Справа № 717/1021/23
Суддя: Туржанський В. В.
Дата ухвалення: 2023-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №717/1021/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 року Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Туржанського В.В.,

при секретарі: Тихоненко І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Кельменці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Чернівецькій області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення.

Позивачка подала до Кельменецького районного суду Чернівецької області, позовну заяву, у якій просить визнати незаконною та скасувати постанову поліцейського СРПП Дністровського РВП ГУ НП України в Чернівецькій області, ОСОБА_2 від 01 червня 2023 року серії БАД № 138805 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Зобов`язати відповідача, у встановленому порядку, відшкодувати позивачці понесені судові витрати.

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позов та пояснила, що коли її зупинили працівники поліції, вона була пристебнула паском безпеки, оскільки автомобіль має відповідну світлову та звукову сигналізацію.

Представник відповідача - Головного управління національної поліції в Чернівецькій області Волковська Н.В. в судове засідання не з`явилася та надіслала відзив у якому просить відмовити у задоволенні позову.

Судом встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №138805 від 01 червня 2023 року винесеної поліцейським СРПП Дністровського РВП Биндою Р.В., Присакар Т.О. притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 гривень. У постанові зазначено, що 01 червня 2023 року, в смт. Кельменці на вулиці О. Паламаря 28, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «RENOULT KOLEOS» реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушила правила дорожнього руху, а саме не користувалася паском безпеки яким обладнаний даний транспортний засіб, чим порушила п.2.3 Правил дорожнього руху.

Позивачка не погодилася з даною постановою та в межах строку встановленого ч.2 ст. 286 КАС України звернулася до суду з вказаним адміністративним позовом.

Вказані обставини стверджуються копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №138805 від 1 червня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 121 КУпАП.

Суд вважає, що дії відповідача та дана постанова є протиправними, виходячи з наступного.

Згідно ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення зокрема і ч.5 ст. 121 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 8 Конституції України задекларовано, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що підставою для притягнення позивачки до відповідальності та прийняття оскаржуваної постанови стало ніби то порушення нею пункту 2.3 в Правил дорожнього руху.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідач та його представник, не надали суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення посадова особа відповідача дотрималася вимог ст. 279, 280 КУпАП та при розгляді справи врахувала вимоги щодо встановлення всіх обставин, які мали значення для вирішення справи.

Крім того, статтею 268 КУпАП визначені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Відповідно до ст.271 КУпАП у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України.

Згідно ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст.279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Відповідач та його представник в порушення ч.2 ст.77 КАС України не надали суду доказів, що розгляд справи про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності відбувався відповідно до вказаних вище вимог КУпАП.

Суд відхиляє доводи представника відповідача щодо правомірності дій посадової особи, яка розглянула адміністративну справу стосовно позивача, оскільки такі дії службової особи відповідача суперечать ст.268, 279 та ст.280 КУпАП.

Відповідачем не додано доказів про те, що позивачка 01 червня 2023 року о 21 годині 09 хвилин керуючи автомобілем «RENOULT KOLEOS» реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушила правила дорожнього руху, а саме не користувалася ременем безпеки яким обладнаний даний транспортний засіб.

Суд відхиляє як докази показання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Свідок ОСОБА_2 дав суду показання про те, що проходить службу на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції Дністровського районного відділу поліції. У травні 2023 року, біля 21 години в смт Кельменці на вулиці О. Паламаря, було зупинено автомобіль, яким керувала ОСОБА_1 , за порушення правил дорожнього руху, а саме вона не ввімкнула показчик повороту. Коли підійшли до автомобіля, то виявили, що ОСОБА_1 не була пристебнута ременем безпеки. ОСОБА_2 пояснив ОСОБА_1 , що вона порушила правила дорожнього руху, роз?яснили статтю 268 КУпАП, виніс постанову та вручив копію постанови. Автомобіль зупиняв інспектор ОСОБА_3 . Свідок ОСОБА_3 дав суду показання про те, що прохидить службу на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції Дністровського районного відділу поліції. Місяць або півтора тому, в смт Кельменці, біля магазину «Наш край», на відстані біля 100 метрів у напрямку с. Бабин, ОСОБА_1 не ввімкнула показчик повороту проїжджаючи перехрестя із круговим рухом. ОСОБА_3 зупинив автомобіль і виявив, що ОСОБА_1 не була пристебнута ременем безпеки. ОСОБА_3 повідомив причину зупинки і суть правопорушення. Попросив документи та повідомив, що буде винесено постанову. ОСОБА_2 виніс постанову. ОСОБА_1 були роз?яснені права згідно ст. 268 КУпАП. ОСОБА_1 отримала копію постанови. ОСОБА_3 пропонував ОСОБА_1 пройти до службового автомобіля.

Суд вважає, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У даному випадку для підтвердження порушення позивачкою пункту 2.3 в Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до статті 251 КУпАП, мав би надати, зокрема, відеозапис події, фотокартки яким зафіксовано факт того, що ОСОБА_1 керувала автомобілем не будучи пристебнутою ременем безпеки. Така правова позиція наведена у постанові Верховного суду від 26 квітня 2018 року по справі №338/1/17.

Відповідно до ч. 1 ст.65 КАС України як свідок в адміністративній справі може бути викликана судом кожна особа, якій можуть бути відомі обставини, що належить з`ясувати у справі. Суд враховує, що цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. І саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами. Натомість, на підставі показань свідків не можуть встановлюватися факти, які з огляду на закон або звичай установлюються в документах. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», передбачено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Таким чином, обставини, що підтверджуються показаннями свідка повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні. Така правова позиція наведена у постанові Верховного суду від 19 квітня 2020 року по справі № 161/5372/17.

Однак у даній справі основним та єдиним доказом вчинення правопорушення є пояснення зацікавлених осіб, а саме ОСОБА_2 , тобто особи яка винесла оскаржувану постанову, та ОСОБА_3 , який є працівником поліції і ніс службу з ОСОБА_2 і приймав участю у розгляді справи, а тому суд вважає, що їх показання не можуть бути допустимим доказом. Суд вважає, що у даному випадку суд не може покладатися на свідчення інспектора поліції, який виніс постанову про накладення стягнення.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

З огляду на вищезазначене, оскільки поліцейським Дністровського РВП ГУНП у Чернівецькій області не з`ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не надано до суду доказів на підтвердження правомірності своїх дій, відповідно до ст.77 КАС України, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування постанови підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно до статті 286 КАС за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно до ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак будь-які належні докази, які б підтверджували наявність адміністративного правопорушення з боку позивачки, відповідачем у встановлений судом строк надані не були, про причини їх неподання суд не повідомлено.

Таким чином, суд вважає, що факт вчинення позивачкою правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП, є недоведеним, а оскаржувана постанова відповідачем прийнята не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для її скасування.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що заявлений адміністративний позов є обґрунтованим і оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Належним способом захисту порушених прав позивачки є скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позов задоволено повністю, суд вважає, що за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління національної поліції в Чернівецькій області на користь позивачки слід стягнути 536 гривень 80 копійок в рахунок відшкодування судових витрат у вигляді витрат по сплаті судового збору.

На підставі наведеного вище та на підставі ст. 8, 19 Конституції України, керуючись ст.9 -11, 222,268,278-280 КУпАП, ст. ст. 77, 241- 246, 255, 268-272, 286 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , жительки АДРЕСА_1 , до Головного Управління Національної поліції в Чернівецькій області, яке розташоване в м. Чернівці Чернівецької області вулиця Головна будинок 24, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити повністю.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 01 червня 2023 року серії БАД №138805 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 121 КУпАП, а справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП закрити за відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління національної поліції в Чернівецькій області 536 (п?ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок в рахунок відшкодування судових витрат у вигляді витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Повне судове рішення складено 29 червня 2023 року.

Суддя: