Справа № 420/3700/23
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2023-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3700/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Василяки Д.К., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПЛЕКС ІНВЕСТМЕНТ МЕНЕДЖМЕНТ» (вул. Грушевського, 39, м.Одеса, 65031, ) до Одеської митниці (вул. Лип Івана та Юрія, 21-А, м.Одеса, 65078, код ЄДРПОУ ВП 44005631) про визнання протиправними та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПЛЕКС ІНВЕСТМЕНТ МЕНЕДЖМЕНТ» до Одеської митниці в якому позивач просить суд:

визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 19.09.2022 №UA500500/2022/200226/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2022/000777;

визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 25.10.2022 №UA500500/2022/200273/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних комерційного призначення№UA500500/2022/001035;

визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 25.10.2022 №UA500500/2022/200276/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2022/001046;

визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 03.11.2022 №UA500500/2022/200303/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500500/2022/001101;

визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 17.11.2022 №UA500500/2022/200352/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2022/001209.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 19.09.2022 Товариством з обмеженою відповідальністю «Комплекс Інвестмент Менеджмент» (далі - ТОВ «КІМ», Позивач, покупець, декларант) до митного оформлення було подано митну декларацію № UA 500500/2022/033249, а також всі передбачені законодавством обов`язкові документи, митна вартість придбаного товару визначена Позивачем за основним методом, передбаченим Митним кодексом України, а саме за ціною договору. Проте, Відповідач відмовив - у митному оформленні товару за заявленою Позивачем митною вартістю та виніс оскаржуване рішення № UA500500/2022/200226/2 від 19.09.2022 р про коригування митної вартості, яким відмовив декларанту у митному оформленні товарів оскільки на думку митного органу митну вартість товарів не можна визначити шляхом послідовного використання методів зазначених у ст. 58,59,60,61,62,63 МКУ, у зв`язку з чим оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та картку відмови № UA500500/2022/000777, митну вартість товару Відповідачем визначено за резервним методом

Позивач не погодився із рішенням митного органу, але з метою випуску задекларованих товарів у вільний обіг на підставі положення ч. 7 ст. 55 Митного кодексу України подав до митного органу нову митну декларацію № UA500500/2022/0033520, в якій скоригував митну вартість товарів з урахуванням рішень митного органу, сплатив митні платежі та перерахував на депозитний рахунок державного Казначейства різницю між сумою митних платежів (гарантійне зобов`язання), обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, і сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом. Зазначаємо, відповідно до поданої митної декларації № UA500500/2022/033249 відповідно до платіжного доручення № 741 від 19 вересня 2022 року. Позивачем сплачено попередню плату за митне оформлення у розмірі 320 000,00 (триста двадцять тисяч) грн.. 00 коп. За результатами визначення митної вартості товару органами митного контролю донараховно, а Позивачем було сплачено донараховану суму у розмірі 127 500,00 (сто двадцять сім тисяч п`ятсот) грн.. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 746 від 19.09.2022 та 751 від 20.09.2022 р.

24.10.2022 Позивачем до митного оформлення було подано митну декларацію № UA 500500/2022/038684, № UA 500500/2022/038687, а також всі передбачені законодавством обов`язкові документи, митна вартість придбаного товару визначена Позивачем за основним методом, передбаченим Митним кодексом України, а саме за ціною договору. Проте, відповідач відмовив у митному оформленні товару за заявленою позивачем митною вартістю та виніс оскаржуване рішення UA500500/2022/200273/2 від 25.10.2022 р та оскаржуване рішення А500500/2022/200276/2 від 25.10.2022 р про коригування митної вартості та відмовив скаржнику у митному оформленні товарів оскільки на думку митного органу митну вартість товарів не можна визначити шляхом послідовного використання методів зазначених у ст. 58,59,60,61,62,63 МКУ, у зв`язку з чим оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та картки відмови №№ UA 500500/2022/001035, UA 500500/2022/001046, митну вартість товару відповідачем визначено за резервним методом

Позивач не погодився із рішенням митного органу, але з метою випуску задекларованих товарів у вільний обіг на підставі положення ч. 7 ст. 55 Митного кодексу України подав до митного органу нові митні декларації UA 500500/2022/038988, UA 500500/2022/038989 в яких скоригував митну вартість товарів з урахуванням рішень митного органу, сплатив митні платежі та перерахував на депозитний рахунок державного казначейства різницю між сумою митних платежів (гарантійне зобов`язання), обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, і сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом. Зазначаємо, відповідно до поданої митної декларації № UA 500500/2022/038684 ПДВ складае 218 976, 31 грн., мито 81 102, 34 грн. відповідно до платіжного доручення № 879 від 24 жовтня 2022 року Позивачем сплачено попередню плату за митне оформлення у розмірі 997 000,00 (дев`ятсот дев`яносто сім тисяч) грн.. 00 коп. (зазначена сума платіжного доручення включає в себе оплату попереднього митного оформлення також відповідно до митних декларацій UA 500500/2022/038687 від 24.10.2022 р) За результатами визначення митної вартості товару органами митного контролю, донараховно ПДВ у сумі 33052 грн. 84 коп. та мита у розмірі 12241 грн. 79 коп., що вбачається з графи « 47» та графи «подробиці розрахунків» митної декларації № UA 500500/2022/038988. Відповідно, Позивачем було сплачено донараховану загальну суму митних платежів у розмірі 45294 грн. 63 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 886 від 26.10.2022. Відповідно до поданої митної декларації № UA 500500/2022/038687 ПДВ складає 219195 грн. 39 коп., мито 81183 грн 48 коп., попередню оплату за митне оформлення здійснено -- відповідно до платіжного доручення № 879 від 24 жовтня 2022 року, загальна сума якого включає зазначені суми податків. За результатами визначення митної вартості товару органами митного контролю, донараховно ПДВ у розмірі 33641, 78 грн., мито у розмірі 12459,91 грн., що вбачається з графи « 47» та графи «подробиці розрахунків» митної декларації UA 500500/2022/038989 відповідно Позивачем було сплачено донараховану суму митних платежів у розмірі 46101 грн. 69 коп., у відповідності до платіжного доручення № 886 від 26.10.2022 р

02.11.2022 р Позивачем до митного оформлення було подано митну декларацію № UA 500500/2022/040107, а також всі передбачені законодавством обов`язкові документи, митна вартість придбаного товару визначена Позивачем за основним методом, передбаченим Митним кодексом України, а саме за ціною договору. Проте, відповідач відмовив у митному оформленні товару за заявленою позивачем митною вартістю та виніс оскаржуване рішення UA500500/2022/200303/2 від 03.11.2022 р про коригування митної вартості та відмовив скаржнику у митному оформленні товарів оскільки на думку митного органу митну вартість товарів не можна визначити шляхом послідовного використання методів зазначених у ст. 58,59,60,61,62,63 МКУ, у зв`язку з чим оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та картку відмови № UA 500500/2022/001101, митну вартість товару відповідачем визначено за резервним методом.

Позивач не погодився із рішенням митного органу, але з метою випуску задекларованих товарів у вільний обіг на підставі положення ч. 7 ст. 55 Митного кодексу України подав до митного органу нову митну декларацію № 22UA41U0, в якій скоригував митну вартість товарів з урахуванням рішень митного органу, сплатив митні платежі та перерахував на депозитний рахунок державного Казначейства різницю між сумою митних платежів (гарантійне зобов`язання), обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, і сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом. Зазначаємо, відповідно до поданої митної декларації № UA 500500/2022/040107 відповідно до платіжного доручення № 906 від 02 листопада 2022 року Позивачем сплачено попередню плату за митне оформлення у розмірі 302 100,00 (триста дві тисячі сто) грн 00 коп, при цьому ПДВ складає 175780, 06 грн та МИТО 65103, 73 грн. За результатами визначення митної вартості товару органами митного контролю, донараховно ПДВ у сумі 56733 грн. 11 коп., мита - 22956 грн. 81 коп., що вбачається з графи « 47» та графи «подробиці розрахунків» митної декларації №22UA41U0. Відповідно, Позивачем було сплачено донараховану суму у розмірі 79 689 грн. 92., що підтверджується платіжним дорученням № 907 від 03.11.2022

16.11.2022 р Позивачем до митного оформлення було подано митну декларацію 22UA 9212, а також всі передбачені законодавством обов`язкові документи, митна вартість придбаного товару визначена Позивачем за основним методом, передбаченим Митним кодексом України, а саме за ціною договору. Проте, відповідач відмовив у митному оформленні товару за заявленою позивачем митною вартістю та виніс оскаржуване рішення UA500500/2022/200352/2 від 17.11.2022 р про коригування митної вартості та відмовив скаржнику у митному оформленні товарів оскільки на думку митного органу митну вартість товарів не можна визначити шляхом послідовного використання методів зазначених у ст. 58,59,60,61,62,63 МКУ, зв`язку з чим оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та картку відмови № UA 500500/2022/001209, митну вартість товару відповідачем визначено за резервним методом.

Позивач не погодився із рішенням митного органу, але з метою випуску задекларованих товарів у вільний обіг на підставі положення ч. 7 ст. 55 Митного кодексу України подав до митного органу нову митну декларацію 22UA71U6, в якій скоригував митну вартість товарів з урахуванням рішень митного органу, сплатив митні платежі та перерахував на депозитний рахунок державного Казначейства різницю між сумою митних платежів (гарантійне зобов`язання). обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, і сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом. Зазначаємо, відповідно до поданої митної декларації 22UA92U2 відповідно до платіжного доручення № 944 від 15 листопада 2022 року та платіжного доручення № 948 від 16 листопада 2022 року Позивачем сплачено попередню плату за митне оформлення у розмірі 441000,00 грн., при цьому ПДВ складає 285108, 23 грн. та мито 105595, 64 грн. За результатами визначення митної вартості товару органами митного контролю, донараховно ПДВ у сумі 18194 грн. 11 коп., мита 7770 грн. 32 коп., що вбачається з графи « 47» та графи «подробиці розрахунків» митної декларації 22UA71U6. Відповідно, Позивачем було сплачено донараховану суму у розмірі 25 964,43 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 952 від 17.11.2022 (сума відповідно до зазначеного платіжного доручення 27000,00 грн.).

Враховуючи наведе, позивач вважає оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення протиправними, оскільки вони прийняті з порушенням зазначеного законом порядку, без дотримання основних принципів митного регулювання: законності та визнання рівності і правомірності інтересів усіх суб`єктів господарювання, Відповідач всупереч позиції ЄСПЛ не продемонстрував гнучкості при виборі норм чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини не дотримався вимог законодавства щодо застосування підходу, який був би найбільш сприятливим для Позивача, а відтак незаконні та необгрунтовані рішення підлягають скасуванню, у зв`язку із чим звернувся до суду з даним позовом.

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст. 262 КАС України.

17.03.2023 від Одеської митниці надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог та вважає, що адміністративний позов ТОВ «КОМПЛЕКС ІНВЕСТМЕНТ МЕНЕДЖМЕНТ» не підлягає задоволенню з наступних підстав. Пунктом 2 частини 2 статті 52 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI встановлено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Частиною 1 статті 53 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів визначений у частині другій статті 53 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI. Як свідчать фактичні обставини справи, декларантом позивача для здійснення митного оформлення товару до Одеської митниці подані митні декларації (МД) № UA500500/2022/033249 від 19.09.2022, № 22UA84U2 від 24.10.2022, № 22UA87U0 від 24.10.2022, № 22UA07U0 від 02.11.2022. Для підтвердження заявленої митної вартості товару разом з митними деклараціями (МД) № UA500500/2022/033249 від 19.09.2022, № 22UA84U2 від 24.10.2022, № 22UA87U0 від 24.10.2022, № 22UA07U0 від 02.11.2022 позивачем подані документи, які зазначені у графі 44 МД.

На виконання вимог статті 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митними деклараціями (МД): № UA500500/2022/033249 від 19.09.2022 встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2022/200226/2 від 19.09.2022, а саме: 1) відповідно до пп.в) п.2 ч.10 ст.58 Митного кодексу України (далі МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару; 2) для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Згідно наказу МФУ від 24.05.2012 № 599 до зазначених документів можуть належати: - рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; - банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка фактури; - калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. № 22UA84U2 від 24.10.2022 та № 22UA87U0 від 24.10.2022 встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у графі 33 Рішень про коригування митної вартості товарів № UA500500/2022/200273/2 від 25.10.2022 та № UA500500/2022/200276/2 від 25.10.2022, а саме: 1) відповідно до пп.в) п.2 ч.10 ст.58 Митного кодексу України (далі МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару; 2) в банківських платіжних документах зазначені інші інвойси ніж подані до митного оформлення; 3) для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Згідно наказу МФУ від 24.05.2012 № 599 до зазначених документів можуть належати: - рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; - банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка фактури; - калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. № 22UA07U0 від 02.11.2022 встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у графі 33 Рішень про коригування митної вартості товарів № UA500500/2022/200303/2 від 03.11.2022 та № UA500500/2022/200352/2 від 03.11.2022, а саме: 1) відповідно до пп.в) п.2 ч.10 ст.58 Митного кодексу України (далі МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно п.4 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 15.02.2021 № 19 ціна за товар включає упаковку та маркування товару. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару; 2) у банківському платіжному документі №26 наявне посилання на інвойс від 24.10.2022 №322031999, який не зазначений та не наданий до митного оформлення; 3) п.3 та п.5 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 15.02.2021 № 19 передбачена 20% передплата та 80% передплата перед завантаженням товару, однак передплата не надавалася; 4) в експортній декларації 22161900EX00001820 зазначена фактура TPS-EFatura Var 26.10.2022/58, даний документ не надавався до митного оформлення.

Таким чином, оскільки надані позивачем документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, зазначені обставини виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статі 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості.

На підставі ч.3 статті 53 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, п. 2.3 Правил заповнення декларації митної вартості, які затверджені наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599, Одеською митницею повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості.

Додатково декларантом було надано: (МД) № UA500500/2022/033249 від 19.09.2022 19.09.2022 декларантом було надано лист, в якому було повідомлено що всі документи які стосуються вантажу по ВМД № UA500500/2022/033249 вже надані та інші додаткові документи надаватися не будуть. (МД) № 22UA84U2 від 24.10.2022 Станом на 25.10.2022 декларантом було надано лист, в якому було повідомлено що всі документи які стосуються вантажу по ВМД № UA500500/2022/038684 вже надані та інші додаткові документи надаватися не будуть. (МД) № 22UA87U0 від 24.10.2022 Станом на 25.10.2022 декларантом було надано лист, в якому було повідомлено, що всі документи, які стосуються вантажу по ВМД № UA500500/2022/038687 вже надані та інші додаткові документи надаватися не будуть. (МД) № 22UA07U0 від 02.11.2022 04.08.2022 надано лист з переліком наданих документів та повідомлено, що більш документи надаватися не будуть. Декларантом не подано виписку з бухгалтерської документації та в експортній мд зазначені умови поставки FOB, в документах наданих до митного оформлення CIF. Таким чином вказані вище розбіжності усунені не були. Декларантом не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 МКУ.

Отже, оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці разом з митними деклараціями (МД) № UA500500/2022/033249 від 19.09.2022, № 22UA84U2 від 24.10.2022, № 22UA87U0 від 24.10.2022, № 22UA07U0 від 02.11.2022 містились розбіжності, та були відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, були підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

За допомогою інформації, отриманої за результатами здійснення митного контролю із зазначенням номерів відповідних митних декларацій, яка міститься у спеціалізованому програмно-інформаційному комплексі Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), АСМО «Інспектор» встановлено, що рівень митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим та становить: (МД) № UA500500/2022/033249 від 19.09.2022 по товару 1 становить 2,51 дол. США/кг. (МД від 04.07.2022 № UA408020/2022/21586) ніж заявлено декларантом 2,26 дол. США/кг.; по товару 2 становить 2,72 дол. США/кг. (МД від 08.09.2022 № UA408020/2022/37500) ніж заявлено декларантом 1,62 дол. США/кг.; по товару 3 становить 3,30 дол. США/кг. (МД від 02.09.2022 № UA100390/2022/405101) ніж заявлено декларантом 2,46 дол. США/кг. (МД) № 22UA84U2 від 24.10.2022 по товару 1 становить 2,7130 дол. США/кг. (МД від 28.09.2022 № UA500500/2022/34488) ніж заявлено декларантом 2,3320 дол. США/кг. (МД) № 22UA87U0 від 24.10.2022 по товар 1 становить 2,7183 дол. США/кг. (МД від 24.10.2022 № UA500500/2022/38685) ніж заявлено декларантом 2,3315 дол. США/кг. (МД) № 22UA07U0 від 02.11.2022 по товару 1 становить 2,718 дол. США/кг. (0.7663 шт.)(МД від 24.10.2022 № UA500500/2022/038685) ніж заявлено декларантом 2,36 дол. США/кг.; по товару 2 становить 2,51 дол. США/кг. (1,9926 шт.) (МД від 05.10.2022 № UA100360/2022/706148) ніж заявлено декларантом 1,5488 дол. США/кг.; по товару 3 становить 4,28 дол. США/кг. (0,9696 шт.) (МД від 29.10.2022 № UA100230/2022/618160) ніж заявлено декларантом 1,9459 дол. США/кг.

У зв`язку з вищевикладеним та у відповідності до ч.2 ст. 55 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI Одеською митницею прийняті рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2022/200226/2 від 19.09.2022, № UA500500/2022/200273/2 від 25.10.2022, № UA500500/2022/200276/2 від 25.10.2022, № UA500500/2022/200303/2 від 03.11.2022, № UA500500/2022/200352/2 від 03.11.2022.

У рішеннях про коригування митної вартості № UA500500/2022/200226/2 від 19.09.2022, № UA500500/2022/200273/2 від 25.10.2022, № UA500500/2022/200276/2 від 25.10.2022, № UA500500/2022/200303/2 від 03.11.2022, № UA500500/2022/200352/2 від 03.11.2022 наведено достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, також у цьому рішенні про коригування митної вартості визначені джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості, а саме: спеціалізовані програмно інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), у яких міститься інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю.

Таким чином, Одеська митниця під час здійснення контролю митної вартості товарів позивача та прийняття рішень про коригування митної вартості товару № UA500500/2022/200226/2 від 19.09.2022, № UA500500/2022/200273/2 від 25.10.2022, № UA500500/2022/200276/2 від 25.10.2022, № UA500500/2022/200303/2 від 03.11.2022, № UA500500/2022/200352/2 від 03.11.2022 та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500500/2022/000777, № UA500500/2022/001035, № UA500500/2022/001046, № UA500500/2022/001101, № UA500500/2022/001209 діяла у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушувала права та законні інтереси позивача, а тому відсутні підстави для задоволення адміністративного позову ТОВ «КОМПЛЕКС ІНВЕСТМЕНТ МЕНЕДЖМЕНТ».

24.03.2023 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив в якій вважає, що у відзиві Відповідач не надав доказів для спростування тверджень Позивача та аргументів стосовно суті позовних вимог. Висновки, викладені у відзиві с необґрунтованими, хибними, упередженими, такими, що не відповідають та суперечать нормам діючого митного законодавства з огляду на доводи, наведені як в позовній заяві, так і в відповіді на відзив на позовну заяву. Позивач підтверджує свою правову позицію та її обґрунтування, що викладені в позовній заяві та зазначає, що фактично відповідачем не надано жодних доказів порушення Позивачем норм діючого митного законодавства, суть відзиву зводиться до цитування норм чинного законодавства, пояснень щодо процедури проведення митним органом формально-логічного контролю та контролю із застосуванням системи управління ризиками, однак, доводи, факти та аргументи, наведені в позовній заяві жодним чином Відповідачем не спростовані.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив на позовну заяву та відповідь на відзив, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд встановив наступне: 15.02.2021 р між Товариством з обмеженою відповідальністю «Комплекс Інвестмент Менеджмент» (покупець) та GUROK PAZARLAMA VE TICARET A.S., Турція (Продавець) укладено зовнішньоекономічний Договір (Контракт) № 19 (далі за текстом Контракт), відповідно до умов якого продавець продає товар, а покупець купує товар і сплачує Його вартість. Товар відгружається партіями по заявкам покупця в кількості, асортименті, що узгоджується сторонами в проформах інвойсах та специфікаціях, доставка здійснюється на умовах FОВ (ІНКОТЕРМС 2020) Гемлик чи Ізміт, Стамбул чи Ізмір (Турція) або FCA (ІНКОТЕРМС 2020) Кютах`я (Ткреччина), або СРТ (ІНКОТЕРМС 2020) Одеса (Україна) чи будь-який інший порт в Турції, що вказаний продавцем. Продавець є виробником продукції, що поставляється на умовах Контракту, Покупець є дистриб`ютором товарів продавця.

На виконання умов укладеного Контракту Позивачем отримано товар, з метою здійснення митного оформлення якого Позивачем/декларантом подано митні декларації №№ UA 500500/2022/033249 від 19.09.2022 р.; UA 500500/2022/038684 та UA 500500/2022/038687 від 24.10.2022 р.; UA 500500/2022/040107 від 02.11.2022 р.; 22UA 9202 від 16.11.2022 р. в яких митну вартість товару визначено за основним (першим) методом ціною договору.

Позивач подав відповідачу вищезазначені декларації із документами, необхідними для митного оформлення; відповідачем за наслідками розгляду декларацій з документами були прийняті наступні рішення та картки відмови:

рішення про коригування митної вартості №UA500500/2022/200226/2 від 19.09.2022 року, картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2022/000777;

рішення про коригування митної вартості №UA500500/2022/200273/2 від 25.10.2022 року, картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2022/001035;

рішення про коригування митної вартості №UA500500/2022/200276/2 від 25.10.2022 року, картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2022/001046;

рішення про коригування митної вартості №UA500500/2022/200303/2 від 03.11.2022 року, картку відмови в прийнятті митної декларації митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2022/001101;

рішення про коригування митної вартості №UA500500/2022/200352/2 від 17.11.2022 року, картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2022/001209;

Суд встановив, що на виконання вимог договору продавцем здійснено поставку партії товару та з метою здійснення митного оформлення товару, декларантом до Одеської митниці Держмитслужби були подані митні декларації, в яких митну вартість товару було визначено за першим методом ціною товару, додавши на підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації митної вартості товару та обраного методу його визначення відповідні пакети документів.

За результатами визначення правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2022/200226/2 від 19.09.2022 року, а саме: відповідно до пп.в) п.2 ч. 10 ст.58 Митного кодексу України (далі МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару; для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Згідно наказу МФУ від 24.05.2012 № 599 до зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Згідно рішення про коригування митної вартості Митницею було проведено аналіз баз даних ПІК ДСМО «Інспектор» ЄАІС Держмитслужби та встановлено, що рівень митної вартості товарів є більшим товар 1 - становить 2,51 дол. США/кг. (МД від 04.07.2022 № UA408020/2022/21586) ніж заявлено декларантом 2.26 дол. США/кг. ; товар 2 становить 2,72 дол. США/кг. (МД від 08.09.2022 № UA408020/2022/37500) ніж заявлено декларантом 1,62 дол. США/кг.: товар 3 становить 3,30 дол. США/кг. (МД від 02.09.2022 № UA100390/2022/405101) ніж заявлено декларантом 2,46 дол. США/кг..

Також прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500500/2022/000777.

Суд зазначає, що відповідно до Класифікатора особливостей переміщення товарів через митний кордон України, у разі поставки товару у зворотній тарі у графі митної декларації « 37.Процедура» митної декларації має бути зазначено «ZZ32», в той час як у вказаній графі митної декларації позивачем зазначено «ZZ00» (тара не зворотна та її вартість входить у ціну товару), що свідчить про відсутність особливостей переміщення товару, визначених цим Класифікатором. При цьому, жодних спеціальних умов щодо пакування товару, інвойсами, наданими декларантом не передбачалось. Проте такі пояснення не були враховані відповідачем.

Надаючи оцінку доводам та запереченням сторін, суд виходить з умов контракту.

Так відповідно до п. 4.2. розділу 4 «Упаковка та маркування» Договору № 19 від 15.02.2021 р. вартість тари, упаковки, маркування включається у вартість товару. Зазначена умова договору узгоджена сторонами та не викликає сумніву чи додаткових роз`яснень. Відповідні підтверджуючі документи скаржником були надані. Щодо кожної партії товару, митному органу були надані пакувальні листи, за даними яких вбачається, що вартість упаковки входить у вартість товару, при завантаженні додатково товар не запаковувався.

З огляду на те, що умовами контракту не передбачено жодних спеціальних умов щодо пакування товару договором та інвойсами, та відповідачем не надано докази на спростування наведених позивачем обставин, суд доходить висновку, що позивачем доведено, що вартість пакування входить до вартості товару.

Стосовно зазначення відповідачем що для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Згідно наказу МФУ від 24.05.2012 № 599 до зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту, суд зазначає, що 16.06.2022 р між позивачем та продавцем до зовнішньоекономічного Контракту було укладено додаткову угоду б/н, у відповідності до якої пункт 1.3 Контракту викладено в новій редакції, зокрема, уточнено умови поставки товару у відповідності з умовами СРТ (ІНКОТЕРМС 2020). Відповідно до інвойсів, митних декларацій, а саме, у відповідності до графи 20 «умови поставки» зазначених митних декларацій, додаткової угоди б/н до зовнішньоекономічного Контракту товари надійшли на умовах поставки СРТ- Одеса.

Відповідно до Інкотермс-2020 СРТ ("Фрахт/перевезення оплачене до") означає, що Продавець передає товар перевізнику або іншій особі, номінованому продавцем, в узгодженому місці (якщо таке місце погоджено сторонами) і що продавець зобов`язаний укласти договір перевезення і нести витрати з перевезення, необхідні для доставки товару в узгоджене місце призначення.

Таким чином, поставка товару на умовах СРТ зобов`язує продавця укласти договір та сплатити фрахт/перевезення, необхідний для доставки товару до названого місця призначення.

Отже, наведене свідчить про те, що погоджуючи саме обрані умови поставки СРТ, Сторони виходили з того, що продажна ціна вже включає в себе вартість товару та транспортні витрати.

З урахуванням вказаного, поставка товару на умовах СРТ передбачає, що у фактурну вартість товару вже включені вартість товару та фрахт або транспортні витрати.

Відтак, додаткові витрати на транспортування товару позивач не поніс, жодних договорів з третіми особами позивач не укладав.

За результатами визначення правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2022/200273/2 від 25.10.2022 року, а саме: відповідно до пп.в) п.2 ч.10 ст.58 Митного кодексу Украни (далі МКУ) при визначенні митної вартості до шни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. 1) Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару; в банківських платіжних документах зазначені інші інвойс подані до митного оформлення;. для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ подаються транспорти (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Зідно наказу МФУ від 24.05.2012 № 599 до зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури, калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Згідно рішення про коригування митної вартості Митницею було проведено аналіз баз даних ПІК ДСМО «Інспектор» ЄАІС Держмитслужби та встановлено, що рівень митної вартості товарів є більшим товар 1 становить 2,7130 дол. США/кг. (МД від 28.09.2022 № UA500500/2022/34488) ніж заявлено декларантом 2,3320 дол.

Також прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500500/2022/001035.

Суд зазначає, що відповідно до Класифікатора особливостей переміщення товарів через митний кордон України, у разі поставки товару у зворотній тарі у графі митної декларації « 37.Процедура» митної декларації має бути зазначено «ZZ32», в той час як у вказаній графі митної декларації позивачем зазначено «ZZ00» (тара не зворотна та її вартість входить у ціну товару), що свідчить про відсутність особливостей переміщення товару, визначених цим Класифікатором. При цьому, жодних спеціальних умов щодо пакування товару, інвойсами, наданими декларантом не передбачалось. Проте такі пояснення не були враховані відповідачем.

Надаючи оцінку доводам та запереченням сторін, суд виходить з умов контракту.

Так відповідно до п. 4.2. розділу 4 «Упаковка та маркування» Договору № 19 від 15.02.2021 р. вартість тари, упаковки, маркування включається у вартість товару. Зазначена умова договору узгоджена сторонами та не викликає сумніву чи додаткових роз`яснень. Відповідні підтверджуючі документи скаржником були надані. Щодо кожної партії товару, митному органу були надані пакувальні листи, за даними яких вбачається, що вартість упаковки входить у вартість товару, при завантаженні додатково товар не запаковувався.

З огляду на те, що умовами контракту не передбачено жодних спеціальних умов щодо пакування товару договором та інвойсами, та відповідачем не надано докази на спростування наведених позивачем обставин, суд доходить висновку, що позивачем доведено, що вартість пакування входить до вартості товару.

Стосовно зазначення відповідачем що для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Згідно наказу МФУ від 24.05.2012 № 599 до зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту, суд зазначає, що 16.06.2022 р між позивачем та продавцем до зовнішньоекономічного Контракту було укладено додаткову угоду б/н, у відповідності до якої пункт 1.3 Контракту викладено в новій редакції, зокрема, уточнено умови поставки товару у відповідності з умовами СРТ (ІНКОТЕРМС 2020). Відповідно до інвойсів, митних декларацій, а саме, у відповідності до графи 20 «умови поставки» зазначених митних декларацій, додаткової угоди б/н до зовнішньоекономічного Контракту товари надійшли на умовах поставки СРТ- Одеса.

Відповідно до Інкотермс-2020 СРТ ("Фрахт/перевезення оплачене до") означає, що Продавець передає товар перевізнику або іншій особі, номінованому продавцем, в узгодженому місці (якщо таке місце погоджено сторонами) і що продавець зобов`язаний укласти договір перевезення і нести витрати з перевезення, необхідні для доставки товару в узгоджене місце призначення.

Таким чином, поставка товару на умовах СРТ зобов`язує продавця укласти договір та сплатити фрахт/перевезення, необхідний для доставки товару до названого місця призначення.

Отже, наведене свідчить про те, що погоджуючи саме обрані умови поставки СРТ, Сторони виходили з того, що продажна ціна вже включає в себе вартість товару та транспортні витрати.

З урахуванням вказаного, поставка товару на умовах СРТ передбачає, що у фактурну вартість товару вже включені вартість товару та фрахт або транспортні витрати.

Відтак, додаткові витрати на транспортування товару позивач не поніс, жодних договорів з третіми особами позивач не укладав.

Щодо доводів про те, що в банківських платіжних документах зазначені інші інвойс подані до митного оформлення, суд вважає, що вказане не може впливати на визначення ціни товару, оскільки відомості про умови оплати товару не повинні братися митним органом до уваги під час контролю за митною вартістю, а тому суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

Аналогічна позиція наведена у Постанові Верховного Суду від 12.03.2019 року по справі №803/3649/15.

За результатами визначення правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2022/200276/2 від 25.10.2022 року, а саме: відповідно до пп.в) п.2 ч.10 ст. 58 Митного кодексу Украни (далі МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням; проте, у наданих митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару; в банківських платіжних документах зазначені інші інвойси подані до митного оформлення; для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Згідно наказу МФУ від 24.05.2012 № 599 до зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури, калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Згідно рішення про коригування митної вартості Митницею було проведено аналіз баз даних ПІК ДСМО «Інспектор» ЄАІС Держмитслужби та встановлено, що рівень митної вартості товарів є більшим товар 1 становить 2,7183 дол. США/кг. (МД від 24.10.2022 № UA500500/2022/38685) ніж заявлено декларантом 2 3315 дол США/кг.

Також прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500500/2022/001046.

Суд зазначає, що відповідно до Класифікатора особливостей переміщення товарів через митний кордон України, у разі поставки товару у зворотній тарі у графі митної декларації « 37.Процедура» митної декларації має бути зазначено «ZZ32», в той час як у вказаній графі митної декларації позивачем зазначено «ZZ00» (тара не зворотна та її вартість входить у ціну товару), що свідчить про відсутність особливостей переміщення товару, визначених цим Класифікатором. При цьому, жодних спеціальних умов щодо пакування товару, інвойсами, наданими декларантом не передбачалось. Проте такі пояснення не були враховані відповідачем.

Надаючи оцінку доводам та запереченням сторін, суд виходить з умов контракту.

Так відповідно до п. 4.2. розділу 4 «Упаковка та маркування» Договору № 19 від 15.02.2021 р. вартість тари, упаковки, маркування включається у вартість товару. Зазначена умова договору узгоджена сторонами та не викликає сумніву чи додаткових роз`яснень. Відповідні підтверджуючі документи скаржником були надані. Щодо кожної партії товару, митному органу були надані пакувальні листи, за даними яких вбачається, що вартість упаковки входить у вартість товару, при завантаженні додатково товар не запаковувався.

З огляду на те, що умовами контракту не передбачено жодних спеціальних умов щодо пакування товару договором та інвойсами, та відповідачем не надано докази на спростування наведених позивачем обставин, суд доходить висновку, що позивачем доведено, що вартість пакування входить до вартості товару.

Стосовно зазначення відповідачем що для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Згідно наказу МФУ від 24.05.2012 № 599 до зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту, суд зазначає, що 16.06.2022 р між позивачем та продавцем до зовнішньоекономічного Контракту було укладено додаткову угоду б/н, у відповідності до якої пункт 1.3 Контракту викладено в новій редакції, зокрема, уточнено умови поставки товару у відповідності з умовами СРТ (ІНКОТЕРМС 2020). Відповідно до інвойсів, митних декларацій, а саме, у відповідності до графи 20 «умови поставки» зазначених митних декларацій, додаткової угоди б/н до зовнішньоекономічного Контракту товари надійшли на умовах поставки СРТ- Одеса.

Відповідно до Інкотермс-2020 СРТ ("Фрахт/перевезення оплачене до") означає, що Продавець передає товар перевізнику або іншій особі, номінованому продавцем, в узгодженому місці (якщо таке місце погоджено сторонами) і що продавець зобов`язаний укласти договір перевезення і нести витрати з перевезення, необхідні для доставки товару в узгоджене місце призначення.

Таким чином, поставка товару на умовах СРТ зобов`язує продавця укласти договір та сплатити фрахт/перевезення, необхідний для доставки товару до названого місця призначення.

Отже, наведене свідчить про те, що погоджуючи саме обрані умови поставки СРТ, Сторони виходили з того, що продажна ціна вже включає в себе вартість товару та транспортні витрати.

З урахуванням вказаного, поставка товару на умовах СРТ передбачає, що у фактурну вартість товару вже включені вартість товару та фрахт або транспортні витрати.

Відтак, додаткові витрати на транспортування товару позивач не поніс, жодних договорів з третіми особами позивач не укладав.

Щодо доводів про те, що в банківських платіжних документах зазначені інші інвойс подані до митного оформлення, суд вважає, що вказане не може впливати на визначення ціни товару, оскільки відомості про умови оплати товару не повинні братися митним органом до уваги під час контролю за митною вартістю, а тому суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

Аналогічна позиція наведена у Постанові Верховного Суду від 12.03.2019 року по справі №803/3649/15.

За результатами визначення правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2022/200303/2 від 03.11.2022 року, а саме: відповідно до пп.в) п.2 ч.10 ст.58 Митного кодексу України (далі МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Зідно п. 4 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 15.02.2021 № 19 ціна за товар включає упаковку та маркування товару. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару; у банківському платіжному документі №26 наявне посилання на інвойс від 24.10.2022 №322031999, який не зазначений та не наданий до митного оформлення; п.3 та п.5 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 15.02.2021 № 19 передбачена 20% передплата та 80% передплата перед завантаженням товару, однак передплата не надавалася; в експортній декларації 22161900EX00001820 зазначена фактура TPS-E-Fatura Var 26.10.2022/58, даний документ не надавався до митного оформлення.

Згідно рішення про коригування митної вартості Митницею було проведено аналіз баз даних ПІК ДСМО «Інспектор» ЄАІС Держмитслужби та встановлено, що рівень митної вартості товарів є більшим товар 1 - становить 2,718 дол. США/кг. (0.7663 шт.) (МД від 24.10.2022 № UA500500/2022/038685) ніж заявлено декларантом 2,36 дол. США/кг товар 2 - становить 2,51 дол. США/кг. (1,9926 шт.) (МД від 05.10.2022 № UA100360/2022/706148) ніж заявлено декларантом 1,5488 дол. США/кг. товар 3 - становить 4,28 дол. США/кг. (0,9696 шт.) (МД від 29.10.2022 № UA100230/2022/618160) ніж заявлено декларантом 1,9459 дол. США/кг.

Також прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500500/2022/001101.

Суд зазначає, що відповідно до Класифікатора особливостей переміщення товарів через митний кордон України, у разі поставки товару у зворотній тарі у графі митної декларації « 37.Процедура» митної декларації має бути зазначено «ZZ32», в той час як у вказаній графі митної декларації позивачем зазначено «ZZ00» (тара не зворотна та її вартість входить у ціну товару), що свідчить про відсутність особливостей переміщення товару, визначених цим Класифікатором. При цьому, жодних спеціальних умов щодо пакування товару, інвойсами, наданими декларантом не передбачалось. Проте такі пояснення не були враховані відповідачем.

Надаючи оцінку доводам та запереченням сторін, суд виходить з умов контракту.

Так відповідно до п. 4.2. розділу 4 «Упаковка та маркування» Договору № 19 від 15.02.2021 р. вартість тари, упаковки, маркування включається у вартість товару. Зазначена умова договору узгоджена сторонами та не викликає сумніву чи додаткових роз`яснень. Відповідні підтверджуючі документи скаржником були надані. Щодо кожної партії товару, митному органу були надані пакувальні листи, за даними яких вбачається, що вартість упаковки входить у вартість товару, при завантаженні додатково товар не запаковувався.

З огляду на те, що умовами контракту не передбачено жодних спеціальних умов щодо пакування товару договором та інвойсами, та відповідачем не надано докази на спростування наведених позивачем обставин, суд доходить висновку, що позивачем доведено, що вартість пакування входить до вартості товару.

Стосовно зазначення відповідачем що передплата не відповідає умовам контракту., суд зазначає, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. В свою чергу, умови термінів та розміри оплати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися митним органом до уваги під час контролю за митною вартістю, а тому суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

Аналогічна позиція наведена у Постанові Верховного Суду від 12.03.2019 року по справі №803/3649/15.

Крім того, суд вважає, що митна декларація країни відправлення не є первинним документом підтвердження митної вартості, позивач не відповідає за її заповнення.

За результатами визначення правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2022/200352/2 від 17.11.2022 року, а саме: відповідно до пп.в) п. 2 ч. 10 ст.58 Митного кодексу України (далі МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Зідно п.4 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 15.02.2021 № 19 ціна за товар включає упаковку та маркування товару. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару; у банківському платіжному документі №28 наявне посилання на інвойс але відсутній номер документу, внаслідок чого неможливо віднести його до цієї партії; п.3 та п.5 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 15.02.2021 № 19 передбачена 20% передплата та 80% передплата перед завантаженням товару, однак передплата не відповідає умовам контракту; в експортній декларації 22161900EX00001894 зазначена фактура TPS-E-Fatura Var 10.11.2022/419, даний документ не надавався до митного оформлення.

Згідно рішення про коригування митної вартості Митницею було проведено аналіз баз даних ПІК ДСМО «Інспектор» ЄАІС Держмитслужби та встановлено, що рівень митно вартості митного оформлення є більшим та становить по товару № 2-2,51 дол. США/кг нетто (МД від 03.11.2022 № UA500420/2022/005132) ніж заявлено декларантом 1,66дол. США/кг нетто. По товару № 3-2,71 дол. США/кг нетто (МД від 23.08.2022 № UA209140/2022/085788) ніж заявлено Декларантом 1,797 дол. США/кг нетто. По товару № 4-2,71 дол. США/кг нетто (МД від 27.09.2022 № UA408020/2022/042126) ніж заявлено декларантом 1,796дол. США/кг нетто.

Також прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500500/2022/001209.

Суд зазначає, що відповідно до Класифікатора особливостей переміщення товарів через митний кордон України, у разі поставки товару у зворотній тарі у графі митної декларації « 37.Процедура» митної декларації має бути зазначено «ZZ32», в той час як у вказаній графі митної декларації позивачем зазначено «ZZ00» (тара не зворотна та її вартість входить у ціну товару), що свідчить про відсутність особливостей переміщення товару, визначених цим Класифікатором. При цьому, жодних спеціальних умов щодо пакування товару, інвойсами, наданими декларантом не передбачалось. Проте такі пояснення не були враховані відповідачем.

Надаючи оцінку доводам та запереченням сторін, суд виходить з умов контракту.

Так відповідно до п. 4.2. розділу 4 «Упаковка та маркування» Договору № 19 від 15.02.2021 р. вартість тари, упаковки, маркування включається у вартість товару. Зазначена умова договору узгоджена сторонами та не викликає сумніву чи додаткових роз`яснень. Відповідні підтверджуючі документи скаржником були надані. Щодо кожної партії товару, митному органу були надані пакувальні листи, за даними яких вбачається, що вартість упаковки входить у вартість товару, при завантаженні додатково товар не запаковувався.

З огляду на те, що умовами контракту не передбачено жодних спеціальних умов щодо пакування товару договором та інвойсами, та відповідачем не надано докази на спростування наведених позивачем обставин, суд доходить висновку, що позивачем доведено, що вартість пакування входить до вартості товару.

Стосовно зазначення відповідачем що передплата не відповідає умовам контракту., суд зазначає, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. В свою чергу, умови термінів та розміри оплати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися митним органом до уваги під час контролю за митною вартістю, а тому суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

Аналогічна позиція наведена у Постанові Верховного Суду від 12.03.2019 року по справі №803/3649/15.

Крім того, суд вважає, що митна декларація країни відправлення не є первинним документом підтвердження митної вартості, позивач не відповідає за її заповнення.

Відповідно до положень ст. 49, 52 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів та зборів; подавати органу доходів та зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів та зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до вимог ст. 53 Митного кодексу України одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів та зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, а саме: декларацію митної вартості та документи що підтверджують числові значення складових митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт); інвойс; платіжні або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи; копія імпортної ліцензії; страхові документи, тощо.

У разі якщо зазначені документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності), зокрема, виписку з бухгалтерської документації; каталоги, прейскуранти (прас - листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; копію митної декларації країни відправлення; тощо.

Під час здійснення Одеською митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу відповідача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом за вищезазначеними митними деклараціями встановлено, що подані документи містять розбіжності.

Декларанту запропоновано відповідно до п. 3 ст. 53 Митного кодексу України для підтвердження заявленої митної вартості протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Згідно із ч.1 ст. 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Нормами статті 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із ч. 1 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Частинами 1, 2 ст. 52 МК України встановлено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: І) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Частиною 2 ст. 53 МК України встановлено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі- продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 53 МК України, у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію). Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Отже Митним кодексом передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Відповідно до ст. 54, 55 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів та зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування, яке має містити обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування, тощо.

Оскільки, на думку Митниці, подані позивачем разом з МД документи містили зазначені розбіжності, Одеською митницею складені картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення внаслідок прийняття рішення про коригування митної вартості товарів за резервним методом визначення митної вартості.

Згідно із ч.ч.1,2,5 ст. 54 МК України визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Відповідно до ч. 6 ст. 54 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно із ч. 1 ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1)основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); г) резервний.

Відповідно до ч. ч. 2, 3, 6, 8 ст. 57 МК України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Отже митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації,

Така правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 07.11.2018 року у справі № 826/18258/13-а, від 27.03.2020року у справі №540/2605/18, від 06.05.2020року у справі №140/1713/19, від 16.04.2021 року у справі №140/2000/19, від 22.07.2021 року у справі №540/1918/20, від 11.11.2021 року у справі №808/1411/17.

За приписами ч.3 ст. 53, ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 54. ст. 58 МК України митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Процедура витребування митним органом додаткових документів з урахуванням вимог чинного законодавства має визначені умови та послідовність - витребування додаткових документів має місце виключно з підстав існування у контролюючого органу обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів, зазначення які саме документи викликали сумнів та обґрунтування таких сумнівів. У свою чергу, митниця має вказати, які саме відомості у поданих документах викликають сумнів. Витребування додаткових документів за переліком встановленим у ч. З ст. 53 МК України можливе за умови зазначення митницею того, який саме документ є необхідним та які конкретно відомості такий документ має підтвердити. Тобто витребування всіх документів передбачених частиною З статті 53 МК України можливе за умови надання митницею пояснень щодо кожного з документів. Однак, винесене митним органом рішення про коригування митної вартості товарів не містить інформації щодо затребуваних митним органом документів та пояснень з приводу обставин, які можуть бути підтверджені даними документами.

Відповідно до ч. 10 ст. 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: 1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням; 2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті. Зазначені платежі можуть включати платежі, які стосуються прав на літературні та художні твори, винаходи, корисні моделі, промислові зразки, торговельні марки та інші об`єкти права інтелектуальної власності. Витрати на право відтворення (тиражування) оцінюваних товарів в Україні не повинні додаватися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.

Згідно із ч. 11 ст. 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті. До митної вартості не включаються нижчезазначені витрати або кошти за умови виділення їх з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, що документально підтверджені та які піддаються обчисленню: 1) плата за будівництво, спорудження, складення, технічне обслуговування або технічну допомогу, здійснені після ввезення імпортних товарів, таких як промислова установка, машини або обладнання; 2) витрати на транспортування після ввезення; 3) податки, які справляються в Україні.

Суд зазначає, що посилання митного органу на наявність інформації про іншу вартість подібного товару не є обґрунтованими, оскільки у даному випадку ТОВ «КОМПЛЕКС ІНВЕСТМЕНТ МЕНЕДЖМЕНТ» діяло на підставі Контракту, визначених в ньому умов та цін, що підтверджується наданими до митних декларацій документами. Відповідні умови контракту належним чином узгоджені між сторонами, тобто випливають із господарської діяльності позивача та його контрагента та їх домовленостей за контрактом.

Відповідно до Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, визначено обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості у графі зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі: Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень ст.ст. 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У рішенні про коригування заявленої митної вартості у разі використання митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен зазначити реквізити таких декларацій, а також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися органом доходів і зборів при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядного методу - за ціною щодо подібних (аналогічних) товарів. При обґрунтуванні неможливості застосування певних другорядних методів митний орган повинен конкретизувати підстави незастосування цих методів. Митний орган зобов`язаний навести у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод.

Суд зазначає, що відповідач при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу не зазначив в оскаржуваних рішеннях докладної інформації та джерел, які використовувалися контролюючим органом, при її визначенні, а саме: ним не було зазначено митна вартість якого товару бралася за основу, торгова марка, фактурна вартість, країна експорту цього товару, час експорту в Україну, виробник, маршрут транспортування товару та інші комерційні умови поставки.

У всіх рішеннях, які оскаржує позивач, відповідачем наведені номери та дати митних декларацій, з урахуванням відомостей яких відповідач дійшов висновку про заниженння задекларованої позивачем вартості товарів, однак вказані декларації не надані відповідачем, що унеможливлює їх оцінку судом на предмет належності, допустимості та достовірності за правилами ст.ст.72-79 КАС України.

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово виснував, що рішення про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України якщо містить не лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, а й порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод (постанова від 18.08.2021 року у справі №160/4944/19).

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Серед критеріїв /принципів/, які повинні застосовуватись суб`єктом владних повноважень при прийнятті ним рішень та вчиненні дій та якими керується адміністративний суд у разі оскарження таких рішень, дій, є, зокрема, критерій законності, відповідно до якого суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним, а рішення суб`єкта владних повноважень має прийматися обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, у спорах про оскарження акту індивідуальної дії суб`єкта владних повноважень, який стосується прав та обов`язків особи, суд при вирішенні справи має надати повну та об`єктивну правову оцінку такому акту.

Суд зазначає, що оскаржувані рішення Митниці не містять детальних характеристик товару, який брався за основу для коригування митної вартості, не містять країни експорту товару та інші комерційні умови поставки, що суперечить вимогам обґрунтованості, об`єктивності та неупередженості рішення суб`єкта владних повноважень.

Посилання відповідача в рішеннях про коригування митної вартості товару на відомості з баз даних ЄАІС Держмитслужби України не є доказом заниження митної вартості товарів в разі наявності у декларанта всіх документів, які підтверджують обґрунтованість заявленої митної вартості товару за ціною договору та не мають розбіжностей, які б не давали можливість визначити вартість товару за ціною договору.

Верховний Суд сформував правову позицію, зазначивши, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого Позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості. Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не встановлений. Також слід урахувати, що в ЄАІС ДПС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень із питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню (постанови Верховного Суду від 21.02.2018року у справі №820/17417/14, від 04.09.2018 року у справі №818/1186/17).

У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 МК України) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Тому саме лише зазначення у рішенні про коригування митної вартості товарів реквізитів раніше оформлених митних декларацій з вищим рівнем митної вартості товару не може вважатись належним підтвердженням обґрунтованості коригування митної вартості.

Проте ці декларації відповідачем не надані, що позбавляє суд можливості навіть перевірити ці докази на предмет їх належності та достовірності в контексті алгоритму визначення митної вартості за резервним методом.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціпи, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Отже, виключно у разі наявності розбіжностей у поданих декларантом до митного оформлення документах для підтвердження заявленої митної вартості товару, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані надати додатковий перелік документів.

Витребування митним органом таких документів може мати місце у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено тощо.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки саме з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

У постанові Верховного суду від 21.02.2020 року по справі №813/1229/16 суд дійшов висновку, що витребовуючи додаткові документи, Митниця зобов`язана зазначити конкретні обставини, які викликали сумніви у правильності визначення митної вартості, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Суд зазначає, що відповідач не надав доказів на підтвердження існування обґрунтованих сумнівів у правильності визначення митної вартості товару; неможливості перевірки числового значення митної вартості товарів на підставі поданих декларантом документів та пояснень, істотних недоліків при визначенні вартості товарів за ціною контракту.

Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

При цьому, як слідує зі змісту приписів частини третьої статті 318 МК України, митний контроль має передбачати виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

До того ж, відповідно до вимог частини сьомої статті 54 МК України, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Верховний суду постановах від 27.02.2019 року по справі№814/1647/16, від 06.03.2019року по справі №809/278/17, від 13.06.2019 року по справі №820/6315/15, від 21.01.2020 року по справі №813/2719/15) вказував, що висновок про те, що митна вартість товару документально не підтверджена, є недостатнім для витребування у декларанта додаткових документів та прийняття рішення про коригування митної вартості, без зазначення, при цьому, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, у чому полягає невідповідність даних або які розбіжності, наявні в поданих декларантом документах.

Відповідач, приймаючи рішення про коригування митної вартості імпортованого товару за резервним методом, не вказав, яким чином митна вартість товару визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, не навів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, не зазначила країну походження та рік виготовлення такого товару, його технічний стан, що є окремою підставою для скасуванні такого рішення та картки відмови (така правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 09.04.2020року по справі №826/4827/16).

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, однак відповідач не довів наявність розбіжностей в поданих документах, документи містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а також надавали можливість відповідачу визначити митну вартість товару, відповідач не мав підстав витребовувати у позивача додаткові документи та відмовляти у розмитненні товару позивачу за ціною контракту у зв`язку з їх відсутністю (неподанням).

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не доведено суду, що надані позивачем документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ст. 8 Митного кодексу України державна митна служба здійснюється на основі принципів, в тому числі, законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі, заохочення доброчесності, тощо.

Згідно з ч. 3 ст. 318 Митного кодексу України митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 54 Митного кодексу України у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Оскільки позивачем були надані для митного оформлення товару документи, необхідні для визначення його митної вартості, документи містять повну інформацію про митну вартість товару та її складові частини, не містять суттєвих розбіжностей, тощо, відмова відповідача у розмитненні товарів за митними деклараціями є неправомірною, оскаржувані картки відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та рішення про коригування митної вартості товарів є протиправними та підлягають скасуванню судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно із ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Будь-яких переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви у достовірності задекларованої митної вартості товару за ціною договору відповідачем не наведено та не надано.

Покликання відповідача на те, що подібний товар був оформлений за вищою митною вартістю суд не приймає до уваги, оскільки, відомості з інформаційної бази даних носять допоміжний інформаційних характер та не є безперечним доказом заниження митної вартості товарів в разі наявності у декларанта всіх документів, які підтверджують обґрунтованість заявленої митної вартості товару за ціною договору та не мають розбіжностей, які б не давали можливість визначити таку вартість товару.

Наявність у такій інформаційній системі даних про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не спричиняє наслідків у вигляді відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за другорядними методами, оскільки господарські операції випливають із принципу свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, тощо.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не доведено суду, що надані позивачем документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ст. 8 Митного кодексу України державна митна служба здійснюється на основі принципів, в тому числі, законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі, заохочення доброчесності, тощо.

Згідно з ч. 3 ст. 318 Митного кодексу України митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 54 Митного кодексу України у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Оскільки позивачем були надані для митного оформлення товару документи, необхідні для визначення його митної вартості, документи містять повну інформацію про митну вартість товару та її складові частини, не містять суттєвих розбіжностей, тощо, відмова відповідача у розмитненні товару за митними деклараціями є неправомірною, оскаржувані картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та рішення про коригування митної вартості товарів є протиправними та підлягають скасуванню судом.

Відповідачем законність оскаржуваних рішень та карток відмови не доведена та не обґрунтована, його доводи суд відхиляє з вищенаведених мотивів, а надані ним докази не спростовують те, що товар міг бути розмитнений за цінами контракту.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінивши надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПЛЕКС ІНВЕСТМЕНТ МЕНЕДЖМЕНТ» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 139, 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПЛЕКС ІНВЕСТМЕНТ МЕНЕДЖМЕНТ» (вул. Грушевського, 39, м.Одеса, 65031, ) до Одеської митниці (вул. Лип Івана та Юрія, 21-А, м.Одеса, 65078, код ЄДРПОУ ВП 44005631) про визнання протиправними та скасування рішень задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати:

рішення про коригування митної вартості №UA500500/2022/200035/2 від 27.01.2022 року, картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500500/2022/000062 від 27.01.2022 року Одеської митниці;

рішення про коригування митної вартості №UA500500/2022/200034/2 від 27.01.2022 року, картку відмовив прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2022/000061 від 27.01.2022 року Одеської митниці;

рішення про коригування митної вартості №UA500500/2022/200044/2 від 29.01.2022 року, картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 19.09.2022 №UA500500/2022/200226/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2022/000777;

визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 25.10.2022 №UA500500/2022/200273/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних комерційного призначення№UA500500/2022/001035;

визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 25.10.2022 №UA500500/2022/200276/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2022/001046;

визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 03.11.2022 №UA500500/2022/200303/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500500/2022/001101;

визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 17.11.2022 №UA500500/2022/200352/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2022/001209.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Одеської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПЛЕКС ІНВЕСТМЕНТ МЕНЕДЖМЕНТ» судовий збір в розмірі 13420 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи знаходження судді на лікарняному та у відпустці, повний текст рішення складено та підписано суддею 27.06.2023 року.

Суддя Д.К. Василяка