Справа № 200/5605/21
Суддя: Циганенко А.І.
Дата ухвалення: 2023-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

27 червня 2023 року Справа №200/5605/21

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Циганенка А.І., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною, скасування рішення та стягнення коштів,

УСТАНОВИВ:

21 червня 2023 року з використанням підсистеми «Електронний суд» адвокат Меламед В., представник позивачки ОСОБА_1 , подав до суду заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених відповідачем, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, на виконання рішення суду, в якій просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, допущену ним під час не виконання рішення від 03.11.2021, а саме відповідач протиправно не поновив та не виплачує пенсію позивачки за період з 01.06.2014 по даний час, а також не здійснив автоматичні перерахунки індексації та/або масові перерахунки пенсії та не врахував надбавки до пенсії відповідно до ст. 27, 28 та ч. 2, 3 ст. 42 та пунктів 4-1, 4-3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 №251 та від 20 лютого 2019 року №124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», в редакції чинній на момент нарахування пенсії; не включив позивачку в коло осіб яким відповідач зобов`язаний проводити автоматичні масові перерахунки пенсії, протиправно вказав в протоколі/розпорядження щодо призначення/перерахунку пенсії станом на 20.06.2023 №92 від 14.10.2022 в графі «особливості», що пенсія позивачки буцімто «не підлягає МП. признач. за ріш. суду в твердому розмірі»; відповідач протиправно не виплачує пенсію на банківський рахунок позивачки відкритий в АТ «Ощадбанк»; не виплачена пенсія, присуджена позивачці в рішенні від 03.11.2021, яка звернута до негайного виконання в межах суми стягнення за один місяць; не подано звіт про виконання судового рішення у місячний строк з дати набрання цим рішенням законної сили;

- згідно з положеннями ч.ч.1-3 ст.249 КАС України постановити окрему ухвалу і направити її відповідачу для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, а саме зобов`язати відповідача поновити та виплатити недоотриману пенсію ОСОБА_1 за період з 01.06.2014 по даний час з урахуванням індексації та з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», скасувати в пенсійній справі позивачки в графі «особливості» в рішенні/протоколі/розпорядженні 92 від 14.10.2022 позначку «не підлягає МП. признач. за ріш. суду в твердому розмірі» та включити позивачку в коло осіб яким відповідач зобов`язаний проводити автоматичні масові перерахунки пенсії відповідно до Закону; здійснити розрахунок та виплату пенсії позивачки з урахуванням автоматичних перерахунків індексації та/або масових перерахунків пенсії та надбавок до пенсії, відповідно до ст.27, 28 та ч.2, 3 ст. 42 та пунктів 4-1, 4-3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 №251 та від 20 лютого 2019 року №124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», в редакції чинній на момент нарахування/фактичної виплати пенсії позивачці; здійснити виплату пенсії позивачки, в тому числі суму недоотриманої пенсії з 01.06.2014 на визначений нею банківський рахунок № НОМЕР_1 в АТ Ощадбанк;

- зобов`язати відповідача повторно подати у десятиденний строк звіт про виконання рішення від 03.11.2021.

Заява вмотивована тим, що Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області протиправно нарахувало пенсію позивачці в значно меншому розмірі, актуальному не на дату нарахування її до фактичної виплати, а на іншу, значно ранню дату, без урахування індексації та масових перерахунків пенсій, що унеможливлює нарахування пенсії позивачки в розмірі, в порядку та у спосіб передбаченому в Законі України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на момент її нарахування до фактичної виплати, та не перерахувала пенсію на обраний позивачкою банківський рахунок.

Відповідно до частини 5 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання.

Оскільки матеріали справи містять достатньо доказів, для прийняття обґрунтованого судового рішення за результатами розгляду вказаної заяви, суд вирішив здійснити її розгляд в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

11 травня 2021 року з використанням підсистеми «Електронний суд» позивач, ОСОБА_1 , звернулася до суду з адміністративним позовом до відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просила визнати бездіяльність відповідача щодо не поновлення та не виплати пенсії протиправною та дискримінаційною, визнати протиправним та дискримінаційним та скасувати рішення про відмову у поновленні пенсії від 17 грудня 2020 року, та зобов`язати відповідача провести поновлення виплати пенсії позивачу з 01 червня 2014 року відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та здійснювати виплату пенсії на вказаний банківський рахунок з врахуванням індексації та з нарахуванням компенсації втрати частини доходів; стягнути з відповідача 100000,00 гривень на відшкодування моральної шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією та бездіяльністю, в результаті яких відповідач відмовив у призначення пенсії позивачу.

03 листопада 2021 року рішенням суду адміністративний позов був задоволений частково: визнано протиправним та скасовано рішення Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 17 грудня 2020 року про відмову у поновленні пенсії ОСОБА_1 , зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області поновити з 01 червня 2014 року виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні, в задоволенні решти позовних вимог відмовити.

01 лютого 2022 року ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду повернуто апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 листопада 2021 року.

20 липня 2022 року за заявою Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області внесені виправлення в резолютивну частину рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 листопада 2021 року.

13 жовтня 2022 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснений перерахунок пенсії ОСОБА_1 , що підтверджується протоколом (розпорядженням щодо призначення) перерахунку пенсії.

При постановлянні ухвали суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.

Згідно із статтею 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність встановлену законом.

Положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Європейський суд з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції» наголосив, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків.

Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд» одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме справедливий, публічний і швидкий розгляд, і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Отже, для цілей статті 6 Конвенції стадія виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах «Алпатов та інші проти України», «Робота та інші проти України», «Варава та інші проти України», «ПМП «Фея» та інші проти України»), якими встановлено порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою статті 129-1 Конституції України.

Отже, обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Правилами статті 383 КАС України гарантовано, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Системний аналіз вищезазначених норм права свідчить, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, врегульований приписами статті 383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача. Застосування судом до суб`єкта владних повноважень заходів процесуального впливу можливе виключно у випадку встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи-позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.

Із матеріалів справи вбачається, що на виконання судового рішення відповідачем прийнято рішення про перерахунок пенсії ОСОБА_1 , направлений лист представнику Глаз С.В. про необхідність надання реквізитів актуального поточного рахунку, відкритого в установі уповноваженого банку АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_1 з метою своєчасного виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду № 200/5605/21 від 03.11.2021 (№0500-1517-8/62753 від 20.10.2022).

При цьому, суд звертає увагу, що в разі незгоди з рішенням відповідача або процедурою його прийняття позивач має право звернутися до суду із позовною заявою про оскарження цього рішення в загальному порядку, а не в межах статті 383 КАС України.

Суд зазначає, що обставини, на які посилається адвокат Меламед В. не були предметом судового розгляду в даній справі, вони є новими і виникли після прийняття рішення (розмір пенсії, правильність її обчислення, в тому числі заробіток, стаж позивачки, банківський рахунок, умови його відкриття), вимоги, які адвокат Меламед В. виклав в прохальній частині заяви, є по суті окремими позовними вимогами, які виходять за межі розгляду даної справи та повинні розглядатись в новому позовному провадженні в порядку, передбаченому КАС України.

Враховуючи вище викладені норми законодавства та встановлені судом обставини, на підставі доказів, які містяться у матеріалах справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення поданої заяви.

Керуючись статтями 2, 3, 241, 242, 243, 248, 254, 256, 294, 295, 297, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених відповідачем на виконання рішення суду, подану представником позивачки адвокатом Меламед В., залишити без задоволення.

Ухвала постановлена, складена та підписана 27 червня 2023 року.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Ухвала набирає законної сили за правилами, встановленими статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду в порядку і строки, встановлені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Циганенко А.І.