Справа № 305/855/23
Суддя: Марусяк М. О.
Дата ухвалення: 2023-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 305/855/23
Провадження по справі 2-а/305/10/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2023. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді Марусяк М.О.

секретаря судового засідання Вербещука В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Закарпатській області на постанову від 25.01.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності по ст.183 КУпАП за завідомо неправдивий виклик поліції,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд із адміністративним позовом до Головного управління національної поліції в Закарпатській області на постанову від 25.01.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності по ст.183 КУпАП за завідомо неправдивий виклик поліції. Просить суд визнати протиправною та скасувати пастанову серії ГАБІ №161292 від 25 січня 2023 року, винесену інспектором СРПП Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області старшим лейтенантом поліції Цонинець Ігорем Васильовичем, якою її притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу розмірі 850 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.183 КУпАП із закриттям провадження по справі. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача ГУНП в Закарпатській області суму сплаченого судового збору в розмірі 536,80 гривень та 3000 гривень витрат на правову допомогу. Вважає, що вказана постанова винесена незаконно, упереджено , з грубим порушенням норм КУпАП, при відсутності події та складу правопорушення, відсутності доказів вчинення правопорушення, що призвело до незаконного притягнення її до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення, винесено цю постанову без її присутності і роз`яснення будь-яких її прав, без надання їй права на захист та на правову допомогу, навіть не забезпечено можливості надати особисте пояснення, тому є незаконною і підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі. 25 січня 2023 року мати її чоловіка повідомила їй, що вона виявила, що у дворі немає автомобіля, що належить ОСОБА_2 , яка є донькою її чоловіка ОСОБА_3 та яка тривалий час перебуває в Італії і залишила автомобіль на зберігання батькові. Протягом 7 років вона проживає у незареєстрованому шлюбі з громадянином ОСОБА_3 , у період проживання з яким, ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_4 . Чоловіку на праві власності належить житловий будинок за АДРЕСА_1 , за яким вона наглядає, оскільки чоловік тимчасово виїхав за межі області. Щоб з`ясувати хто це був і по яким повноваженням забрав автомобіль та куди його поділи, вона зателефонувала на спецлінію "102" і на її виклик приїхали працівники поліції, які замість з`ясування всіх обставин та роз`яснення їй результатів встановленого, стали пред`являти претензії до неї на якій підставі вона цим цікавиться та яке має право викликати поліцію стосовно цього дворогосподарства, на що вона пред`явила надану її чоловіком нотаріально посвідчену довіреність на представництво його інтересів у будь-яких органах, після чого в усній формі пояснили, що автомобіль забрала колишня дружина її чоловіка, яка мала на це повноваження. Вона попросила пред`явити такі повноваження, однак у цьому їй було відмовлено. Вилучення автомобіля ніяк не оформлено, дочка її чоловіка, яка є власником автомобіля не телефонувала чоловікові і не просила щоб він кому-небудь віддавав автомобіль. На початку квітня 2023 року по адресі свого проживання вона отримала листа з Рахівського відділу ДВС, у якому містилася постанова від 23.03.2023 про відкриття виконавчого провадження про примусове стягнення з неї 1700 грн. штрафу, у зв`язку з чим вона поїхала у м. Рахів, щоб з`ясувати за що саме на неї накладено штраф, де отримала копію оскаржуваної постанови від 25 січня 2023 року, про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП, про наявність якої тоді вперше і довідалася. У оскаржуваній постанові вказано, що 25.01.2023 року, о ... годині, тобто не вказано в який саме конкретний час, вона здійснила завідомо неправдивий виклик на спецлінію «102», тобто повідомила завідомо неправдиву інформацію, а яку саме, про що, у чому її неправдивість полягає, жодним чином не зазначено, хоча вона вважає, що її виклик по факту проникнення невідомих осіб у дворогосподарство, власником без присутності чи відома власника або уповноваженого представника і зникнення звідти автомобіля, аж ніяк не можна розцінювати як неправдивий виклик на спецлінію «102» та повідомлення неправдивої інформації, як про це зазначено у оскаржуваній постанові. Навіть і по теперішній час вони з чоловіком не мають жодного документа хто і на якій підставі забрав автомобіль та чи відомо про це власникові автомобіля - доньці її чоловіка. Вона працюю на державній роботі - в Закарпатській митниці Держмитслужби і таке безпідставне притягнення її до адміністративної відповідальності може мати для неї негативні наслідки у процесі проходження державної служби. У відповідності до ст. 280 КУпАП, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, які підтверджено належними доказами. Працівником поліції явно порушені принципи всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, оскільки при розгляді справи було застосовано спрощений підхід, а саме: обґрунтування вини сформовано лише на одних даних сприйняття співробітника поліції, з яких неможливо визначити наявність або відсутність правопорушення, тобто без застосування будь-яких інших фактів, які б підтверджували наявність або відсутність події правопорушення і моєї вини (показання свідків, фото-, відеофіксації тощо). Одна лише постанова про притягнення її до відповідальності не дає підстав достемено стверджувати про вчинення нею правопорушення. При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно неї працівник поліції повинен був поза розумним сумінвом прийти до висновку про її винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. У неї були всі підстави для виклику поліції і навіть на теперішній час вона вважає, що незаконно було забрано автомобіль з дворогосопдарства, жодного сліду не залишилося хто забрав автомобіль і на якій підставі. Незрозуміло на підставі яких доказів працівник поліції зробив висновок, що вона повідомила неправдиву інформацію, що на час виклику на місце події поліції їй було відомо хто забрав автомобіль і на якій підставі. У порушення ст.268 КУпАП їй не було роз`яснено її права, оскільки винесено постанову за її відсутності і копії такої не було вручено або надіслано, лише неправдиво зазначено у постанові, що вона відмовилася отримати копію і така їй надіслана. За наведених нею обставин виявлення відсутності автомобіля у дворогосподарстві і виклик у зв`язку з цим працівників поліції факт вчинення нею правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, є недоведеним, а постанова від 25.01.2023 підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, ОСОБА_5 від 01.05.2023 поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом. Відкрито провадження у справі. Вирішено справу розглядати за правилами вимог ст.286 КАС України. Призначено судовий розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні на 13 год. 00 хвилин, 25 січня 2023 року, у приміщенні Рахівського районного суду, Закарпатської області за адресою: м. Рахів, вул. Карпатська 15. При цьому, відповідачу, роз`яснено про право до початку судового засідання подати суду відзив на позов та докази, у разі заперечення позовних вимог та роз`яснено норми ч.4 ст.159 та ч.2 ст.77 КАС України.

12.05.2023 представником відповідача Головного управління Національної поліції в Закарпатській області В. Олексієм надіслано до суду відзив на позовну заяву. У відзиві зазначає, що ГУНП в Закарпатській області не визнає позов у повному обсязі з наступних підстав. з матеріалів справи вбачається, що 25.01.2023, громадянка ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: с. Біла Церква, зробила завідомо неправдивий виклик спеціальних служб, а саме поліції, мотивуючи виклик тим, що позивачці здалося, що машина її чоловіка зникла з подвір`я будинку, де вони проживають, однак після прибуття працівників полвції за місцем виклику було перевірено інформацію заявниці та знайдено авто на тому самому подвір`ї, пояснити причину виклику поліції позивачка не змогла. Інспектором Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області було виявлено правопорушення, вчинене позивачкою, внаслідок чого було складено постанову серії ГАБІ №161292 від 25.01.2023 та притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП. Звертає увагу суду, що постанова серії ГАБІ №161292 від 25.01.2023 складена відповідачем відповідно до норм норм Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1376, наказу МВС від 18 грудня 2018 року № 1026 "Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, зберігання та видачі відеозаписів", посилання позивачки на порушення ГУНП в Закарпатській області законодавства в даному випадку є безпідставними, необґрунтованими, а позовні вимоги не підлягають задоволенню. На підставі наведенолго, просив відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у повному обсязі.

Крім того, 12.05.2023 представником відповідача Головного управління Національної поліції в Закарпатській області В. Олексієм надіслано до суду клопотання про залишення заяви без розгляду. Клопотання мотивує тим, що позовну заяву подано до суду 18.04.2023. Постанова серії ГАБІ №161292 винесена 25.01.2023. Тобто, позов був поданий з порушенням строків. Під час складання постанови позивач була присутня. У неї перевірялись документи, паспорт, який зазначений у оскаржуваній постанові. Відтак вважає, що позивач знала про притягнення її до адміністративної відповідальності в момент її складення - 25.01.2023. Також повідомляє, що копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності надіслано позивачу рекомендованим листом за вих. №135/106/25/2023 від 15.01.2023. Відповідно той факт, що позивач не знав про існування оскаржуваної постанови та дізнався про неї після відкриття виконавчого провадження не відповідає дійсності та не може бути взяти до уваги судом. Позивачем було пропущено встановлений законодавством строк для звернення до суду майже на 5 місяців, що свідчить про недобросовісне ставлення до своїх обов`язків та порушення процесуального права. На підставі наведеного просив залишити позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Закарпатській області про скасування постанови серії ГАБІ №161292 в справі про адміністративне правопорушення від 25.01.2023 без розгляду.

31.05.2023, представник позивача, адвокат Кустрьо М.М. подав через канцелярію суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що у відзиві на позов зазначено, що з матеріалів справи вбачається, що 25.01.2023, громадянка ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: с. біла Церква, зробила завідомо неправдивий виклик спеціальних служб, а саме поліції, мотивуючи виклик тим, що позивачці здалося, що машина її чоловіка зникла з подвір`я будинку, де вони проживають, однак після прибуття працівників полвції за місцем виклику було перевірено інформацію заявниці та знайдено авто на тому самому подвір`ї, пояснити причину виклику поліції позивачка не змогла та в додаток надано аудіозапис приватної розмови із працівником поліції, а також копію пояснення. Це є перекрученням фактичних обставин, бо повідомлення було на спецлінію «102» що забрано з двору автомобіль не чоловіка, а доньки чоловіка ОСОБА_6 , яка перебуває в Італії і доручила батькові приглядати за автомобілем і приватна розмова із працівником поліції мала місце дещо в інший час. Позивачем не надано до суду зміст самого повідомлення ОСОБА_1 на спецлінію «102», а лише фрагмент приватної розмови із працівником поліції, який майже знаходився вдома, бо чути домашній шум дітей. Зміст наданого пояснення ОСОБА_1 якраз підтверджує, що забрано із двору автомобіль, що належить доньці чоловіка, а не є він на місці та що колишньою дружиною чоловіка поміняно замки та можливо забрано і інші речі, тобто повідомлення до поліції аж ніяк не є неправдивою інформацією. На момент приїзду працівників поліції до дворогосподарства у с. Біла Церква, у дворі був лише автомобіль її чоловіка ОСОБА_3 , хоч до цього було у дворі два автомобілі, а другого автомобіля, власником якого є його донька і про який відбувається зміст розмови із працівником поліції, у дворі вже не було і де він знаходиться на даний час також невідомо, лише з усного пояснення працівника поліції відомо, що забрала колишня дружина, хоч донька не повідомляла батька що прийде мати і щоб він віддав автомобіль, копії доручення не надано нікому, вилучення автомобіля і де він буде зберігатися ніяк не оформлено. ОСОБА_3 тимчасово був відсутнім і навіть оформив нотаріальне доручення заявниці на представництво його інтересів, тому ОСОБА_1 мала право подати до поліції заяву для того, щоб отримати офіційну відповідь коли, хто і на якій підставі забрав автомобіль, якої вона не має і по теперішній час. Наведені обставини і додані відповідачем на їх спростування дані додатково свідчать, що є всі підстави до задоволення позову і визнання протиправною та скасування постанови серії ГАБІ №161292 від 25 січня 2023 року, винесеної інспектором СРПП Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області старшим лейтенантом поліції Цонинець Ігорем Васильовичем, якою було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП, з накладенням штрафу у розмірі 850 грн.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася її представник адвокат Кустрьо М.М. подав через канцелярію суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та без участі його довірительки. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити з підстав наведених у позові.

Представник відповідача Головного управління національної поліції в Закарпатській області у судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що стверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, взявши до уваги відзив на позов та відповідь на відзив, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п.3 Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України № 2 від 06.03.2008 року).

Частиною першою, другою ст.2 КАС України, передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог ст.293 КУпАП і роз`яснень, викладених в пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 24.06.1988р. «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» (зі змін. та доп.), орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що 25 січня 2023 року інспектором СРПП Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області Цоцинець Ігорем Васильовичем було винесено постанову серії ГАБІ №161292 по справі про адміністративне правопорушення, згідно якої ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень.

Підставою для прийняття постанови серії ГАБІ №161292, як зазначено у мотивувальній частині такої, стало те, що 25.01.2023 громадянка ОСОБА_1 здійснила завідомо неправдивий виклик на спец лінію "102", а саме повідомила неправдиву інформацію.

Щодо строків звернення судом встановлено наступне.

Згідно ч.2 ст.286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

З постанови серії ГАБІ №161292 по справі про адміністративне правопорушення, вбачається, що датою складення оскаржуваної постанови являється - 25 січня 2023 року.

Натомість, з позовом про скасування вищевказаної постанови позивач звернулася 19.04.2023, що стверджується штампом Укрпошти на поштовому конверті тобто з порушенням строків, встановлених КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно ч.1 ст.121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як на підставу поновлення пропущеного строку для звернення до суду, позивач посилається на те, що про існування оскаржуваної постанови, вона дізналася лише 04.04.2023 після її отримання з Рахівського відділу ДВС, що стверджується вхідним штампом Рахівського РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Івано-Франківськ).

Крім того, позивач надала довідку амбулаторії загальної практики сімейної медицини с. Біла Церква, №6 від 17.04.2023, якою стверджуєтья, що вона здійснювала догляд за своїм чоловіком ОСОБА_3 , який з 07.04.2023 по 17.04.2023 знаходився на амбулаторному лікуванні.

Представвником відповідача Головного управління Національної поліції в Закарпатській області В. Олексієм до відзиву на позов та до клопотання про залишення позову без розгляду не додано жодних документів, якіб стверджували протилежне.

Посилання представника відповідача, на те що що копію постанови серії ГАБІ №161292 по справі про адміністративне правопорушення, винесену інспектором СРПП Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області Цоцинець Ігорем Васильовичем 25.01.2023надіслано позивачу рекомендованим листом за вих. №135/106/25/2023 від 15.01.2023 є безпідставним та нелогічним, оскільки 15.01.2023 було фізично неможливо надіслати постанову від 25.01.2023.

У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку, що позивач, ОСОБА_1 пропустила строк звернення до суду з позовом з поважних причин, що є підставою для поновлення строку звернення до суду.

У позовній заяві позивач посилається на неправомірність складеної відносно неї постанови, оскільки в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Крім того постанова винесена з порушенням процедури її складення.

З матеріалів справи вбачається, що позивачку притягнуто до адміністративної відповідальності ст.183 КУпАП.

Так, відповідно до ст.183 КУпАП, завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань, тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого коментованою статтею, полягає у завідомо неправдивому виклику пожежної охорони, міліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб. Дії правопорушника спрямовані на зрив нормальної роботи таких необхідних для суспільства служб, як пожежна охорона, міліція, швидка медична допомога, аварійні бригади, що обслуговують газову, водопровідну, опалювальну, електричну та інші системи житлово-комунального господарства. Правопорушник викликає представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності. Виклик, як правило, робиться по телефону, який знаходиться на вулиці. Однак слід зазначити, що спосіб виклику значення немає.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

Таким чином, адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає у разі завідомо неправдивого виклику спеціальних служб, у тому числі поліції. Тобто, для притягнення особи за вказаною статтею необхідно встановити, що вона, здійснюючи виклик та повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що така інформація є неправдивою та не відповідає дійсності.

Разом з цим, судом встановлено, що позивачка звернулася на спецлінію 102 та викликала поліцію з приводу того, що виявила відсутність у дворі за адресою: АДРЕСА_1 , автомобіля, який належить дочці її чоловіка від першого шлюбу, ОСОБА_2 .

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №301920952 від 02.06.2022. вбачається, що житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності в цілій частині ОСОБА_3 .

Також судом встановлено, що довіреністю посвідченою 20 січня 2023 року державним нотаріусом Рахівської ДНК, Кицка М.М. та зареєстрованою в реєстрі за №2-67, громадянин ОСОБА_3 уповноважив громадянку вішован ОСОБА_7 бути його представником, у тому числі в органах МВС України.

Отже позивачка, виявивши відсутність автомобіля, який належить дочці ОСОБА_3 , мала всі підстави для виклику поліції, щоб з`ясувати хто забрав автомобіль та куди його поділи.

Залишається незрозумілим, у чому полягає неправдивість виклику позивачкою працівників поліції та у чому повідомлена нею інформація не відповідає дійсності.

Поряд з цим необхідно відмітити, що не встановлення працівниками поліції, які приїхали на виклик, ознак будь-якого правопорушення, саме по собі, не може свідчити про те, що їх виклик був завідомо неправдивим.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерплих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно вимог, ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, представник відповідача, Головного управління Національної поліції в Закарпатській області Василь Олексій до відзиву на позов не надав будь-яких доказів щодо правомірності накладення на позивача адміністративного стягнення.

Оскільки відповідачем не доведено правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача щодо скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.183 КУпАП.

У відповідності до вимог ч.3 ст.286 КАС України, суд, приходить до висновку, що позов слід задовольнити, постанову про накладення адміністративного стягнення серії ГАБІ № 1611292 від 25.01.2023, складену інспектором СРПП Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області Цицинець І.В., стосовно ОСОБА_1 за ст.183 КУпАП скасувати, а справу про притягнення її до адміністративної відповідальності закрити.

Згідно ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.132 КАС України).

У відповідності до ч.1 ст.134 КАС України витрати, пов`язати з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Пунктом 1 ч.3 статті 134 КАС України встановлено, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Частиною 5 ст.134 КАС України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 сплатила адвокату Кустрьо Михайлу Михайловичу 3000 гривень за надання правової допомоги та представництво її інтересів в суді, що стверджується квитанцією до прибуткового ордера № б/н від 10.04.2023.

Крім того, позивачка сплатила судовий збір на загальну суму 1073.60 гривень, що стверджується квитанцію №9603-4185-1412-4660 від 19.04.2023 та квитанцією № від 28.04.2023.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи положення ст.139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 1073.60 гривень та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000 гривень.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.7, 245, 251, 257, 258, 268, 277 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст.2, 6, 20, 77, 78, 90, 139, 242, 243, 244, 246, 255, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову інспектора СРПП Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції Цонинець Ігоря Васильовича серії ГАБІ №161292 від 25 лсічня 2023 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят гривень) гривень на ОСОБА_1 за вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.183 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 4073,60 (чотири тисячі сімдесят три) гривні 60 копійок.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканка АДРЕСА_2 .

Відповідач, Головне управління Національної поліції в Закарпатській області, адреса місцезнаходження: 88000, м. Ужгород, вул. Ф. Ракоці, №13, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Головуюча: М.О. Марусяк