Справа № 756/10679/22
Суддя: Черпіцька Людмила Тимофіївна
Дата ухвалення: 2023-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого суддіЧерпіцької Л.Т.,
суддівБезименної Н.В.,
Кучми А.Ю.,
за участі секретаря: Висоцького А.М.,

представника позивача: Риженко Д.М.,

представника відповідача: Кубрак О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від "25" квітня 2023 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Києві, інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Бойка Олександра Михайловича про скасування постанови про адміністративне правопорушення ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив скасувати постанову серії ЕАР №6102395 від 31.10.2022 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Позов обґрунтовано тим що, позивач порушення ПДР не скоював, оскаржувана постанова не містить належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення позивачем правопорушення, а також винесена з порушенням вимог чинного законодавства, тому її складення є неправомірним.

Оболонський районний суд міста Києва рішенням від "25" квітня 2023 р. позовні вимоги залишив без задоволення.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що факт вчинення позивачем інкримінованого йому адміністративного правопорушення підтверджено належними доказами, тому оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності скасуванню не підлягає.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі скаржник, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

У апеляційній скарзі скаржник зазначає, що відповідачем не доведено наявність дорожніх знаків 5.8 та 5.11, дія яких розповсюджується на місце вчинення правопорушення. Також поданими відповідачем матеріалами не підтверджено факт руху транспортного засобу позивача в смузі для маршрутних транспортних засобів.

Крім того, скаржник зазначає, що не міг вчинити правопорушення за адресою м. Київ, вул.. Братиславська, 48, оскільки знаходився за іншою адресою.

У додаткових поясненнях представник позивача, зокрема, зазначив, що відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами факт порушення позивачем п.17.1 ПДР.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подав.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що 31.10.2022 близько 11 год. 43 хв. інспектором 2 батальйону 2 роти УПП в м. Києві капралом поліції Бойка О.М. винесено постанову серія ЕАР №6102395 про накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, в якій зазначено, що 31.10.2022 близько 11 год. 38 хв., по вул. Братиславська, 48, у м. Києві ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Тойота» д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку (рух) на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначених дорожнім знаком 5.8, чим порушив п.17.1 ПДР.

Вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, та застосовано до позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680,00 грн.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про її скасування.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам скаржника, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством є завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Частиною третьою ст. 122 КУпАП встановлена відповідальність у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Пунктом 17.1 Правил дорожнього руху встановлено, що на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів (крім таксі та велосипедистів) на цій смузі.

Пунктом 5 розділу 33 Правил дорожнього руху визначені інформаційно-вказівні знаки. Зокрема, дорожній 5.8 означає «Дорога із смугою для руху маршрутних транспортних засобів»; дорога, на якій по спеціально відведеній смузі здійснюється рух транспортних засобів за встановленим маршрутом та велосипедистів.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Як зазначено у ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Так, згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд першої інстанції достовірно встановив, що відповідачем на підтвердження своїх заперечень щодо позовних вимог надано відеозапис на CD-диску, як доказ вчинення позивачем адміністративного правопорушення, з якого убачається, що позивач керуючи автомобілем «Тойота» д.н.з. НОМЕР_1 рухався по смузі для руху маршрутних транспортних засобів, яка відділена дорожньою розміткою у вигляді суцільної лінії для маршрутних транспортних засобів.

Отже, оскільки у матеріалах справи містяться достатні, належні та допустимі докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, то наявні підстави вважати про вчинення позивачем вказаного адміністративного правопорушення.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності скасуванню не підлягає.

Доводи скаржника про те, що адреса виявлення адміністративного правопорушення та адреса, яка зазначена в оскаржуваній постанові відрізняються, не впливає на встановлені судом обставини, оскільки, як встановив суд першої інстанції в судовому засіданні, представник відповідача пояснив, що така адреса вноситься спеціальним приладом автоматично за GPS данними і технічний прилад зафіксував адресу складання оскаржуваної постанови, навпроти (на іншій стороні проїзної частини) місця виявлення адміністративного правопорушення.

Інші доводи апеляційної скарги колегія суддів не приймає, оскільки вони не спростовують правильність висновків суду першої інстанції щодо застосування норм матеріального та процесуального права.

Крім того, аналізуючи всі доводи учасників справи, апеляційний суд враховує висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні від 21.01.1999 р. по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм процесуального та матеріального права, судом першої інстанції встановлено всі обставини, що мають значення для справи, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстав для скасування оскаржуваного рішення суду не вбачається.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Оболонського районного суду міста Києва від "25" квітня 2023 р. - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяЛ.Т. Черпіцька
СуддіН.В. Безименна
А.Ю. Кучма