Справа № 131/785/22
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2023-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 131/785/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Олексієнко О.Ю.

Суддя-доповідач - Боровицький О. А.

27 червня 2023 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Шидловського В.Б. Курка О. П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Яремчук Л.С,

представника позивача: Защук В.В.,

представника відповідача: Порхун Л.М.,

свідка: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 01 лютого 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної міграційної служби України в особі Іллінецького сектору Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Іллінецького районного суду Вінницької області з позовом до Вінницької об`єднаної державної податкової інспекції Головного Управління Міністерства доходів і зборів у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 01 лютого 2023 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд задовольнити її.

Представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги позивача та просив суд залишити її без задоволення, а рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 01 лютого 2023 року - без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_2 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Горький (СРСР) та є громадянином російської федерації.

21.10.2019 позивачу видана посвідка на тимчасове проживання на підставі працевлаштування, що підтверджується посвідкою на тимчасове проживання № НОМЕР_1 , запис № 198, підстава видачі 04/04, дата видачі 21.10.2019, орган, що видав 8011, дата закінчення строку дії 13.08.2022.

23 серпня 2022 року головним спеціалістом Іллінецького сектору Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області Новодворською Оленою Григорівною складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МВН № 001818 відносно громадянина російської федерації ОСОБА_2 . На підставі вищевказаного протоколу головним спеціалістом Іллінецького сектору Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області Новодворською Оленою Григорівною відносно позивача винесено постанову серії ПН МВН № 001817 від 23.08.2022 року про накладення адміністративного стягнення за порушення ч. 3 ст. 3, ч. 3. ст.9 ЗУ «Про правовий статус іноземців та ОБГ» від 22.09.2011 р., п. 67 Порядку затвердженого постановою КМУ № 322 від 25.04.2018 р., відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2040,00 гривень.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Згідно ч. 1 ст. 203 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною нормою закону настає за порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, за недійсними документами або документами, термін дії яких закінчився, або працевлаштування без відповідного дозволу на це, якщо необхідність такого дозволу передбачено законодавством України, або недодержання встановленого порядку пересування і зміни місця проживання, або ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, неприбуття без поважних причин до визначеного місця навчання або працевлаштування після в`їзду в Україну у визначений строк, а так само порушення правил транзитного проїзду через територію України, крім порушень, передбачених частиною другою цієї статті.

За змістом ст.ст. 9, 33 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 26 Конституції України іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Статтею 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

В Конституції та Законі України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» вказано, що здійснення іноземцями своїх прав і свобод не повинно завдавати шкоди національним інтересам України, правам, свободам і законним інтересам її громадян та інших осіб, які проживають в Україні.

Іноземці зобов`язані поважати та додержуватися Конституції і законів України, шанувати традиції та звичаї народу України.

Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначає статус іноземців, які іммігрують в Україну на постійне проживання або для працевлаштування на певний строк, та іноземців, які тимчасово перебувають в Україні.

Статтею 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Статтею 4 Закону чітко визначені підстави для перебування іноземців та осіб без громадянства на території України.

Так, згідно ст. 17 Закону іноземцю або особі без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, може бути продовжено строк перебування (за наявності законних підстав).

Оформлення іноземцям та особам без громадянства посвідок на тимчасове або постійне проживання з здійснюється територіальними органами або підрозділами Державної міграційної служби України згідно з Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання затвердженим постановою КМУ №322 від 25.04.2018.

Згідно п. 19 вищенаведеного порядку у разі закінчення строку дії посвідки документи для її обміну можуть бути подані не пізніше ніж за 15 робочих днів до дати закінчення строку її дії. У такому випадку посвідка, що підлягає обміну, після прийому документів повертається особі та здається нею під час отримання нової посвідки.

Не зважаючи на вищенаведені норми закону та те, що порядок оформлення іноземцям та особам без громадянства посвідок на тимчасове або постійне проживання несе імперативний характер, доводи позову переважно ґрунтуються на існуванні певних перепон для позивача щодо виконання ним вимог зазначеного порядку отримання посвідки. При цьому, позивачем до суду не надано належних та допустимих доказів, які б спростовували обставини викладені в оскаржуваній постанові. Зокрема матеріали справи не містять жодного звернення ОСОБА_3 за період 25.02.2022 до 13.08.2022 до органів Державної міграційної служби України щодо вирішення питання оформлення ним посвідки на тимчасове проживання.

Крім того, посвідка на тимчасове проживання видана позивачу 21.10.2019 року на підставі працевлаштування, що підтверджується дозволом на застосування праці іноземців та осіб без громадянства строку дії 13.08.2022. При цьому, доказів продовження строку дії вказаного дозволу до суду також надано не було. Що також, вказує на пасивну поведінку позивача щодо належного дотримання законодавства України в частині оформлення іноземцям та особам без громадянства посвідок на тимчасове або постійне проживання.

Тому враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що у задоволенні позовних вимог громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, слід відмовити.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 01 лютого 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Шидловський В.Б. Курко О. П.