Справа № 161/8554/23
Суддя: Пушкарчук В. П.
Дата ухвалення: 2023-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/8554/23
Провадження № 2-а/161/200/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2023 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі: головуючого судді Пушкарчук В.П.

при секретарі Швед Н.В.

за участі: представника позивача Виш А.А.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

25.05.2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначив, що 14.05.2023 року о 17 год. 14 хв., керуючи транспортним засобом Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , та рухаючись в нампрямку проїзду а/д М-07 сполученням Київ Ковель Ягодин, його було зупинено працівниками поліції. Після цього до нього підійшла сержант поліції ОСОБА_2 із вимогою про надання посвідчення водія та реєстраційні документи на автомобіль, при цьому, остання не повідомила про причину його зупинки. Надалі, йому все ж було роз`яснено, що підставою його зупинки стало не виконання ним вимог дорожньої розмітки 1.12 «Стоп-лінія». Однак, таке твердження не відповідало дійсності, вказаного порушення вимог ПДР він не вчиняв. Натомість, його неодноразові вимоги надати для ознайомлення докази вчинення ним правопорушення залишилися інспектором поза увагою. Незважаючи на це, сержант поліції ОСОБА_2 за наслідками описаних подій винесла щодо нього постанову про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 743270 від 14.05.2023 року, якою його було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено штраф у розмірі 425 грн. Вважає оскаржувану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки інспектором не було дотримано вимоги ст. ст. 32, 35 ЗУ «Про Національну поліцію», а докази, які б свідчили про вчинення ним інкримінованих правопорушень наданими не були. Враховуючи наведене, просить суд скасувати оскаржувану постанову та провадження у справі закрити.

14.06.2023 року представником відповідача було подано відзив на вищевказану позовну заяву. В обгрунтування своїх заперечень щодо позову зазначає, що притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП відбулося з повним дотриманням матеріальних норм та чинних норм процесуального законодавства, а його доводи, викладні у позовній заяві не відповідають дійсним обставинам справи та спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності за вчинене. Враховуючи наведене, у задоволенні позову просить відмовити.

У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала із викладених у позові підстав та просила їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просив суд здійснювати розгляд справи у відсутності сторони відповідача.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письомові та електронні докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 14.05.2023 року поліцейським роти з обслуговування м. Ковель УПП у Волинській обл. ДПП сержантом поліції Сацюк Л.В. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії БАБ № 743270, про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

З оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 , 14.05.2023 року о 17:14 год., на 382 км. + 400 м. а/д М-07 сполученням Київ Ковель Ягодин, керуючи транспортним засобом Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожньої горизонтальної розмітки 1.12 «Стоп-лінія», яка йде у поєднанні з дорожнім знаком 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», здійснив проїзд без попередньої зупинки транспортного засобу; під час візуального огляду транспортного засобу та перевірки документів відмовився пред`явити посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб та Поліс ОСЦВННТЗ, чим порушив вимоги п. п. 2.1 та 8.4. «б» ПДР України.

Підпунктами «а, б, г» п. 2.1 ПДР визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: a) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб; ґ) чинний страховий поліс.

Згідно пп. «б» п. 8.4. ПДР «знаки пріоритету» встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги.

Дорожній знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» відноситься до категорії «знаки пріоритету» та встановлює заборону на проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 «Стоп-лінія», а у разі, коли вона відсутня, перед знаком.

Розмітка 1.12 «Стоп-лінія» - позначає місце, де водій повинен зупинитися за наявності знака 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» або за сигналу світлофора чи регулювальника, що забороняє рух.

За порушення вищевказаних вимог ПДР наступає адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частинами 1 та 2 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В обгрунтування своїх заперечень щодо законності постанови та відсутності в своїх діях складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП, ОСОБА_1 посилається на ту обставину, що жодних порушень вимог ПДР він не допустив, а при розгляді справи щодо нього працівником поліції було в повній мірі знівельовано чинні норми процесуального права.

Однак, з такими доводами позивача погодитися неможливо з огляду на наступне.

Так, факт вчинення адміністративних правопорушень ОСОБА_1 передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП підтверджується відеозаписом (назва файлу: export-yxk9a) з портативного нагрудного відеореєстратора поліцейського та відеозаписом (назва файлу: video_2023_06_08_16-03-40) з камери зовнішнього відеоспостереження, яка встановлена на поліцейському пості, що розташований на перехресті а/д М-07 сполученням Київ Ковель Ягодин та а/д Р-14 сполученням Луцьк Дольськ.

Зокрема, на відеозаписі з камери зовнішнього відеоспостереження достовірно зафіксовано, як транспортний засіб Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався по а/д Р-14 зі сторони смт. Колки (в напрямку смт. Маневичі Волинської області) при виїзді на а/д М-07 (в напрямку м. Сарни Рівненської області) здійснив проїзд дорожнього знаку «2.2» та дорожньої розмітки 1.12 «Стоп-лінія», без повної зупинки.

Тобто, на зазначеному вище відеозаписі беззаперечно відображено той факт, як автомобіль, під керуванням ОСОБА_1 на вказаній ділянці дорозі постійно перебував у русі, в тому числі як до, так і після перетину дорожньої розмітки 1.12 «Стоп-лінія».

А тому, не заслуговують на увагу твердження представника позивача, що по головній дорозі перед автомобілем позивача рухався автобус і це не дало змоги поліції достовірно зафіксувати факт порушення позивачем ПДР, оскільки дана обставина відбулась пізніше за вказані в постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, обставини.

Крім того, на відеозаписі із портативного нагрудного відеореєстратора поліцейського достовірно зафіксовано ту обставину, що позивачу неодноразово було роз`яснено причини його зупинки, а також повідомлено, що докази вчинення ним правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП будуть наданими йому для огляду в ході здійснення щодо нього провадження за ознаками вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП. Натомість, ОСОБА_1 на неодноразові законні вимоги інспектора пред`явити посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб та чинний страховий поліс, відмовився посилаючись на власне суб`єктивне бачення подій, які відбувалися за його участі.

У свою чергу, постанова про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 743270 від 14.05.2023 року відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

На переконання суду, дії поліцейського роти з обслуговування м. Ковель УПП у Волинській обл. ДПП сержанта поліції Сацюк Л.В. при винесенні щодо відповідача оскаржуваної постанови у повній мірі відповідали вимогам процесуального та матеріального права, правопорушення вчинені ОСОБА_1 підтвердженні належними, допустимими та достатніми доказами.

За наведених обставин, суд приходить до висновку про безпідставність доводів ОСОБА_1 , які викладені в його адміністративному позові.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальниий суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи встановлені в ході розгляду справи обставини, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до УПП у Волинській області ДПП про скасування постанови.

У зв`язку з відмовою у позові, суд, виходячи із положень ст. 139 КАС України, вважає за необхідне понесені позивачем судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покласти на нього.

Керуючись ст. 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області В.П. Пушкарчук