Справа № 200/2269/23
Суддя: Буряк І.В.
Дата ухвалення: 2023-06-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 червня 2023 року Справа№200/2269/23

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Буряк І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення, -

УСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі - відповідач, ВЧ НОМЕР_1 ) у якій просить:

визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з грудня 2015 року по 30.12.2021;

зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з грудня 2015 року по грудень 2021 року;

стягнути з ВЧ НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з грудня 2015 року по грудень 2021 рік у розмірі 273 464,93 грн.

Також позивач просить стягнути з відповідача витрати пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката у розмірі 5 000,00 грн.

Позов мотивовано таким.

ОСОБА_1 з 27.05.2015 по 30.12.2021 проходив військову службу й отримував у ВЧ НОМЕР_1 грошове забезпечення. Після звільнення позивач звернулась до відповідача із заявою щодо нарахування йому за час проходження служби індексації грошового забезпечення. У відповідь отримав лист за змістом якого позивачем з`ясовано, що індексація грошового забезпечення йому нараховувалась не у повному обсязі, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Позивач вважає такі дії протиправними, а тому звернувся до суду за захистом порушеного права.

Ухвалою суду від 08.06.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами, витребувано у відповідача докази у справі, згідно наведеного в ухвалі переліку.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, де висловлено прохання у позові відмовити з огляду, зокрема, на таке.

Позивачем не надано жодного документального підтвердження, що він дійсно звертався до відповідача з проханням надати йому інформацію про суми нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення. Натомість наданий позивачем до матеріалів справи розрахунок індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 по 30.12.20121 підписаний ним особисто.

Твердження позивача про те, що за період з січня 2008 року по березень 2018 року не відбувалось підвищення грошового забезпечення військовослужбовців не відповідає дійсності.

Так, відповідач звертає увагу суду на постанову Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09.12.2015 № 1013.

На виконання вимог абз. 1 п. 1 вказаної постанови підвищено складові грошового забезпечення військовослужбовців, що не мають разового характеру та нараховувалися незмінно в подальшому до чергових перевищень порогів індексації та підвищення посадових окладів. Таким чином, Кабінетом Міністрів України було проведено індексацію грошових доходів військовослужбовців випереджаючим шляхом.

Таким чином, наголошує відповідач, грудень 2015 року є місяцем підвищення грошових доходів населення, відповідно для подальшого проведення індексації, обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 року.

У березні 2018 року підвищено грошове забезпечення військовослужбовців, тому індексація здійснювалась з грудня 2018 року та була виплачена позивачу відповідно чинного законодавства по день звільнення позивача зі служби.

Крім того, відповідач із посиланням на ст. 233 КЗпП України, вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду із даним позовом.

Також відповідач заперечує щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн., з огляду на їх неспівмірність зі складністю справи.

Судом встановлено такі фактичні обставини у справі.

ОСОБА_1 є громадянином України паспорт серії НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 є учасником бойових дій згідно посвідчення від 12.10.2015, серія НОМЕР_4 .

Сторонами не заперечується, що позивач протягом спірного періоду проходив військову службу та знаходився на грошовому забезпеченні у ВЧ НОМЕР_1 .

Наказом ВЧ НОМЕР_1 від 30.12.2021 № 260 наказано виключити зі списків особового складу та всіх видів забезпечення капітана ОСОБА_1 .

Адвокат позивача - Д. Прядко звернувся до відповідача із адвокатським запитом від 21.03.2023, за змістом якого просив надати розрахунок індексації грошового забезпечення за період проходження служби.

Вказаний адвокатський запит, згідно наявних у справі доказів, було направлено на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1.

Докази отримання та відповідь на цей адвокатський запит у матеріалах справи - відсутні.

Відповідачем до матеріалів справи надано особисті картки на грошове забезпечення ОСОБА_1 за період з 27.05.2015 по 30.12.2021, за змістом яких судом установлено таке.

Для початку нарахування індексації застосовано базовий місяць травень 2015 року.

За період служби з 27.05.2015 по грудень 2016 року індексація не нараховувалась.

За період 2016 року індексація нарахована у червні, липні та грудні.

За період 2017 року індексація нарахована у січні, лютому.

За період з березня 2018 року по листопад індексація не нарахована, нарахована у грудні.

За період 2019 року індексація нарахована з січня по листопад.

За період 2020 року індексація нарахована з лютого по грудень.

За період 2021 року індексація нарахована з січня по грудень, за виключенням серпня.

Правова позиція суду обґрунтована таким.

Щодо строку звернення до суду.

Конституційний Суд України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України (Справа № 1-18/2013, рішення від 15 жовтня 2013 року № 9-рп/2013) у п. 2.3 зазначив таке: «Отже, на підставі системного аналізу наведених положень чинного законодавства Конституційний Суд України дійшов висновку, що працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Це право працівника відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим конституційного принципу верховенства права та не порушує балансу прав і законних інтересів працівників і роботодавців.»

Пунктом 18 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01.07.2022 №2352-ІХ (дата набрання чинності 19.07.2022) внесено зміни до таких законодавчих актів України: у Кодексі законів про працю України назву та частину другу статті 233 викладено в такій редакції:

"Стаття 233.Строки звернення до суду за вирішенням трудових спорів

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)".

Отже, з 19.07.2022 законодавцем установлено, що строк звернення до суду у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - є тримісячний строк з дня одержання таким письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

Разом із тим п. 1 глави XIX «Прикінцеві положення» КЗпП України передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2023 № 383 «Про внесення змін до розпорядження Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 р. № 338 і постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. № 1236 внесено такі зміни:

1. У пункті 1 розпорядження Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 р. № 338 слово "квітня" замінити словом "червня".

2. У пункті 1 постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. № 1236 слово "квітня" замінити словом "червня".

Верховним Судом у подібних правовідносинах вказано, що запровадження на території України карантину є безумовною підставою для продовження строків, визначених статтею 233 КЗпП України, на строк дії такого карантину. (постанова від 25.04.2023 справа № 380/15245/22).

Позивач звернувся із даним позовом до суду 24.05.2023.

Ураховуючи викладене, підстави вважати, що позивач пропустив строк звернення до суду - відсутні. Відповідне клопотання відповідача задоволенню не підлягає.

Щодо суті спірних правовідносин.

Згідно статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон № 1282), індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до статті 2 Закону № 1282, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру.

Стаття 3 Закону України № 1282 передбачає, що індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

На підставі статей 4, 6 Закону № 1282 індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, визначені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі - Порядок № 1078).

Отже, механізм індексації має універсальний характер й індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру. В свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють наступне виникнення права на отримання індексації (пункт 44 постанови Верховного Суду від 27 квітня 2021 року у справі №380/1513/20).

Виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування жодним чином не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення (постанови Верховного Суду від 19.07.2019 у справі №240/4911/18, від 07.08.2019 у справі №825/694/17, від 20.11.2019 у справі №620/1892/19).

Реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (постанова Верховного Суду від 16.06.2020 у справі №206/4411/16-а).

Порядок проведення індексації грошових доходів населення у редакції, яка застосовувалася до 01.12.2015, містив поняття «базовий місяць».

Базовим місяцем вважався той місяць, у якому відбулося підвищення мінімальної заробітної плати, пенсій, стипендій, виплат із соціального страхування чи зростання грошових доходів населення без перегляду їхніх мінімальних розмірів (за рахунок постійних складових зарплати).

Базовий місяць визначали окремо для кожного працівника у випадку, коли заробітна плата зростала внаслідок підвищення тарифної ставки (окладу) або за рахунок будь-якої її постійної складової.

Так, для прикладу, абзац 1 пункту 5 Порядку №1078 у редакції, яка застосовувалася до 01 грудня 2015 року, передбачав, що у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. У базовому місяці значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

Абзац 3 пункт 10-1 Порядку №1078 у тій же редакції передбачав, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації заробітної плати новоприйнятих працівників здійснюється з місяця прийняття працівника на роботу.

Зрештою, пункт 10-2 Порядку №1078 у зазначеній редакції передбачав, що для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість, та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи сума індексації зберігається, якщо сума збільшення заробітної плати менша, ніж сума індексації, яка повинна нараховуватися за відповідний місяць. У разі коли сума збільшення заробітної плати більша, ніж сума індексації, яка повинна нараховуватися за відповідний місяць, такий місяць вважається базовим під час обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації.

Тож до 01.12.2015 новим базовим місяцем для обчислення індексації грошового доходу міг бути місяць прийняття (виходу) працівника на роботу, місяць збільшення заробітної плати, а нарахування й виплата індексації мали індивідуальний характер для кожного працівника.

На ці особливості правового регулювання обчислення індексації грошового доходу Верховний Суд звертав увагу у постанові від 19.05.2022 у справі №200/3859/21.

09 грудня 2015 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (далі - Постанова №1013).

Згідно з Пояснювальною запискою до проекту Постанови №1013, мета цього акту полягала у внесенні змін до умов оплати праці працівників установ, закладів, організацій окремих галузей бюджетної сфери, органів виконавчої влади, місцевого самоврядування, прокуратури та інших органів, а також забезпечення єдиного підходу до проведення індексації при підвищенні заробітної плати працівників.

Пунктом 2 Постанови №1013 були внесені зміни до Порядку проведення індексації грошових доходів населення. Відповідно до зазначеної Пояснювальної записки, ці зміни передбачали:

«здійснення обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації не індивідуально для кожного працівника в залежності від прийняття його на роботу та зростання його доплат та надбавок, а від моменту останнього перегляду тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник. Отже, змінюється механізм визначення індексації у разі підвищення заробітної плати, при цьому вилучається застосування терміну «базовий місяць»;

«зменшення розміру індексації заробітної плати у разі підвищення тарифних ставок (окладів), якщо розмір їх підвищення не перевищує величину індексації (чинний механізм передбачає зменшення індексації не тільки при підвищенні тарифних ставок (окладів), а і у разі збільшення доплат та надбавок, що призводить до нарахування різних сум індексації для працівників, які займають однакові посади)».

Крім цього, за змістом пунктів 1, 3 Постанови №1013, було встановлено, що:

підвищуються посадові оклади з 01 грудня 2015 року працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери;

підвищуються з 01 грудня 2015 року на 10 відсотків посадові оклади працівників, розміри яких затверджено відповідними постановами Уряду;

у межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах органів виконавчої влади, місцевого самоврядування, прокуратури та інших органів, за рахунок виплат, пов`язаних з індексацією, надбавок, доплат, премій підвищуються на 25 відсотків посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців, розміри яких затверджено відповідними розпорядженнями й постановами Уряду;

міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади, головам обласних, Київської міської державних адміністрацій та інших державних органів у межах передбачених коштів державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів вжити заходів для підвищення з 01 грудня 2015 року розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, пов`язані з сумою індексації, яка склалась у грудні 2015 року, з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 року перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015 року;

для проведення подальшої індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 року відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення.

За змістом пункту 6 постанови №1013 цей акт застосовується з 01.12.2015.

Отже, Постановою №1013 з 01.12.2015 були підвищені посадові оклади окремих працівників бюджетної сфери. Пунктом 3 цієї постанови вирішено підвищити розміри посадових окладів, тарифних ставок, заробітної плати, а також переглянути постійні додаткові виплати, щоб розмір підвищення у грудні 2015 року перевищив суму індексації у грудні 2015 року. За рахунок цього мала б «обнулитися» індексація минулих років, розмір якої зростав внаслідок довготривалого не підвищення доходу працівників. У такому випадку для подальшої індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається із січня 2016 року відповідно до Порядку №1078, який уже діяв зі змінами, внесеними Постановою №1013.

У цьому контексті системний та цільовий способи тлумачення норм Постанови №1013 дають суду підстави дійти висновку про те, що січень 2016 року визначений для обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації саме заробітної плати працівникам, яким були підвищені оклади з 01 грудня 2015 року.

Водночас норми Постанови №1013 не встановлювали підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовцям, а отже січень 2016 року не став для них «місяцем підвищення тарифних ставок (окладів)», з якого починається обчислення індексу споживчих цін для подальшої індексації грошового забезпечення, для цілей застосування Порядку №1078 (зі змінами, внесеними Постановою №1013).

Цей висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у пункті 58 постанови від 21.03.2023 у справі №620/7687/21, пункті 62 постанови від 22.03.2023 у справі №380/1730/22.

У той же час до числа основних змін, які внесені Постановою №1013 до Порядку проведення індексації грошових доходів населення та пов`язані з індексацією грошового забезпечення військовослужбовців, слід віднести нову редакцію пунктів 5, 10-2 Порядку, окремими положеннями яких установлено таке:

у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків;

обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення;

для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.

Порівняльний аналіз викладених положень пунктів 5, 10-1, 10-2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення свідчить про те, що внаслідок змін, запроваджених Постановою №1013, з 01.12.2015 діють єдині правила проведення індексації при підвищенні заробітної плати працівників, незалежно від дати їхнього прийняття, переведення, виходу на роботу чи зростання заробітної плати за рахунок будь-якої її постійної складової.

Внаслідок цих змін Порядок проведення індексації грошових доходів населення у редакції, що застосовується з 01 грудня 2015 року, не містить поняття «базовий місяць» і передбачає уніфікований механізм визначення індексації у разі підвищення заробітної плати.

Для проведення індексації з 01.12.2015 замість терміну «базовий місяць» використовується поняття «місяць підвищення доходу», яке має інший зміст.

Місяць підвищення доходу - це місяць, у якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Місяць підвищення доходу при зростанні заробітної плати визначається тільки в разі, якщо підвищена тарифна ставка (оклад). Тож із 01.12.2015 зростання заробітної плати за рахунок інших постійних її складових, без підвищення тарифної ставки (окладу), не призводить до визначення нового місяця підвищення доходу.

У цьому полягає одна з основних відмінностей поняття «місяць підвищення доходу» від терміну «базовий місяць», позаяк визначення останнього залежало також від факту зростання заробітної плати за рахунок будь-якої її постійної складової.

Водночас, на що звертав увагу Верховний Суд у справі № 420/9187/21, вилучення терміну «базовий місяць» та запровадження поняття «місяць підвищення доходу» не вплинуло на правило обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації. Як у «базовому місяці», так і у «місяці підвищення доходу» індекс обчислення споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків, а обчислення цього індексу для проведення подальшої індексації здійснюється наростаючим підсумком із наступного місяця.

Отже, з урахуванням наведених нормативних положень, розрахунок індексації грошового забезпечення позивача як військовослужбовця з 01.12.2015 не прив`язаний до місяця прийняття (переведення, виходу) на військову службу чи місяця зростання грошового забезпечення за рахунок будь-якої його постійної складової.

Із 01.12.2015 відправною точкою для визначення місяця підвищення доходу позивача та початку обчислення індексу споживчих цін наростаючим підсумком є місяць останнього підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку він займав.

Оклад за посадою позивача, як і будь-якого іншого військовослужбовця в Україні в період з 01.01.2008 до 01.03.2018 був визначений постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб». Наступне підвищення окладів військовослужбовців відбулося 01 березня 2018 року, після набрання чинності постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року № 704, якою затверджено нову тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

Тож з огляду на місяць підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовців та правила пунктів 5, 10-2 Порядку № 1078, саме січень 2008 року є місяцем підвищення доходу позивача, за яким і слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації його грошового забезпечення за період з 01.12.2015 до 28.02.2018.

Аналогічна правова позиція, висловлена у постанові Верховного Суду від 04.05.2023 у справі № 380/5811/21.

Відтак, за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 позивач має право на проведення індексації грошових доходів, виходячи з місяця підвищення доходу для обчисленні індексу споживчих цін - січня 2008 року на підставі Постанови № 1274.

Матеріали справи свідчать (іншого не доведено), що позивачу за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 нарахування та виплата індексації, виходячи з місяця підвищення доходів - січня 2008 року, не здійснювалась.

Навпаки, судом при дослідженні особистих карток на грошове забезпечення ОСОБА_1 установлено, що для нарахування індексації відповідачем застосовано базовий місяць - місяць прийняття позивача на роботу, а саме - травень 2015 року.

Тому суд вважає, що право позивача на нарахування та виплату індексації грошового забезпечення порушено, отже, воно підлягає захисту та відновленню у судовому порядку шляхом зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення, виходячи з місяця підвищення доходу для обчисленні індексу споживчих цін при індексації грошових доходів - січня 2008 року, з урахуванням виплачених сум.

Щодо позовних вимог про зобов`язання нарахувати та виплатити позивачу індексацію за період з березня 2018 року по 30.12.2021.

Позивач зазначає, що за вказаний період місяцем підвищення доходу для обчисленні індексу споживчих цін при індексації грошових доходів є березень 2018 року, у зв`язку із набранням чинності постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Водночас, відповідачем не заперечується, що з березня 2018 року відбулось підвищення грошового забезпечення військовослужбовців, що у цілях індексації грошового забезпечення є підставою для визначення місяцем підвищення доходу для обчисленні індексу споживчих цін - березня 2018 року.

Установлені судом фактичні обставини свідчать, що:

за період з березня 2018 року по листопад 2018 року індексація не нараховувалась, нарахована у грудні у сумі 71,08 грн.;

за період 2019 року індексація нарахована з січня по листопад;

за період 2020 року індексація нарахована з лютого по грудень;

за період 2021 року індексація нарахована з січня по грудень, за виключенням серпня.

За приписами ст. 4 Закону № 1282 індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Відповідно до п. 5 Порядку № 1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Обчислення індексу споживчих цін для визначення порогу індексації величини приросту індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком шляхом множення місячних індексів споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли за результатами такого обчислення величина індексу споживчих цін перевищить поріг індексації, який встановлено в розмірі 103 відсотка.

Після перевищення такого порогу індексації для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається знову, з місяця наступного за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив цей поріг індексації.

При цьому величина приросту індексу споживчих цін для проведення кінцевої індексації (коефіцієнт індексації), розрахована між цими проміжками, розраховується як добуток сум проміжних індексів споживчих цін перевищення порогу індексації помножений на коефіцієнт 100.

Відповідно до офіційних даних, що містяться на сайті Державної служби статистики (http://www.ukrstat.gov.ua/operativ/operativ2006/ct/cn_rik/isc/isc_u/isc_m_u.htm), індекс споживчих цін перевищив встановлений поріг у 103% у жовтні 2018 року (1,008 х 1,000 х 1,000 х 0,993 х 1,000 х1,019 х 1,017 * 100 = 103,7).

Оскільки індекс інфляції за жовтень 2018 року опубліковано в листопаді, то вперше грошове забезпечення позивача виходячи із базового місяця - березень 2018 року повинно індексуватися у грудні 2018 року, що й було зроблено відповідачем у сумі 71,08 грн.

Відповідно до Порядку № 1078 індексації підлягає заробітна плата у межах прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина заробітної плати, яка перевищує прожитковий мінімум, індексації не підлягає), розмір якого щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України.

Розмір індексації розраховується за формулою:

І = Д x Кі / 100, де

І сума індексації;

Д індексований дохід (в межах прожиткового мінімуму);

Кі коефіцієнт індексації (величина приросту індексу споживчих цін).

Величина приросту індексу споживчих цін у грудні 2018 року склала 3,7% (у жовтні 2018 року індекс споживчих цін перевищив установлений поріг індексації 103,0% і склав 103,7%, при цьому величина приросту індексу споживчих цін для проведення індексації у квітні (наступний місяць після базового) 2018 року жовтні 2018 року складатиме 3,7% (103,7 100).

Згідно абз. 2 п. 5 Порядку № 1078 з листопада 2018 року обчислення індексу споживчих цін наростаючим підсумком для визначення наступного перевищення порогу індексації для проведення подальшої індексації заробітної плати починається знову.

З 1 грудня 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб було затверджено у розмірі 1 921,00 грн.

Таким чином, індексація позивача за грудень 2018 року склала:

1 921,00 грн. (прожитковий мінімум для працездатних осіб у грудні 2018 року) х 3,7% (коефіцієнт індексації у грудні 2018 року) / 100 = 71,08 грн.

В такому ж порядку розраховується індексація з січня 2019 року:

- січень 2019 року: 1921,00 грн. х 3,7% / 100 = 71,08 грн.;

- лютий 2019 року: 1921,00 грн. х 3,7% / 100 = 71,08 грн.;

- березень 2019 року: 1921,00 грн. х 7% / 100 = 134,47 грн.;

- квітень 2019 року: 1921,00 грн. х 7% / 100 = 134,47 грн.;

- травень 2019 року: 1921,00 грн. х 7% / 100 = 134,47 грн.;

- червень 2019 року: 1921,00 грн. х 7% / 100 = 134,47 грн.;

- липень 2019 року: 2007,00 грн. х 10,3% / 100 = 206,72 грн.;

- серпень 2019 року: 2007,00 грн. х 10,3% / 100 = 206,72 грн.;

- вересень 2019 року: 2007,00 грн. х 10,3% / 100 = 206,72 грн.;

- жовтень 2019 року: 2007,00 грн. х 10,3% / 100 = 206,72 грн.;

- листопад 2019 року: 2007,00 грн. х 10,3% / 100 = 206,72 грн.;

- грудень 2019 року: 2102,00 грн. х 10,3% / 100 = 216,51 грн.;

- січень 2020 року: 2102,00 грн. х 10,3% / 100 = 216,51 грн.;

- лютий 2020 року: 2102,00 грн. х 10,3% / 100 = 216,51 грн.;

- березень 2020 року: 2102,00 грн. х 10,3% / 100 = 216,51 грн.;

- квітень 2020 року: 2102,00 грн. х 10,3% / 100 = 216,51 грн.;

- травень 2020 року: 2102,00 грн. х 10,3% / 100 = 216,51 грн.;

- червень 2020 року: 2102,00 грн. х 10,3% / 100 = 216,51 грн.;

- липень 2020 року: 2197,00 грн. х 10,3% / 100 = 226,29 грн.;

- серпень 2020 року: 2197,00 грн. х 10,3% / 100 = 226,29 грн.;

- вересень 2020 року: 2197,00 грн. х 10,3% / 100 = 226,29 грн.;

- жовтень 2020 року: 2197,00 грн. х 10,3% / 100 = 226,29 грн.;

- листопад 2020 року: 2197,00 грн. х 10,3% / 100 = 226,29 грн.;

- грудень 2020 року: 2270,00 грн. х 10,3% / 100 = 233,81 грн.;

- січень 2021 року: 2270,00 грн. х 14,6 % / 100 = 331,42 грн.;

- лютий 2021 року: 2270,00 грн. х 14,6 % / 100 = 331,42 грн.

- березень 2021 року: 2270,00 грн. х 14,6 % / 100 = 331,42 грн.;

- квітень 2021 року: 2270,00 грн. х 18,3 % / 100 = 415,41 грн.;

- травень 2021 року:2270,00 грн. х 18,3 % / 100 = 415,41 грн.;

- червень 2021 року: 2270,00 грн. х 18,3 % / 100 = 415,41 грн.;

- липень 2021 року: 2379,00 грн. х 22,7 % / 100 = 540,03 грн.

- серпень 2021 року індексація не нарахована індекс інфляції - 99,8%

- вересень 2021 року: 2379,00 грн. х 22,7 % / 100 = 540,03 грн.;

- жовтень 2021 року 2379,00 грн. х 22,7 % / 100 = 540,03 грн. ;

- листопад 2021 року 2379,00 грн. х 22,7 % / 100 = 540,03 грн.

- жовтень 2021 року 2379,00 грн. х 22,7 % / 100 = 540,03 грн.

- листопад 2021 року 2379,00 грн. х 22,7 % / 100 = 540,03 грн.

- грудень 2021 року за розрахунком суду нарахована індексація мала б скласти 563,19 грн., однак за розрахунком відповідача, що відповідає розрахунку позивача нараховано 1 085,05 грн.

Відтак, розрахунок індексації грошового забезпечення позивача у період з березня 2018 року по грудень 2021 року відповідачем проведений відповідно до приписів Порядку № 1078, а тому суд відхиляє доводи позивача про те, що за вказаний період йому не було нараховано й виплачено індексацію грошового забезпечення.

Водночас, суд звертає увагу, що предметом даного спору є саме не нарахування й не виплата позивачу індексації грошового забезпечення. Позивач жодним чином не посилався й не обґрунтовував, що відповідач неправильно розрахував йому індексацію за період з 01.03.2018 по 30.12.2021.

Натомість з розрахунку індексації проведеного позивачем судом установлено, що з 01.12.2015 по 30.12.2021 ним розраховано (за період 01.03.2018-30.12.2021) фіксовану суму індексації.

Однак, згідно правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09.06.2022 у справі № 600/524/21-а та від 28.09.2022 у справі № 400/1119/21 Закон № 1282 та Порядок № 1078 у період існування спірних правовідносин (з 01.03.2018) не містили в собі такого поняття як «фіксована сума індексації». Зазначений термін використовувався у додатку 4 «Приклад проведення індексації у разі підвищення грошових доходів» до Порядку № 1078, однак лише у редакції, яка діяла до 15.12.2015.

З огляду на усі наведені обставини, суд відхиляє розрахунок індексації проведений позивачем.

Крім того, щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача індексації у заявленому позивачем розмірі, то суд звертає увагу, що на час розгляду справи нарахування індексації грошового забезпечення позивача відповідачем ще не здійснювалося, тому у суду відсутні підстави для стягнення належної позивачу індексації за спірний період.

За встановлених у цій справі фактичних обставин суд вважає, що належним способом захисту порушених прав позивача є саме зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу суми індексації за спірний період.

Ураховуючи усе викладене, позов підлягає задоволенню частково, шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування й не виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018, виходячи з місяця підвищення доходу для обчисленні індексу споживчих цін при індексації грошових доходів - січня 2008 року й зобов`язання нарахувати та виплатити відповідну індексацію з урахуванням виплачених сум.

Решта позовних вимог задоволенню не підлягає.

Щодо витрат на правову допомогу у сумі 5000,00 грн.

Позивач за текстом позовної заяви зазначив, що розрахунок судових витрат буде доповнено до закінчення розгляду справи по суті, оскільки наразі надати повний розрахунок не є можливим.

Частиною 7 ст. 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно ч.3 ст. 143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Таким чином, у випадку, якщо суд при ухваленні судового рішення по суті спору з певних причин не вирішив питання про судові витрати, або якщо відкладення вирішення цього питання було ініційовано стороною у справі, таке питання підлягає вирішенню шляхом ухвалення судом додаткового судового рішення в порядку статті 252 КАС України.

Підстави для розподілу судового збору відсутні, оскільки позивач звільнений від його сплати.

На підставі положень ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 із застосуванням місяця підвищення грошового доходу - січня 2008 року для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 із застосуванням місяця підвищення грошового доходу за яким починається обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року, з урахуванням сплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Першого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду складено у повному обсязі - 28.06.2023.

Суддя І.В. Буряк