Справа № 345/1723/23
Суддя: Мигович О. М.
Дата ухвалення: 2023-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №345/1723/23
Провадження № 2-а/345/14/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.06.2023 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі :

головуючого - судді Миговича О.М.

за участю секретаря судового засідання Бабійчук Л.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відділення поліції №1 Львівського РУ поліції № 2 ГУНП у Львівській області в особі інспектора Труби Ігоря Григоровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 6054650 від 21.10.2022 на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, а саме за те, що 21.10.2022 о 09.52 годин рухаючись по автодорозі Р-8 Городоцького району Львівської області керував транспортним засобом, не ввімкнувши ближнє світло фар поза населеним пунктом та будучи позбавленим права керування транспортним засобом постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07.12.2021, чим порушив п.2.1 а ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.4 ст.126 КУпАП. Вважає оскаржувану постанову незаконною та такою, яка винесена з недотриманням вимог закону, обставини викладені в ній не відповідають дійсності, а в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, та як наслідок постанова підлягає скасуванню.

Так, 21.10.2022 близько 10.00 годин під час керування транспортним засобом він був зупинений інспектором поліції і під час перевірки документів та спілкування поліцейський вказав йому, що він позбавлений права керування транспортними засобами на підставі постанови Калуського міськрайонного суду від 07.12.2021. Йому на час притягнення до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП не було відомо про те, що його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вказане адміністративне правопорушення він не вчиняв, про розгляд справи його не повідомляли, ні викликів до суду, ні копію постанови суду він не отримував, водійське посвідчення у нього не вилучали.

Відповідно до ч.2,3 ст.62 Конституції ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідачем не надано доказів того, що він знав про накладене на нього обмеження/позбавлення, тому вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення, передбачений ч.4 ст.126 КУпАП. Просить скасувати постанову серії ЕАР № 6054650 від 21.10.2022 та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, а також просить поновити строк звернення до суду з позовом про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення.

Ухвалою суду від 13.04.2023 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін та запропоновано відповідачу у справі подати до суду відзив на позовну заяву.

18.04.2023 ОСОБА_1 подав до суду клопотання про долучення письмових доказів, а саме просив долучити до матеріалів справи фотокопію заяви про надання інформації, фотокопію супровідного листа, фотокопію постанови Калуського міськрайонного суду від 07.12.2021 та фотокопію поштового конверта (а.с.16,17,18,19,20-23).

У строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачем не надано відзиву на позов без поважних причин, тобто своїм правом подати відзив на позовну заяву відповідач не скористався.

Дослідивши матеріали справи та письмові докази, долучені позивачем, суд приходить до наступних висновків.

Вирішуючи питання поновлення строку звернення до суду, суд виходить з тих міркувань, що його необхідно поновити, оскільки позивачу копія постанови на місці не вручалась, з самої копії постанови (а.с.9) вбачається, що вона направлена рекомендованим листом 13.03.2023, з фотокопії конверта на ім`я ОСОБА_1 вбачається дата відправлення 03.04.2023, та як встановлено в судовому засіданні копію оскаржуваної постанови позивач отримав 10.04.2023, а позов подано до суду 17.04.2023.

Отже строк на оскарження постанови пропущений позивачем з поважних причин, тому його слід поновити.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст.5 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним та неупередженим судом.

Одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, що визначено ст. 245 КУпАП.

За вимогами ст. 280 КУпАП, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, діючим законодавством про адміністративні правопорушення передбачена певна процедура притягнення особи до адміністративної відповідальності.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 4.1 Рішення КонституційногоСуду України від 22грудня 2010№ 23-рп/2010 (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина другастатті 8 Конституції України).

Згідно змісту оскаржуваної постанови серії ЕАР № 6054650 від 21.10.2022 вбачається, що позивач 21.10.2022 о 09.52 годин рухаючись по автодорозі Р-8 Городоцького району Львівської області керував транспортним засобом, не ввімкнувши ближнє світло фар поза населеним пунктом та будучи позбавленим права керування транспортним засобом постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07.12.2021, чим порушив п.2.1 а ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.4 ст.126 КУпАП (а.с.9).

Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400 грн..

Відповідно до п. 2.1 а ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 4 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Як вбачається з постанови Калуського міськрайонного суду від 07.12.2021, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч1 ст.130 КУпАП та призначено стягнення - штраф у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Також з ОСОБА_1 стягнуто в користь держави судовий збір в розмірі 454 грн. (а.с.20).

Відповідно до частини 3 статті 77 КАС України докази суду надають учасники справи.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскаржуючи вищевказану постанову, позивач вказує на те, що дана постанова винесена з недотриманням вимог закону, обставини викладені в ній не відповідають дійсності, умислу на вчинення даного правопорушення у нього не було, оскільки на час винесення постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАп йому не було відомо про те, що його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП постановою Калуського міськрайонного суду від 07.12.2021 та позбавлено права керування транспортними засобами і доказів того, що він знав про позбавлення його прав керування транспортними засобами до оскаржуваної постанови не додано.

ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Прецедентна практика ЄСПЛ щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії».

Тому суд критично відноситься до тверджень позивача про те, що умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП не було, так як він не знав про те, що його позбавлено прав керування постановою Калуського міськрайонного суду від 21.10.2022, оскільки ОСОБА_1 , знаючи про те, що на нього складено протокол за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повинен був самостійно цікавитися провадженням у даній справі.

Крім того, як вбачається з постанови Калуського міськрайонного суду від 07.12.2021 (а.с.20-23), судом вживалися заходи щодо належного повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце слухання справи у встановленому законом порядку за відомою суду адресою його проживання.

Доказів того, що вище вказана постанова суду від 07.12.2021 скасована та провадження у справі закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, позивачем не надано.

Суд приходить до переконання, що інспектором поліції при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.4 ст.126 КУпАП було достовірно встановлено, що водій керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами постановою суду, дотримано вимог ст.245 КУпАП, з`ясовано обставини, передбачені ст..280 КУпАП та підставно накладено на водія відповідне стягнення. Винесена інспектором постанова про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Таким чином, суд приходить до переконання, що відповідачем підтверджено вчинення позивачем вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП.

Оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що заявлений адміністративний позов ОСОБА_1 до відділення поліції №1 Львівського РУ поліції № 2 ГУНП у Львівській області в особі інспектора Труби Ігоря Григоровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за частиною 4 ст.126 КУпАП задоволенню не підлягає.

На підставі ст. 19, 62 Конституції України, ст.ст. 126, 245, 251, 268, 280 КУпАП, керуючись ст.ст. 77, 229, 241-246, 268, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до відділення поліції №1 Львівського РУ поліції № 2 ГУНП у Львівській області в особі інспектора Труби Ігоря Григоровича про скасування постанови серії ЕАР № 6054650 від 21.10.2022 про накладення адміністративного стягнення за ч.4 ст.126 КУпАП - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: