Справа № 560/5155/22
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2023-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/5155/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Ковальчук О.К.

Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П.

27 червня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Драчук Т. О. Смілянця Е. С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 липня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, у якому просить визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо непроведення нарахування та виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 21.09.2018 по день фактичного розрахунку - 15.04.2022 включно та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 21.09.2018 по день фактичного розрахунку - 15.04.2022 включно, виходячи з розміру середньоденного грошового забезпечення за останні два місяці служби, які передували дню звільнення, з урахуванням раніше виплаченої суми середнього заробітку.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 29.07.2022 визнано неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду з позовними вимогами про стягнення середнього заробітку за затримку з 30.04.2020 по 29.05.2020 виплати грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки та за затримку з 30.04.2020 по 30.07.2020 виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 21.09.2018. Позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за затримку з 30.04.2020 по 29.05.2020 виплати грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки та за затримку з 30.04.2020 по 30.07.2020 виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 21.09.2018 - повернуто позивачеві.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 29.7.2022 скасувати, а справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до безпідставного повернення позовної заяви.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що повний розрахунок по заборгоаності відповідачем проведено 15.04.2022 і саме з цієї дати повинен обчислюватися строк звернення до суду з позовом до відповідача про стягнення середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні, у тому числі і в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за затримку за виплати грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки та за затримку виплати індексації грошового забезпечення.

Враховуючи положення ст. 312 КАС України, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Так, ухвалою від 07.07.2022 Хмельницький окружний адміністративний суд позовну заяву ОСОБА_1 залишив без руху. Вказав, що недоліки позовної заяви можуть бути усунуті шляхом надання до суду належним чином обґрунтованого клопотання про поновлення строку звернення до суду та доказів поважності пропуску строку звернення до суду з позовними вимогами про стягнення середнього заробітку за затримку з 30.04.2020 по 29.05.2020 виплати позивачу грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки та за затримку з 30.04.2020 по 30.07.2020 виплати позивачу індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 по 21.09.2018.

На виконання ухвали від 07.07.2022 позивач надіслав заяву, у якій вказує, що строки звернення до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні ним не пропущені, оскільки ці строки обчислюються з моменту фактичного повного розрахунку з військовослужбовцем, який проведений 15.04.2022 - у день виплати ще одної частини заборгованості з індексації грошового забезпечення в сумі 69 077,60грн. Зазначає про безпідставність посилання відповідача на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 17.01.2022 у справі №560/3074/20, якою його позов залишений без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до адміністративного суду, позаяк уже після винесення зазначеної ухвали відповідач виплатив ще одну частину заборгованості з індексації грошового забезпечення в сумі 69 077,60грн. Просить прийняти вказану заяву, долучити її до матеріалів провадження та надати оцінку наведеним у ній доводам і продовжити розгляд адміністративної справи та прийняти рішення по суті позовних вимог.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 29.07.2022 визнано неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду з позовними вимогами про стягнення середнього заробітку за затримку з 30.04.2020 по 29.05.2020 виплати грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки та за затримку з 30.04.2020 по 30.07.2020 виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 21.09.2018. Позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за затримку з 30.04.2020 по 29.05.2020 виплати грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки та за затримку з 30.04.2020 по 30.07.2020 виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 21.09.2018 - повернуто позивачеві.

Колегія судді погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції про пропуск позивачем строку звернення до суду без поважних на те причин, з огляду на наступне.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Строки звернення до суду визначені статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Разом із цим, відповідно до частини 3 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (частина 5 статті 122 цього Кодексу).

Оскільки спірні відносини пов`язані зі звільненням з публічної служби, то під час обчислення строку звернення до суду з позовом цієї категорії застосуванню підлягають саме положення КАС України як норми спеціального процесуального закону.

У даній категорії справ законодавець визначив строк в один місяць достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася з тим, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.

Аналогічна правова позиція викладене в постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у справі №240/532/20.

Таким чином, строк звернення до суду з вимогами про виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні становить один місяць.

Пропущений процесуальний строк може бути поновлений, якщо суд визнає причини його пропуску поважними.

Ключовою є фраза «з поважних причин», а отже це і є предметом доказування при вирішенні питання щодо встановлення поважності причин для позивача, тобто якщо строк був пропущений з поважних причин, це повинно підтверджуватися незаперечними письмовими доказами.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій, в тому числі звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

При цьому, у рішенні Верховного Суду України від 13.09.2006 у справі №6-26370кс04 зазначено таке: "Поважними причинами пропуску строку позовної давності вважаються такі обставини, за яких своєчасне пред`явлення позову стає неможливим або утрудненим".

Як вказує практика Верховного Суду України, оцінюючи обставини, що перешкоджали здійсненню процесуального права на оскарження, суд повинен виходити з оцінки та аналізу всіх наведених у клопотанні доводів, а також з того, чи мав заявник можливість своєчасно реалізувати своє право на оскарження.

Обґрунтовуючи дотримання строку звернення до суду з цим позовом, позивач вказує, що днем остаточного розрахунку з усіх належних йому при звільненні виплат, з якого обчислюється цей строк, є 15.04.2022 (дата отримання частини індексації грошового забезпечення в сумі 69077,60 грн).

Разом з тим, відповідно до наявної в матеріалах справи виписки від 15.04.2022 по картці НОМЕР_2 15.04.2022 відповідач на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25.10.2021 у справі №560/9429/21 виплатив позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 в сумі 69 077,60 грн, обчислену з урахуванням як базового місяця січня 2008 року.

Натомість, виплату грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15.01.2020 у справі №560/3702/19 відповідач здійснив 29.05.2020, а виплату індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 по 21.09.2018 на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15.01.2020 у справі №560/3703/19 - 30.07.2020. Зазначені обставини підтверджуються виписками з карткового рахунку за періоди 29.05.2020-30.05.2020 і 18.02.2020-19.03.2020 та платіжним дорученням від 29.07.2020 №727.

Встановлено, що 17.06.2020 позивач уже звертався до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 21.09.2018 по 29.04.2020 включно. За наслідками касаційного перегляду рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 29.07.2020 у справі №560/3074/20 і постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08.10.2020 у цій справі, Верховний Суд постановою від 29.11.2021 справу №560/3074/20 направив на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. Хмельницький окружний адміністративний суд за наслідками нового розгляду цієї справи виніс ухвалу від 17.01.2022, якою залишив без розгляду зазначений позов ОСОБА_1 , оскільки встановив факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду, і відповідні недоліки позову не були усунені позивачем.

Верховний Суд у постанові від 29.11.2022 у справі №560/3074/20 зазначив, що військова частина НОМЕР_1 фактично провела остаточний розрахунок з позивачем 29.04.2020 - на виконання рішень Хмельницького окружного адміністративного суду від 15.01.2020 у справі №560/3702/19 (щодо виплати позивачу грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки) і від 15.01.2020 у справі №560/3703/19 (щодо виплати позивачу індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 по 21.09.2018).

З урахуванням приписів частини 4 статті 78 КАС України, саме вказані дати слід вважати датами остаточної виплати грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки та індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 по 21.09.2018.

Натомість, з цим позовом позивач звернувся до суду у квітні 2022 року, припустивши визначений частиною 5 статті 122 КАС України місячний строк звернення до суду з вимогами про стягнення середнього заробітку за затримку з 30.04.2020 по 29.05.2020 виплати позивачу грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки та за затримку з 30.04.2020 по 30.07.2020 виплати позивачу індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 по 21.09.2018.

Таким чином, зміст доводів позивача не свідчить про те, що він не мав об`єктивної можливості звернутися до суду за захистом своїх прав у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання поважними причин пропуску позивачем строку звернення до суду.

Відповідно до пункту 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Отже, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про повернення позивачеві позовної заяви в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за затримку з 30.04.2020 по 29.05.2020 виплати позивачу грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки та за затримку з 30.04.2020 по 30.07.2020 виплати позивачу індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 по 21.09.2018.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та постановив оскаржувану ухвалу з додержанням норм права і дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність повернення позовної заяви, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 липня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Драчук Т. О. Смілянець Е. С.