Справа № 480/2797/23
Суддя: А.Б. Діска
Дата ухвалення: 2023-06-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 червня 2023 року Справа № 480/2797/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Діски А.Б., розглянувши у спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/2797/23 за позовом Головного управління ДПС у Сумській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-
В С Т А Н О В И В:
Головне управління ДПС у Сумській області звернулось до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з неї податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб у сумі 3386,10 грн. та штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операції у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг на загальну суму 2606,10 грн.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що за відповідачем обліковується податковий борг, який виник у зв`язку з несплатою ним суми грошового зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб загальною сумою 3386,10 грн та штрафної санкції за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операції у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг на загальну суму 2606,10 грн. Відповідачці надсилалась податкова вимога, однак сума боргу залишилась не сплаченою.
Ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Цією ж ухвалою встановлено відповідачу 15-денний строк для подання відзиву на позов, доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
Вказана ухвала отримана відповідачем 26.04.2023 (а. с. 25), проте на час розгляду справи відзив на позов від відповідача до суду не надходив.
Відповідно до ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного.
Судом встановлено, що відповідач у період з 29.03.2018 по 24.06.2020 була зареєстрова органами державної реєстрації як фізична особа-підприємець (а.с 7).
Відповідно до розрахунку податкового боргу та витягу з картки особового рахунку за відповідачем обліковується заборгованість з єдиного податку з фізичних осіб в розмірі 3386, 10 грн та штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операції у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг на загальну суму 2606,10 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача.
Надаючи правову оцінку матеріалам справи, суд виходить з наступного.
Згідно зі ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах встановлених законом.
Відповідно до ст. 15 Податкового кодексу України (далі - ПК України), платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Виконанням податкового обов`язку, згідно з п. 38.1 ст. 38 ПК України, визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Згідно з п. 54.1 ст. 54 ПК України платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Відповідно до п. 293.1. ст. 293 ПК України, ставки єдиного податку для платників першої групи встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - прожитковий мінімум), другої групи - у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), третьої групи - у відсотках до доходу (відсоткові ставки).
Пунктом 293.2 ст. 293 ПК України передбачено, що фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними, міськими радами або радами об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць: 2) для другої групи платників єдиного податку - не більше 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.
Податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку першої, другої та четвертої груп є календарний рік (294.1. ст. 294 ПК України).
Податковий (звітний) період починається з першого числа першого місяця податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем останнього місяця податкового (звітного) періоду. (п. 294.2. ст. 294 ПК України).
Платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.
Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року (п. 295.1. ст. 295 ПК України).
У відповідності до п. 295.2 ст. 295 ПК України, нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється контролюючими органами на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності.
Матеріалами справи підтверджується, що відповідачка перебувала на спрощеній системі оподаткування, була платником податків другої групи, про що подана відповідна заява від 30.03.2018 (а.с. 10).
Тобто, ставка єдиного податку, що підлягав сплаті відповідачем протягом 2019 року, становила 417,30 грн., а протягом 2020 року становила 472,30 грн. (10% від розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року).
Станом на дату подання позовної заяви за відповідачем обліковується заборгованість по єдиному податку з фізичних осіб за період з 20.11.2019 по 20.06.2020 у розмірі 3386,10 грн. (а.с. 8).
Відповідно до 295.8. ст. 295 ПК України, у разі припинення платником єдиного податку провадження господарської діяльності податкові зобов`язання із сплати єдиного податку нараховуються такому платнику до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому анульовано реєстрацію за рішенням контролюючого органу на підставі отриманого від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності.
Як вбачається з наданого позивачем розрахунку податкового боргу (а.с. 8) та витягу з картки особового рахунку відповідача (а.с. 9), несплаченою залишається сума зобов`язання в розмірі 3386,10 грн.
Крім того, до відповідачки контролюючим органом застосовано штрафну санкцію за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операції у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг на загальну суму 2606,10 гривень відповідно до податкових повідомлень-рішень на підставі акта фактичної перевірки від 01.02.2019 №0053/18/19/РРО/ НОМЕР_1 (а.с. 14-16):
Відповідно до п.п. 266.10.1. п.266.10 ст. 266 ПК України податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується: фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.
Вказані податкові повідомлення-рішення були вручені уповноваженій особі (а.с. 12, 13, 28-31).Доказів, що вищезазначені податкові повідомлення-рішення оскаржувались відповідачем в адміністративному чи судовому порядку, суду надано не було. З огляду на викладене, зобов`язання, визначені цими податковими повідомлення-рішеннями вважаються узгодженими.
Станом на час розгляду справи залишається несплаченою відповідачем штрафна санкція, застосована контролюючим органом в сумі 2606,10 грн, що підтверджується витягом з картки платника податку (а.с. 8).
Як вбачається з наданого позивачем розрахунку податкового боргу (а.с. 8) та витягу з картки особового рахунку (а.с. 9), загальна сума податкового боргу, яка не сплачена відповідачем та підлягає стягненню з відповідача, складає 5992,20 грн.
Відповідно до ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган фіскальної служби надсилає йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання податкового повідомлення-рішення.
Згідно з п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Відповідно до норм статті 95 ПК України податкова заборгованість платника податків стягується органами державної податкової служби на підставі рішення суду шляхом: стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків; реалізації майна платника податків, що перебуває у податковій заставі; стягнення коштів за рахунок готівки, що належить платнику податків.
Станом на день розгляду справи сума податкового боргу відповідача з єдиного податку з фізичних осіб в розмірі 3386,10 грн. та штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операції у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг на загальну суму 2606,10 грн. у встановлені законом строки не сплачена, тому відповідно до п.п.14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України визнається сумою податкового боргу. Доказів зворотнього відповідачем не подано, а судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача податкового боргу з єдиного податку з фізичних осіб в розмірі 3386,10 грн. та штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операції у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг на загальну суму 2606,10 грн. є обґрунтованими, підтверджуються наявними у справі доказами та підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов Головного управління ДПС у Сумській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) податковий борг на загальну суму 5992,20 грн:
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.Б. Діска