Справа № 420/9650/23
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2023-06-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9650/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в особі:

Головуючої судді - Бойко О.Я.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами окремого позовного провадження з урахуванням особливостей встановлених ст.ст. 268-272,287 КАС України справу за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, вирішив відмовити у задоволенні адміністративного позову.

І. Суть спору:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом позивача, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, до відповідача, Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса), у якій позивач просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) ВП №69083102 від 17.04.2023 про накладення штрафу в розмірі 5100 грн.

ІІ. Аргументи сторін

(а) Позиція позивача

Позивач вважає рішення про накладення штрафу за невиконання рішення суду протиправним. Позивач стверджує, що не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин невиплата нарахованих сум пенсії за умов відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів. Адже він діяв у порядку, встановленому законом: здійснив нарахування, включив нараховані суми пенсії до реєстру судових рішень та поставив безпосередню виплату пенсії у відповідну чергу.

Проведення такої виплати, на думку позивача, не може бути здійснено за рахунок власних коштів пенсійного органу, а проводиться лише у разі наявності на це відповідних бюджетних асигнувань. Також одночасно позивач зазначав, що виконав судове рішення.

(б) Позиція відповідача

Відповідач подав до суду відзив на позов, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог.

В обґрунтування своїх заперечень зазначає, що рішення суду позивач виконав частково. Здійснення розрахунку на доплату пенсії, на думку відповідача, є передумовою її виплати та не свідчить про виконання рішення суду в повному обсязі.

Позивач не надав докази та посилання в підтвердження відсутності коштів, які спрямовуються на погашення заборгованості.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

22.05.2023 суд відкрив провадження у справі з урахуванням особливостей встановлених ст.ст. 268-273, 287 КАС України, зупинив провадження у справі до отримання витребуваних судом матеріалів виконавчого провадження.

13.06.2023 на призначене судове засідання сторони не з`явилися, суд на підставі ч.9 ст.205, ч.3 ст.268 КАС України ухвалив продовжити розгляд справи в письмовому провадженні.

IV. Обставини, встановлені судом

На виконанні у відповідача перебуває виконавче провадження №69083102 з примусового виконання виконавчого листа №420/20932/21, виданого 15.03.2022 Одеським окружним адміністративним судом. На підставі вказаного виконавчого листа Одеський окружний адміністративний суд :

- зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення № ЮО 101096 від 11.08.2021, виданої Одеським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки з урахуванням додаткових видів забезпечення.

29.07.2023 відповідач виніс постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої направив сторонам.

Листом №1500-1705-5/116282 позивач повідомив про часткове виконання рішення суду. Зокрема, 23.05.2022 позивач провів перерахунок пенсії з 01.04.2019 на підставі довідки виданої Одеським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки № ЮО 101096 від 11.08.2021 з урахуванням додаткових видів забезпечення. Розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.06.2022 становив 11262,95 грн. Сума доплати за період з 01.04.2019 по 31.05.2022 з урахуванням фактично виплачених сум склала 150943,25 грн. та обліковується в автоматизованих базах даних з обробки пенсійної документації. Виплата нарахованої доплати пенсії за період з 01.04.2019 по 31.05.2022 в сумі 150943,25 грн буде здійснена після виділення відповідних коштів на погашення заборгованості пенсійних виплат за рішенням суду з Державного бюджету України. Таким чином, покладені судом зобов`язання позивач виконав в повному обсязі.

17.04.2023 відповідач за невиконання рішення виніс постанову про накладення штрафу у розмірі 5100 грн.

На даний час рішення суду в повному обсязі не виконано.

V. Джерела права та висновки суду.

Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не належить до задоволення.

Свій висновок суд вмотивовує наступним чином.

Зміст даних спірних правовідносин полягає у вирішенні питання щодо існування законних підстав у відповідача для застосування штрафних санкцій до позивача за невиконання рішення суду без поважних причин. Для цього суду необхідно встановити, чи були у позивача поважні причини для невиконання рішення суду.

Згідно з ч.1 ст. 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Принцип обов`язковості судових рішень також закріплений ч. 2 та ч. 3 ст.14 КАС України, якою передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Конституційний Суд України, розглядаючи справу № 1-7/2013 у Рішенні від 26 червня 2013 року, звернув увагу на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Відповідно, виходячи з предмету спірних правовідносин, спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII).

Порядок виконання рішень суду, за якими боржник повинен вчинити певні дії, встановлений ст.63 Закон №1404 - VIII. Зокрема частини 2 і 3 ст.63 Закону №1404 - VIII визначають :

[...] У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

3. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідальність за невиконання рішення суду, зокрема умови, підстави та розмір застосування штрафних санкцій встановлені в ст. 75 Закону №1404 - VIII:

1. У разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

2. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи вищенаведені положення законодавства в контексті цієї справи, необхідно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання (виконати судове рішення).

Така відповідальність настає за умови, якщо судове рішення не виконано з поважних причин і в строк, встановлений державним виконавцем. Тобто, даючи оцінку тому чи правомірно на боржника наклали штраф за невиконання/повторне невиконання судового рішення, потрібно з`ясувати часові рамки, в межах яких боржник мав вчинити певні дії (за виконавчим листом) і в чому причина невиконання судового рішення у відведений йому строк, тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин. У цьому зв`язку варто зауважити, що сам факт невиконання судового рішення у визначений строк без з`ясування і оцінки причин цього невиконання не може вважатися підставою для відповідальності боржника відповідно до статті 75 Закону № 1404-VIII.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону № 1404-VIII, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Звертаючись до фактів цієї справи, суд не бере до уваги доводи позивача, що виконання судового рішення в повному обсязі, можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету. Відсутність коштів у кошторисі не звільняє державу в особі пенсійного органу від обов`язку здійснити соціальну виплату.

Обґрунтування позивача щодо неможливості здійснити виплату нарахованої доплати пенсії не ґрунтується на нормах закону та не підтверджено належними доказами. Позивач не навів жодних фактів та не надав відповідних доказів (виписки по рахункам тощо) ні відповідачу , ні суду в підтвердження відсутності коштів, які спрямовуються для погашення заборгованості, також не зазначив, які заходи він вжив для вирішення питання щодо виіділення коштів та внесенні відповідних змін до кошторису, не надав доказів включення нарахованих сум пенсії до реєстру судових рішень та знаходження безпосередньої виплати пенсії у відповідній черзі.

Адже відповідно до ст.19 Закону № 1404-VIII боржник зобов`язаний надавати пояснення за актами невиконання рішень або законних вимог чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження. Таким чином, при винесенні спірної постанвои відповідач діяв пропорційно та обґрунтовано.

Узагальнюючи викладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога позивача про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця про накладення на ГУ ПФУ в Одеській області штрафу за невиконання судового рішення не належить до задоволення.

VI. Судові витрати

При поданні позовної заяви до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири), 00 грн. Даний факт підтверджується платіжним дорученням від 05.05.2023 (а.с.37).

З урахуванням висновку суду про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки впродовж розгляду справи свідки не викликалися, експертизи не призначалися, суд не здійснює розподіл судових витрат. На підставі викладеного, керуючись ст.ст 2, 139, 268-273, 287 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 287 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Відповідно до ст.272 КАС України судове рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Оксана БОЙКО

.