Справа № 140/7455/22
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2023-06-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2023 року ЛуцькСправа № 140/7455/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОЛИНЬТРАНС» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВОЛИНЬТРАНС» (далі ТзОВ «ВОЛИНЬТРАНС») звернулося з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень (далі ППР).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у період з 12.06.2021 по 14.12.2021 проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТзОВ «ВОЛИНЬТРАНС» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за вересень 2021 року у податковій декларації з податку на додану вартість (далі ПДВ) від 13.10.2021 № 6 від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, за результатами якої складено акт № 10803/07-03/42154008 від 16.12.2021.

На підставі вказаного акту прийняті ППР: від 04.01.2023 № про відсутність на отримання права на бюджетне відшкодування за період 9.2021 та відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування ПДВ в сумі 33274,00 грн (форма В3); від 04.01.2022 № про порушення вимог пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України (далі ПК України) і зменшено розмір від`ємного значення суми ПДВ на 35142,00 (форма В4).

Позивач не погоджується із висновками перевірки та ППР, з огляду на таке.

За даними бухгалтерського обліку на субрахунках 203 «Паливо» обліковується наявність та рух палива, відповідно здійснено їх списання. Податковим органом зроблено хибний висновок, що списання паливно-мастильних матеріалів (далі ПММ), придбаного за паливними картками, без підтвердження первинними документами, що свідчить про їх використання в операціях, що не є господарською діяльністю підприємства, а саме не надано чеків РРО. Під час перевірки було надано документи, які підтверджують як оплату отриманого пального (договори з постачання ПММ, банківські виписки, видаткові накладні), так і використання пального в господарській діяльності (договори-заявки, рахунки на оплату, банківські виписки, CMR, ТТН, подорожні листи, акти списання пального).

Крім того, висновок податкового органу про те, що сума в розмірі 185771,90 грн, у т. ч. ПДВ 30961,98 грн (яка включена до бюджетного відшкодування) була компенсована на користь товариства, відповідно у платника не виникло права на отримання бюджетного відшкодування, не узгоджується з нормами ПК України та не відповідає фактичним обставинам, відображеним в податковій декларації з ПДВ за серпень 2020 року, оскільки сума ПДВ від продажу причіпа у розмірі 30962,00 грн включена до пункту 1.1 розділу І (податкові зобов`язання) декларації (операції, що оподатковуються за основною ставкою, колонка «Б») та відображена в пункті 9 колонки «Б», а не включена до бюджетного відшкодування (податковий кредит).

Позивач просить визнати протиправними та скасувати ППР ГУ ДПС у Волинській області від 04.01.2023 № та № .

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 05.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а. с. 38).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву (а. с. 41-43) представник відповідача Кучер Д.А. позов не визнав та просить відмовити в його задоволенні з підстав правомірності оскаржуваних ППР, прийнятих на підставі акту перевірки № 10803/07-03/42154008 від 16.12.2021.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 19.01.2023 замінено у справі відповідача ГУ ДПС у Волинській області (ідентифікаційний код 43143484) на належного відповідача ГУ ДПС у Волинській області (ідентифікаційний код ВП 44106679) (а. с. 82).

У відповіді на відзив (а. с. 84-86) представник позивача додатково зазначив, що відповідач у відзиві визнав, що наявність видаткових накладних є належним підтвердженням факту отримання пального від контрагента, та долучив до матеріалів справи ряд первинних документів, які підтверджують поставку та використання пального.

Крім того, учасники справи не зверталися із клопотаннями про розгляд справи в судовому засіданні, оформленими відповідно до вимог статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України). Суд наголошує, що за змістом статті 162 КАС України у відзиві на позовну заяву відповідач викладає виключно заперечення проти позову, відзив не може містити будь-яких заяв чи клопотань, позаяк заяви та клопотання учасники справи подають окремо у письмовій формі із зазначенням підстав та з дотриманням інших вимог статті 167 КАС України. Отже, заявлене у відзиві клопотання про розгляд справи за участю сторін не підлягало судом вирішенню по суті.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що у період з 06.12.2021 по 14.12.2021 ГУ ДПС у Волинській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТзОВ «ВОЛИНЬТРАНС» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за вересень 2021 року від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого до відшкодування, про що складено акт № 10803/07-03/42154008 від 16.12.2021 (а. с. 44-52).

Перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні за вересень 2021 року від`ємного значення з ПДВ встановлено порушення вимог:

1) пункту 198.5 статті 198 ПК України в частині заниження податкового зобов`язання з ПДВ на суму 35142,00 грн;

2) підпункту «б» пункту 200.4 статті 200 ПК України, внаслідок чого встановлено відсутність у платника права на отримання бюджетного відшкодування за вересень 2021 року на загальну суму 33274,00 грн.

04.01.2022 ГУ ДПС у Волинській області, на підставі акту перевірки № 10803/07-03/42154008 від 16.12.2021, прийняло такі ППР:

- № (форми «В4»), яким ТзОВ «ВОЛИНЬТРАНС», яким зменшено розмір від`ємного значення суми ПДВ на 35142,00 грн за вересень 2021 року (а. с. 12-14);

- № (форми «В3»), яким відмовлено в отриманні бюджетного відшкодування на рахунок платника в банку у податковій декларації за вересень 2021 року на загальну суму 33274,00 грн (а. с. 35-36).

Рішенням ДПС України від 20.02.2022 податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Волинській області від 04.01.2023 № та № залишено без змін, а скаргу ТзОВ «ВОЛИНЬТРАНС» без задоволення (а. с. 22-26).

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Пунктом 198.5 статті 198 ПК України передбачено, що платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

Згідно пункту 200.4 статті 200 при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на відповідний рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Суд звертає увагу, що в оскаржуваних ППР від 04.01.2022 № та № викладені обставини виявлених контролюючим органом порушень вимог податкового законодавства.

Так, відповідно до висновків акту перевірки, ТзОВ «ВОЛИНЬТРАНС» здійснювалося списання ПММ, придбаного за паливними картками, без підтвердження первинними документами, а саме не надано документів, що підтверджують факт заправки/отоварення на АЗС по паливних картках, а саме чеків РРО, у зв`язку із чим ТзОВ «ВОЛИНЬТРАНС» занижено податкові зобов`язання на загальну суму 35142,00 грн, що є порушенням пункту 198.5 статті 198 ПК України.

Судом встановлено, що придбання ПММ за паливними картками здійснювалося позивачем згідно із договором поставки партіями з використанням паливних карток від 22.11.2019 № ПГВ02-248, укладеним з ТзОВ «ВОГ КАРД» (а .с. 98-101).

На підтвердження факту придбання карток на пальне позивачем було надано: договір поставки партіями з використанням паливних карток від 22.11.2019 № ПГВ02-248, видаткові накладні з придбання ПММ, акти приймання-передачі товарів з використанням паливних карток, акти списання ПММ, подорожні листи транспортних засобів.

Позивач стверджує, що під час перевірки інспекторам були надані первинні документи, які у своїй сукупності підтверджують факт придбання ПММ на АЗС у контрагентів та їх отоварення, а відсутність фіскальних чеків РРО сама по собі та за умови наявності інших первинних документів не є перешкодою для оприбуткування пального на баланс підприємства та його списання у зв`язку із використанням у господарській діяльності.

Суд не погоджується із вказаними доводами, з огляду на таке.

Пунктом 9 Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження» від 20.12.1997 № 1442, визначено, що розрахунки за реалізовані нафтопродукти здійснюються готівкою та/або у безготівковій формі (із використанням електронних платіжних засобів, паливних карток, талонів, відомостей на відпуск пального тощо) в установленому законодавством порядку. Разом з продукцією споживачеві в обов`язковому порядку видається розрахунковий документ установленої форми на повну суму проведеної операції, який підтверджує факт купівлі товару.

Особливості порядку продажу нафтопродуктів за готівку та/або у безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, талонів, відомостей на відпуск нафтопродуктів тощо) встановлюються інструкцією, яка затверджується спільним наказом Міненерговугілля, Мінекономрозвитку, Мінінфраструктури.

Відповідно до Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2008 № 281/171/578/155 (далі Інструкція) відпуск нафтопродуктів через АЗС може здійснюватися за готівку (пункт 10.3.1), за відомостями (за безготівковими розрахунками на підставі договорів між підприємством і споживачем) (пункт 10.3.2), за талонами (пункт 10.3.3), за платіжними картками (пункт 10.3.4).

Порядок здійснення розрахункових операцій, зокрема у сфері торгівлі, визначений нормами Закону України «Про застосування розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР (далі Закон № 265/95-ВР), згідно з пунктами 1, 2 статті 3 якого суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані:

1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

2) видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Для реєстрації розрахункових операцій на АЗС в Державному реєстрі реєстраторів розрахункових операцій зареєстровані спеціалізовані електронні контрольно-касові апарати, які забезпечують реєстрацію грошових коштів і надання розрахункових документів у єдиному технологічному циклі з відпусканням нафтопродуктів. Відпуск нафтопродуктів операторами АЗС через паливо-, масло- та газороздавальні колонки без проведення реєстрації операції з відпуску технічно виключається.

Предметом доказування при визначенні правомірності винесення контролюючим органом ППР від 04.01.2022 № є обставини щодо придбання ТзОВ «ВОЛИНЬТРАНС» нафтопродуктів через мережу АЗС на підставі придбаних у ТзОВ «ВОГ КАРД» паливних карток.

Суд також звертає увагу, що відповідно до пункту 3.2 договору від 22.11.2019 № ПГВ02-248, укладеного між позивачем та ТзОВ «ВОГ КАРД», підтвердженням фактичного отримання покупцем товарів (послуг) на точці обслуговування в асортименті, кількості та ціні є чек, що видається покупцю (а. с. 98 зворот).

З урахуванням зазначеного, суд відхиляє доводи позивача про те, що відсутність фіскальних чеків РРО не є перешкодою для оприбуткування пального на баланс підприємства та його списання, оскільки умовами договору чітко передбачено, що обов`язковою умовою поставки товару є видача чеку. Таким чином, видача палива зі зберігання покупцю підтверджується фактом використання паливної картки в мережі АЗС в обмін на видане паливо зі зберігання, що підтверджується чеком РРО.

Згідно із статтею 1, частиною першою статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-ХІV первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Враховуючи наведене, фіскальний чек РРО з АЗС є первинним документом, що підтверджує факт отоварення за паливними картками, скретч-картками/талонами на пальне. У свою чергу, водій службового автомобіля обов`язково має надати до бухгалтерії такий чек, як підтвердження факту отоварення талону/скретч-картки, виданому йому в підзвіт та підставі такого чека кількість отриманого на АЗС пального записати, в подорожній лист. Подорожні листи призначені для обліку транспортної роботи та списання витраченого пального на загальний пробіг службових автомобілів, тоді як чеки РРО є підставою для оприбуткування пального на баланс підприємства та подальшого їх списання у використання.

На думку суду, враховуючи вимоги Закону № 265/95-ВР, а також умови укладеного позивачем договору поставки нафтопродуктів, допустимим доказом операції з відпуску (продажу) пального на АЗС в розумінні приписів статті 74 КАС України є саме розрахунковий документ, роздрукований реєстратором розрахункових операцій.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 12.11.2019 у справі № 620/4196/18, від 09.12.2020 у справі № 460/212/19.

Таким чином, з огляду на відсутність у позивача розрахункових документів, роздрукованих реєстратором розрахункових операцій на операції з відпуску (продажу) пального, суд приходить дійшов висновку про правомірність висновків податкового органу про завищення позивачем суми бюджетного відшкодування з ПДВ за вересень 2021 року на 35142,00 грн, а відтак ППР від 04.01.2022 № скасуванню не підлягає.

Перевіркою також встановлено відсутність у позивача права на отримання бюджетного відшкодування за вересень 2021 року на загальну суму 33274,00 грн.

Таких висновків контролюючий орган дійшов у зв`язку із тим, що згідно з договором купівлі-продажу № 09/10/2019БР від 09.10.2019, укладеного між ТзОВ «БІЗНЕС РЕЙС» (Продавець) та ТзОВ «ВОЛИНЬТРАНС» (Покупець), ТзОВ «БІЗНЕС РІТЕЙЛ» передало у власність позивача загальний напівпричіп бортовий тентований, марки KRONE SD, рік випуску 2008, кузов НОМЕР_1 , вартість якого становить 212500,00 грн, в т.ч. ПДВ 35416,67 грн, та виписало на вказану суму податкову накладну від 09.10.2019 № 27.

Оскільки в подальшому вказаний транспортний засіб ТзОВ «ВОЛИНЬТРАНС» продано та виписано податкові накладні від 19.08.2020 № 4 на суму 43700,00 грн, у т. ч. ПДВ 7283,33 грн та від 19.08.2020 № 5 на суму 142071,90 грн., в т. ч. ПДВ 23678,65 грн із зазначеною номенклатурою «напівпричіп бортовий тентований, марки KRONE SD, рік випуску 2008, кузов НОМЕР_1 », то контролюючий орган вважає, що сума ПДВ за цими податковими накладними (30961,98 грн) була компенсована на користь позивача, відповідно у платника не виникло право на отримання бюджетного відшкодування, що знайшло своє відображення на сторінках 14-16 акту перевірки (а. с. 50 зворот - 52).

З вказаними доводами контролюючого органу суд не погоджується, з огляду на таке.

Згідно з пунктом 200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.4 статті 200 ПК України визначено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету. Не підлягає бюджетному відшкодуванню сума від`ємного значення, до розрахунку якої включено суми податку, сплачені отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам товарів/послуг, які використані або будуть використані в операціях з першого постачання житла (об`єктів житлової нерухомості), неподільного житлового об`єкта незавершеного будівництва/майбутнього об`єкта житлової нерухомості. Суми такого від`ємного значення зараховуються до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду до її повного погашення податковими зобов`язаннями; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Як встановлено судом, ТзОВ «БІЗНЕС РІТЕЙЛ» виписало податкову накладну від 09.10.2019 №27 на ТзОВ «ВОЛИНЬТРАНС», у зв`язку із купівлею товару за номенклатурою (загальний напівпричіп бортовий тентований, марки KRONE SD, рік випуску 2008, кузов НОМЕР_1 ), вартість якого становить 212500,00 грн, в .ч. ПДВ 35416,67 грн, що в свою чергу зараховується до податкового кредиту позивача.

В подальшому, ТзОВ «ВОЛИНЬТРАНС» продано транспортний засіб та виписано податкові накладні від 19.08.2020 № 4 на суму 43700,00 грн, у т.ч. ПДВ 7283,33 грн. та від 19.08.2020 № 5 на суму 142071,90 грн, в т.ч. ПДВ 23678,65 грн, та вказана сума включається по декларації за серпень 2020 року до суми податкового зобов`язання, а не до бюджетного відшкодування, як помилково вказує інспектор в акті перевірки.

За змістом статті 200 ПК України платники податку мають право на бюджетне відшкодування відповідно за їх заявою про повернення суми бюджетного відшкодування після узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у визначених випадках за результатами документальної перевірки.

Статтею 200 ПК України визначено порядок бюджетного відшкодування суми ПДВ та не передбачено такої процедури, як «компенсування контрагентом суми ПДВ» під час купівлі товару.

Відтак, доводи, викладені в акті перевірки щодо відмови в отриманні бюджетного відшкодування на рахунок платника в банку у податковій декларації за вересень 2021 року на загальну суму 33274,00 грн, не знайшли нормативно-правового обґрунтування під час розгляду справи, а тому ППР від 04.01.2022 № необхідно визнати протиправним та скасувати.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивач за подання позову сплатив судовий збір в сумі 2481,00 грн згідно з квитанцією від 29.11.2022 (а. с. 33, 37).

Враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково, на суму 33274,00 грн із загальної суми 68416,00 грн (що становить 48,63 %), тому на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача ГУ ДПС у Волинській області судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в сумі 1206,51 грн.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 04 січня 2022 року № (форма «В3»).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, м. Луцьк, Київський майдан, 4, ідентифікаційний код ВП 44106679) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОЛИНЬТРАНС» (43024, Волинська область, м. Луцьк, пр-т Відродження, 22а, ідентифікаційний код 42154008) судовий збір в розмірі 1206 гривень 51 копійка (одна тисяча двісті шість гривень п`ятдесят одна копійка).

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку у спосіб подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М. Валюх