Справа № 120/8882/23
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2023-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відкриття провадження в адміністративній справі

м. Вінниця

27 червня 2023 р. Справа № 120/8882/23

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Сало Павло Ігорович, розглянувши матеріали:

за позовом керівника Жмеринської окружної прокуратури (, службова адреса: вул. Національна, 6-А, м. Жмеринка, Вінницька область, 23100) в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Вінницькій області (, місцезнаходження: вул. 600-річчя, 19, м. Вінниця, 21100)

до Шаргородської міської ради Жмеринського району Вінницької області (, місцезнаходження: вул. Героїв Майдану, 224, м. Шаргород, Жмеринський район, Вінницька область, 23500)

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

22.06.2023 поштою до суду надійшла позовна заява за позовом керівника Жмеринської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Вінницькій області до Шаргородської міської ради про:

- визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо вжиття заходів по виготовленню документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки на території Шаргородської міської ради за межами с. Носиківка Жмеринського району Вінницької області, на відстані 1,5 км від с. Носиківка, орієнтовною площею 0,2 га, з розміщеними на ньому місцями для зберігання та видалення відходів сміттєзвалища твердих побутових відходів, винесення в натурі та встановлення (на місцевості) меж цієї ділянки, а також здійснення державної реєстрації прав на неї;

- зобов`язання відповідача вчинити дії та забезпечити виготовлення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки на території Шаргородської міської ради за межами с. Носиківка Жмеринського району Вінницької області, на відстані 1,5 км від с. Носиківка, орієнтовною площею 0,2 га, з розміщеними на ньому місцями для зберігання та видалення відходів сміттєзвалища твердих побутових відходів, винесення в натурі та встановлення (на місцевості) меж цієї ділянки, а також здійснення державної реєстрації прав на неї.

На підтримку заявлених позовних вимог прокурор зазначає, що під час проведення вивчення стану законності у сфері забезпечення екологічної безпеки, поводження з відходами прокуратурою встановлено, що на території Шаргородської міської об`єднаної територіальної громади Жмеринського району Вінницької області розташоване діюче паспортизоване місце видалення твердих побутових відходів, а саме сміттєзвалище, яке розташоване на земельній ділянці за межами с. Носиківка Жмеринського району Вінницької області, на відстані 1,5 км від с. Носиківка, що підтверджено актами перевірки Державної екологічної інспекції у Вінницькій області № 547/ВН від 29.08.2019 та № 290/ВН від 28.05.2020. Крім того, існує паспорт місця видалення відходів № 05-16/03 від 01.12.2003, згідно з яким відповідна площа становить 0,2 га.

Прокурор вказує на те, що вищезазначене сміттєзвалище експлуатувалось Носиківською сільською радою Шаргородського району з 2003 року та продовжує використовуватись Шаргородською міською радою Жмеринського району Вінницької області. Водночас землевпорядна документація на земельну ділянку, на якій розташоване місце видалення твердих побутових відходів, до цього часу не виготовлена, межі земельної ділянки в натурі на місцевості не винесено, речове право не неї не зареєстровано.

Перевіряючи наявність підстав для звернення прокурора до суду, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тобто імператив зазначеного конституційного положення встановлює обов`язок органів державної влади та їх посадових осіб дотримуватись принципу законності при здійсненні своїх повноважень, що забезпечує здійснення державної влади за принципом її поділу. Як підкреслив Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 01 квітня 2008 року № -рп/2008, неухильне додержання органами законодавчої, виконавчої та судової влади Конституції та законів України забезпечує реалізацію принципу поділу влади і є запорукою їх єдності, важливою передумовою стабільності, підтримання громадського миру і злагоди в державі.

Особливості звернення до адміністративного суду прокурора визначені статтею 53 КАС України. В силу положень частини третьої та четвертої цієї статті у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу.

Таким чином, прокурор у визначених законом випадках має право на представництво інтересів держави або конкретної особи (громадянина України, іноземця або особи без громадянства), якщо таке представництво належним чином обґрунтоване.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Аналіз частин третьої, четвертої статті 53 КАС України у взаємозв`язку з частиною третьою статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави вважати, що участь прокурора в судовому процесі в адміністративних судах стає можливою за умови, крім іншого, обґрунтування підстав для звернення до суду, а саме нездійснення або неналежного здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, або підтвердження відсутності такого органу.

Отже, згідно з ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

2) у разі відсутності такого органу.

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

"Не здійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Суд зауважує, що захищати інтереси держави повинні, насамперед, відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Більше того, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини сторонами судового розгляду є позивач і відповідач, які мають рівні права, включаючи право на юридичну допомогу. Підтримка прокуратурою однієї зі сторін може бути виправдана за певних умов, наприклад, з метою захисту вразливих осіб, які вважаються не здатними захистити свої інтереси самостійно, або в разі, якщо правопорушення зачіпає велику кількість людей, або якщо вимагають захисту реальні державні інтереси або майно ("KOROLEV v. RUSSIA" (no. 2), N 5447/03, § 33, ЄСПЛ, від 01 квітня 2010 року; "MENCHINSKAYA v. RUSSIA", № 42454/02, § 35, ЄСПЛ, від 15 січня 2009 року).

Також Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як на обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (справа "F.W. v. France", № 61517/00, рішення від 31 березня 2005 року, п. 27).

Отже, пункт 3 частини першої статті 131-1 Конституції України, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, дають підстави для висновку, що прокурор може представляти інтереси держави в суді тільки у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України).

Вказана правова позиція неодноразово викладалась у судових рішеннях Верховного Суду, зокрема в ухвалі від 10 липня 2018 року у справі № 812/1689/16 (провадження № К/9901/48550/18), в ухвалі від 19 липня 2018 року у справі № 822/1169/17 (провадження №К/9901/48834/18), в постанові від 06.02.2019 у справі № 927/246/18.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Таким чином, аналіз частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави для висновку, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у разі, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, або у разі відсутності такого органу.

Прокурор зазначає, що органом, який уповноважений здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, є Державна екологічна інспекція України та її територіальні органи, зокрема у Вінницькій області, є уповноваженими органами щодо реалізації державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів

Разом з тим прокурор зауважує, що, як встановлено з наданих Держаною екологічною інспекцією у Вінницькій області матеріалів, за результатами проведення планової перевірки Носиківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області 29.08.2019 встановлено ряд порушень, у тому числі експлуатація вищевказаного місця видалення відходів без виділення земельної ділянки у встановленому земельним законодавством під відповідні цілі, що підтверджується актом перевірки за № 547/ВН від 28.09.2019.

На усунення виявлених недоліків Носиківській сільсьскій раді (правонаступником якої є відповідач) внесено припис з вимогою зареєструвати право на земельну ділянку під місцем видалення відходів до 29.01.2020, однак такий припис виконано не було, що підтверджується актом позапланової перевірки № 290/ВН від 28.05.2020.

Водночас згідно з листом-відповіддю Державної екологічної інспекції у Вінницькій області від 13.03.2023 № 1005/11/23 інспекція немає наміру звертатись до суду з позовом щодо невиконання відповідачем вимог чинного законодавства щодо виготовлення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки на території с. Носиківка Жмеринського району з розташуванням на ній сміттєзвалищем твердих побутових відходів в натурі та встановлення (на місцевості) його меж, а також здійснення державної реєстрації прав на нього, у зв`язку з відсутністю достатнього фінансування на сплату судового збору.

Оцінивши доводи прокурора на підтримку підстав звернення до адміністративного суду з цим позовом, суд доходить висновку, що керівник Жмеринської окружної прокуратури, реалізуючи свої представницькі повноваження, в достатньому обсязі обґрунтував в чому саме полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту та передбачені законом підстави для звернення до суду з цією позовною заявою.

Отже, законних підстав для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження в адміністративній справі судом не встановлено.

Визначаючись щодо того, за якими правилами позовного провадження (загального чи спрощеного) належить розглядати справу, суд враховує положення ч. 6 ст. 12 КАС України, відповідної до якої справами незначної складності є, зокрема, справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі (ч. 1 ст. 260 КАС України).

З огляду на викладене, беручи до уваги те, що справа не належить до категорії тих адміністративних справ, які можуть розглядатися виключно за правилами загального провадження, суд доходить висновку про можливість її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Водночас, на думку суду, прийняття законного і обґрунтованого рішення по суті спору не потребує заслуховування усних пояснень представників сторін у судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 12, 32, 171, 256, 257, 259, 260, 261, 262, 294 КАС України, -

УХВАЛИВ:

1. Відкрити провадження в адміністративній справі за позовом керівника Жмеринської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Вінницькій області до Шаргородської міської ради Жмеринського району Вінницької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

2. Розгляд справи здійснювати суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

3. Роз`яснити учасникам справи, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 262 КАС України розгляд справи по суті розпочнеться через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, а в силу положень ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

4. Встановити відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву з дотриманням вимог, передбачених ст. 162 КАС України.

5. На підставі положень ч. 12 ст. 171, ч. 2 ст. 260 КАС України визначити відповідачу 5-денний строк з дня вручення ухвали для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (у разі наявності таких заперечень).

6. Встановити прокурору (позивачу) 3-денний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву для подання відповіді на відзив в порядку, визначеному ст. 163 КАС України.

7. Встановити відповідачу 3-денний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення в порядку, визначеному ст. 164 КАС України.

8. Інформацію по справі сторони можуть отримати на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: "http://court.gov.ua/fair/".

9. Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя Сало Павло Ігорович