Справа № 420/1681/23
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2023-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/1681/23

Перша інстанція: суддя Завальнюк І.В.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Домусчі С.Д.

суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 15 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення від 19.09.2022 №2050/03-16 про відмову у призначені пенсії за вислугу років, про зобов`язання повторно розглянути заяву про призначення пенсії від 18.08.2021,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 19.09.2022 № 2050/03-16 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.08.2021 про призначення пенсії за вислугу років і зарахувати до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугою років періоди: з 20.08.1990 по 18.08.2021.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 15 березня 2023 року провадженні по справі закрито.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та направити справу для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає про неотримання копії або оригіналу оскаржуваного рішення.

Також апелянт вказує про позбавлення його процесуальних прав у суді першої інстанції, а саме: заявити відвід судді через недовіру, бути присутнім в засіданнях, заслухати заявлених свідків, задавати уточнюючі питання, приймати участь в досліджуванні матеріалів, ознайомлюватись з матеріалами справи, тощо.

Відповідач своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що позивач 18.08.2021 звернувся до Олешківського об`єднаного управління ГУ ПФУ в Херсонській області із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до п."е" ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", як працівнику освіти. До заяви позивач долучив: військовий квиток, диплом про навчання від 29.09.1990 р. НОМЕР_1 , укази від 23.06.1997 р. та від 07.05.1996 р., посвідчення від 13.04.2011 р., повідомлення, довідки від 15.07.2021 р., наказ від 01.09.1993 р., протокол загальних зборів від 16.05.1996 р., паспорт від 09.12.1999 р., трудова книжка від 01.07.1983 р.

За принципом екстериторіальності вказана заява розглядалась Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області.

За результатами розгляду вищевказаної заяви прийнято рішення від 26.08.2021 р. № 38 про відмову в призначені пенсії за вислугу років у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу.

Так, ГУ ПФУ в Житомирській області обраховано вислугу років станом на 10.10.2017 р. - 4 роки 6 місяців 23 дні. Загальний страховий стаж особи становить 20 років 10 місяців 25 днів. За доданими документами до страхового стажу не зараховано: період трудової діяльності з 07.05.1996 р. по 31.12.1998 р., оскільки відсутня довідка про сплату страхових внесків релігійною організацією; проходження військової служби з 05.07.1984 р. по 03.05.1986 р., оскільки у військовому квитку виправлена дата народження; відповідно до Реєстру застрахованих осіб з 01.07.2008 р. відсутні суми заробітку для призначення пенсії та сплати страхових внесків.

Вважаючи вказане рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 27.08.2021 р. № 38 про відмову в призначенні пенсії за вислугу років;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повторно розглянути заяву позивача від 18.08.2021 р. про призначення пенсії за вислугою років і зарахувати до страхового стажу для призначення пенсії за вислугу років позивача період з 22.08.1983 р. по 15.08.1990 р. навчання в стаціонарному відділенні загально-технічного факультету Херсонського державного педагогічного інституту; з 01.10.1990 р. по 24.11.1991 р. роботи на посаді завідуючого Нововоронцовським філіалом Гаврилівського ПТУ; з 01.09.1993 р. по 18.08.2021 р. роботи викладачем історії, християнської етики, катехизису й Закону Божого парафіяльних шкіл.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 по справі № 540/7450/21 позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 27.08.2021 р. № 38 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.08.2021 про призначення пенсії за вислугою років і зарахувати до страхового стажу періоди: з 01.07.1983 р. по 28.07.1983 р. у колгоспі "Зоря комунізму"; з 05.07.1984 р. по 03.05.1986 р. проходження строкової військової служби; з 07.05.1996 р. по 31.12.1998 р. та з 01.07.2008 р. по 18.08.2021 р. роботи в релігійній організації.

В решті позовних вимог відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.04.2022 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області залишено без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року - без змін

На виконання вищезазначеного судового рішення, ГУ ПФУ в Херсонській області ухвалило рішення від 19.09.2022 № 2050/03-16 ( а.с. 9-10) про повторний розгляд заяви про призначення пенсії ОСОБА_1 за його заявою від 18.08.2021 № 2038.

У вказаному рішенні ГУ ПФУ в Херсонській області повідомило позивача, що за наданими документами та, з урахуванням рішення № 540/7450/21, загальний страховий стаж роботи гр. ОСОБА_1 становить 37 років 10 місяців 5 днів, в тому числі стаж роботи на посадах, що дає право на пенсію за вислугу років 4 роки 6 місяців 23 дні.

Оскільки відсутній необхідний стаж, який дає право на пенсію за вислугою років, право на пенсію за вислугу років гр. ОСОБА_1 згідно заяви від 18.08.2021 відсутнє.

На підставі викладеного відмовлено гр. ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до п. е ст. 55 Закону України Про пенсійне забезпечення через відсутність необхідного стажу, який дає право на пенсію за вислугою років.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням, позивач 30.01.2023 звернувся до суду із даним позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській від 19.09.2022 № 2050/03-16 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.08.2021 про призначення пенсії за вислугою років і зарахувати до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугою років періоди: з 20.08.1990 по 18.08.2021.

Позивач зазначає, що звертався до Херсонського окружного адміністративного суду із позовом, в якому просив суд зобов`язати відповідача, серед іншого, призначити йому пенсію за вислугою років, а не щодо наявності підстав для зарахування страхового стажу позивачу.

При цьому в оскаржуваному рішення пенсійного управління відповідач послався на висновки суду, викладені в рішенні від 28.12.2021 по справі № 540/7450/21, як на підставу для неможливості врахувати до спеціального стажу період роботи з 01.10.1990 по 24.11.1991 на посаді завідувача Нововоронцовським філіалом Гаврилівського ПТУ № 26.

Також періоди роботи у релігійній організації з 07.05.1996 по 31.12.1998 та з 01.07.2008 по 18.08.2021 можливо зарахувати тільки до загального страхового стажу відповідно до висновків мотивувальної частини судового рішення від 28.12.2021 по справі № 540/7450/21.

При цьому позивач не погоджується із обґрунтуванням відмови ГУ ПФУ в Херсонській області в призначенні пенсії за вислугу років, зважаючи на протиправність дій пенсійного управління та його висновків, які покладні в основу для прийняття оскаржуваного рішення, в т.ч. зарахування періодів роботи у релігійній організації з 07.05.1996 по 31.12.1998 та з 01.07.2008 по 18.08.2021 згідно рішення ХОАС від 28.12.2021 № 540/7450/21 та постанови 5ААС від 12.04.2022 № 540/7450/21 тільки до загального страхового стажу.

Закриваючи провадження по справі, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Згідно з частинами другою та третьою статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно із положеннями частин першої та другої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому ст. 287 цього Кодексу (ч. 8 ст. 382 КАС України).

Відповідно до частини першої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Системний аналіз зазначених вище норм дає підстави для висновку, що приписами статтей 382, 383 КАС України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Вказані правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (ст. 382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Відтак, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, у відповідності до КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2019 у справі № 806/2143/15, від 21 грудня 2020 року у справі №440/1810/19.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач виконав рішення Херсонського окружного адміністративного суду по справі № 540/7450/21 та прийняв рішення № 2050/03-16 від 19.09.2022 (в преамбулі якого вказано, що воно прийнято на виконання рішення суду), що виключає можливість встановлення додаткового судового контролю для його виконання.

Аналіз предмету позову у справі, яка розглядається, свідчить, що підставою для звернення до суду із даними позовними вимогами є порушення (на думку позивача) його права на призначення пенсії прийняттям вищевказаного рішення

Відтак, позивач оскаржує рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області № 2050/03-16 від 19.09.2022 про повторну відмову позивачу в призначенні пенсії, що не було предметом розгляду справи № 540/7450/21.

При цьому, оскаржувані рішення Пенсійного органу вмотивовані по різному, підстави для відмови також є різними, що свідчить про необхідність встановлення правомірності прийняття останнього (спірного в рамках даної справи).

Дійсно, у справі № 540/7450/21 та справі № 420/1681/23 є вимоги про зарахування періодів роботи до стажу позивача, однак, на думку суду апеляційної інстанції вони не є вирішальними при вирішенні питання щодо тотожності всіх заявлених позовних вимог.

Також, апеляційний суд звертає увагу, що у справі № 540/7450/21 позивач вимагав зарахувати періодів роботи до пільгового стажу позивача, а в цій справі № 420/1681/23, позивач вимагає зарахувати періоди роботи до спеціального стажу позивача.

Відтак, стверджувати, що вимоги про призначення пенсії (хоча вони і однакові за формулюванням) за своїм змістом є тотожними не має підстав, оскільки підстави для звернення (оскарження двох різних рішень, які обґрунтовані не однаково) не співпадають.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що в рамках даної справи наявні ознаки порушення прав позивача на соціальний захист, що і спричинило звернення до суду із даним позовом.

Апеляційний суд звертає увагу, що заявлені позовні вимоги не стосуються порядку виконання судових рішень, не є аналогічними, отже, в даному випадку наявні підстави стверджувати про виникнення між позивачем та відповідачем нового спору.

При цьому, суд першої інстанції не скористався правом на залишення позову без руху та надання можливості позивачу уточнити позовні вимоги чи змінити їх формулювання.

Відтак, висновок суду першої інстанції про наявність спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є безпідставними.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Згідно з ст. 320 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи вищевикладене суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції, закриваючи провадження у справі діяв передчасно, не врахував, що позивачем оскаржується нове рішення Пенсійного органу, не надав оцінки підставам та обставинам при прийнятті спірного рішення, а відтак, ухвала суду першої інстанції є такою, що підлягає скасуванню та направленню справи до суду першої інстанції для продовження розгляду з огляду на положення ст. 320 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 2-12, 242, 294, 308, 311, 312, 320, 321, 322, 325, 328 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 15 березня 2023 року у справі №420/1681/23 скасувати.

Справу №420/1681/23 направити для продовження розгляду до Одеського окружного адміністративного суду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач С.Д. Домусчі
Судді Г.В. Семенюк О.І. Шляхтицький