважає незаконним рішення №66 від 29.03.2023 та таким, що порушує її права на пенсійне забезпечення, а тому звернулася до суду та просить позов задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві.

Ухвалою суду від 24.04.2023 позовну заяву залишено без руху та надано десятиденний строк на усунення її недоліків. На виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, позивачем усунуто вказані недоліки.

Ухвалою від 08.05.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали, подати відзив на позовну заяву та всі письмові докази, що підтверджують заперечення проти позову.

26.05.2023 за вх.№38666 від представника Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області надійшов відзив на позовну заяву, позовні вимоги заперечує. Зазначив що у зв`язку з відсутністю пенсійного віку, визначеного п. 8 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії. Відповідач-1 наголошує, що станом на сьогодні стаття 114 Закону № 1058-ІV є чинною, неконституційною не визнана, а відтак підлягає застосуванню під час призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Ураховуючи наведену норму та подані позивачкою документи, оскільки вік позивачки 52 роки 10 місяців 06 днів, право на призначення пенсії на пільгових умовах -відсутнє. Із наведених підстав, просить відмовити у задоволенні позову.

29.05.2023 за вх.№39228 від позивачки надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, позовні вимоги вважає обґрунтованими, просить суд позов задоволити.

01.06.2023 за вх.№11740ел та 02.06.2023 за вх.№11875ел від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області надійшов відзив на позовну заяву, позовні вимоги заперечив, просив суд у задоволенні позову відмовити. Зазначив, що згідно наданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу, що містяться в системі персоніфікованого обліку, загальний страховий стаж позивачки становить 32 роки 11 місяців 06 днів. В тому числі пільговий стаж 29 років 07 місяців 13 днів. Проте, до страхового стажу не зараховано: відповідно до трудової книжки НОМЕР_2 від 31.08.1989 за записом №2-№3 період роботи з 24.07.1989 по 07.12.1990, оскільки перевищений термін між датою звільнення та датою наказу на звільнення, чим порушено вимоги розділу 2 пункту 2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, закладах і організаціях від 20.07.1974 №162, а також відповідно до трудової книжки НОМЕР_3 від 17.01.1990 за записом №1-№4 період роботи з 16.01.1990 по 13.11.1990, оскільки на титульній сторінці трудової книжки відсутній підпис заявниці, чим порушено вимоги розділу 2 пункту 2.11 Інструкції №162.

Також зазначив, що норми статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є чинними та неконституційними не визнані, а тому відповідач-2, прийнявши спірне рішення, діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відтак, проаналізувавши подані позивачем до заяви документи, в Управління відсутні підстави для призначення пенсії із зниженням пенсійного віку, оскільки на момент звернення позивач не досягла встановленого віку - 55 років, що передбачено п. 8 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Із наведених підстав, просить відмовити у задоволенні позову.

13.06.2023 за вх.№43636 від позивачки надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, позовні вимоги вважає обґрунтованими, просить суд позов задоволити.

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін в порядку частини сьомої статті 262 КАС України від учасників справи не надходило. З огляду на ці обставини суд на підставі частини п`ятої статті 262 КАС України розглянув справу в порядку письмового провадження (без проведення судового засідання, за наявними матеріалами) в межах строку, визначеного статтею 258 КАС України.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , згідно із записами трудової книжки серії НОМЕР_4 та довідки про підтвердження наявного трудового стажу від 13.03.2023 № 69 працює водієм міського пасажирського транспорту - трамвай ЛКП «Львівелектротранс» у період з 19.05.1993 по 10.03.2023.

17.03.2023 позивач звернулася до Головного управління ПФУ у Львівській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 на підставі пункту "б" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", додавши до заяви відповідні документи.

За принципом екстериторіальності структурним підрозділом для прийняття рішення за результатами поданої ОСОБА_1 заяви визначено Головне управління ПФУ в Херсонській області

29.03.2023 Головне управління ПФУ в Херсонській області прийняло рішення №66 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування».

У рішенні зазначено: вік заявниці 52 роки 10 місяців 14 дів. Страховий стаж особи: 32 роки 11 місяців 06 днів; пільговий стаж 29 років 07 місяців 13 днів, обчислений на підставі довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданій Львівським Комунальним підприємством «Львівелектротранс» від 13.03.2023 №69.

До страхового стажу не зараховано:

- відповідно до трудової книжки НОМЕР_2 від 31.08.1989 за записом №2-№3 період роботи з 24.07.1989 по 07.12.1990, оскільки перевищений термін між датою звільнення та датою наказу на звільнення, чим порушено вимоги розділу 2 пункту 2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, закладах і організаціях від 20.07.1974 №162;

- відповідно до трудової книжки НОМЕР_3 від 17.01.1990 за записом №1-№4 період роботи з 16.01.1990 по 13.11.1990, оскільки на титульній сторінці трудової книжки відсутній підпис заявниці, чим порушено вимоги розділу 2 пункту 2.11 Інструкції №162

Вважаючи рішення від 24.03.2023 №66 незаконним, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку доводам позивача про незаконність оспорюваного рішення, суд враховує таке.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

З аналізу частини третьої статті 23 Загальної Декларації прав людини, статті 23 Європейської Соціальної хартії та частини третьої статті 46 Конституції України вбачається, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

3 жовтня 2017 року Верховною Радою України ухвалено Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 № 2148-VIII (далі Закон України № 2148-VIII), що доповнив Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон України № 1058-IV) розділом XIV-1, який містить пункт 8 частини другої статті 114 такого змісту:

На пільгових умовах пенсія за віком призначається водіям міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятим у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу: для чоловіків - не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців; для жінок - не менше 25 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років.

За приписами статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі Закон України №1788-XII) право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Натомість згідно з пунктом з статті 13 Закону України № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VІІІ (далі Закон України № 213-VІІІ), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, після досягнення 55 років і при стажі роботи:

для чоловіків - не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців;

для жінок - не менше 25 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років.

Законом України № 213-VІІІ, який набрав чинності з 01.04.2015, збільшено раніше передбачений пунктом з статті 13 Закону України № 1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 50 років до 55 років.

Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення № 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти б - г статті 54 Закону України № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України № 213-VIII (пункт 1 рішення).

Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти б - г статті 54 Закону України №1788-XII в редакції до внесення змін Законом України № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи 25 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи 20 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років.

Таким чином, Рішенням № 1-р/2020 Конституційний Суд України визнав неконституційними окремі положення Закону України № 1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно Конституційний Суд України встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом України № 213-VIII.

У зв`язку із цим, на час виникнення спірних правовідносин Закон України № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах водіям міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв), для жінок після досягнення 50 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в рішенні Конституційного Суду України).

Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону України № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом України № 1058-ІV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах та страхового стажу. Перший із цих законів визначав такий вік у 50 років та страховий стаж 20 років, тоді як другий - у 55 років та страховий стаж 25 років.

Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, суд доходить висновку, що вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу якості закону, передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі Щокін проти України).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону України № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону України № 1058-ІV.

Суд при розгляді справи враховує висновки Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постанові від 03.11.2021 у зразковій справі № 360/3611/20.

Відповідно до частини третьої статті 291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Тому відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області у призначенні позивачці, яка на час звернення із заявою про призначення пенсії досягла 50 років, мала страховий стаж роботи понад 32 років, у тому числі стаж на посаді водія міського пасажирського транспорту понад 29 років, пенсії на пільгових умовах за віком з посиланням на відсутність у неї 55-річного віку, визначеного пунктом 8 частини другої статті 114 Закону України № 1058-ІV, є протиправною.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за № 6 від 29.03.2023, а тому таке підлягає скасуванню.

З метою повного відновлення порушених прав позивача, враховуючи звернення позивача за призначенням пенсії до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити позивачу пенсію на пільгових умовах за віком на підставі пункту «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VІІІ з дати звернення за пенсією.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини другої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до ст. 139 КАС України, при задоволенні позову судові витрати покладаються на відповідача. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись ст. ст. 72-79, 90, 139, 241-246, 250, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ), Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73036, м. Херсон, вул. 28 Армії, буд. 6; ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання до вчинення дій задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 29.03.2023 №66 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах за віком на підставі пункту «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VІІІ з дати звернення за пенсією.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на користь ОСОБА_1 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривень 60 копійок сплаченого судового збору.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривень 60 копійок сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Сподарик Н.І.