Справа № 520/9661/23
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2023-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

29 червня 2023 року № 520/9661/23

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шляхова О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба (вул. Сумська, буд. 77/79, м. Харків, 61023, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба, яка полягає у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні;

- зобов`язати Харківський національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час з 14.02.2020 по 31.03.2023.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач несвоєчасно сплачував належні при звільненні позивачеві суми, в тому числі на виконання судового рішення по справі № 520/16905/21. Відповідач здійснив остаточний розрахунок з позивачем 31.03.2023. Проте, відповідачем не був нарахований та виплачений середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. Позивач вважає вказану бездіяльність протиправною, у зв`язку з чим звернувся до суду.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду відкрито спрощене провадження у вказаній адміністративній справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву.

Представник відповідача подав відзив на позов, в якому посилався на те, що грошове забезпечення військовослужбовця не тотожне заробітній платі, отже він не має нести відповідальність за несвоєчасну сплату грошового забезпечення при звільненні позивача.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Статтею 258 КАС України визначено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 проходив службу у Харківському національному університеті Повітряних Сил імені Івана Кожедуба.

Витягом з наказу начальника Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба (по стройовій частині) №35 від 14.02.2020, позивач звільнений з Лав Збройних Сил у запас та виключений зі списків особового складу.

Вважаючи, що відповідач протиправно не виплачував усі належні йому види грошового забезпечення впродовж служби позивача, останній звернувся до суду.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07.02.2022 у справі №520/16905/21 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до Харківського національного університету Повітряних Сил ім. І. Кожедуба (м. Харків, вул. Сумська, 77/79) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Харківського національного університету Повітряних Сил імені І. Кожедуба, яка полягає у не виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.03.2018.

Зобов`язано Харківський національний університет Повітряних Сил імені І. Кожедуба розглянути питання нарахування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 01.03.2018, із врахуванням висновків суду.

У задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог відмовлено.

З банківської виписки позивача вбачається, що відповідачем 31.03.2023 на виконання рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07.02.2022 у справі №520/16905/21 виплачено позивачу присуджені суми у розмірі 39930,20 грн, тому відповідачем проведено повний розрахунок при звільненні 31.03.2023.

Водночас Харківський національний університет Повітряних Сил ім. І. Кожедуба не нарахував та не виплатив позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в період з 14.02.2020 по 31.03.2023 (по час повного розрахунку).

Позивач, вважаючи бездіяльність щодо ненарахування та невиплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні протиправною, звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Позивач вважає, що до спірних правовідносин мають застосовуватися приписи ст.ст. 116, 117 КЗпП України, оскільки нормами спеціального законодавства не врегульовано порядок виплати грошового забезпечення за час затримки розрахунку. У свою чергу, відповідач такі доводи вважає безпідставними, посилаючись на те, що невчасний розрахунок за не отриману індексацію грошового забезпечення, не може вважатись невчасним розрахунком по заробітній платі, оскільки до складу заробітної плати грошового забезпечення такі виплати не входять.

Питання виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України визначене Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Згідно частин 1-4 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять:

посадовий оклад;

оклад за військовим званням;

щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України. Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні, утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Разом з тим, Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постановою КМ України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим Наказом МО України 07.06.2018 № 260, які є спеціальними у спірних правовідносинах, не врегульовано питання щодо порядку виплати грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 07.05.2002 №8-рп/2002 (справа щодо підвідомчості актів про призначення або звільнення посадових осіб) при розгляді та вирішенні конкретних справ, пов`язаних із спорами щодо проходження публічної служби, адміністративний суд, встановивши відсутність у спеціальних нормативно-правових актах положень, якими врегульовано спірні правовідносини, може застосувати норми Кодексу Законів про працю України, у якому визначені основні трудові права працівників.

Таким чином, за загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовані спірні правовідносини.

Слід зауважити, що непоширення норм КЗпП України на військовослужбовців стосується саме порядку та умов визначення норм оплати праці (грошового забезпечення) та порядку вирішення спорів щодо оплати праці.

Питання ж відповідальності за затримку розрахунку при звільненні військовослужбовців (зокрема, затримку виплати як грошового забезпечення, так і затримку виплати коштів за період вимушеного прогулу на виконання рішення суду, одноразової грошової допомоги при звільненні, компенсації за невикористану відпустку, які не є складовими грошового забезпечення) не врегульовані положеннями спеціального законодавства, що регулює порядок, умови, склад, розміри виплати грошового забезпечення.

У той же час такі питання врегульовані Кодексом законів про працю України.

Так, ч. 1 ст. 47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно зі ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Відтак, враховуючи те, що спеціальним законодавством, яке регулює грошове забезпечення військовослужбовців, не врегульовано питання відповідальності роботодавця за невиплату або несвоєчасну виплату працівнику всіх належних сум, суд вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин норми статей 116 та 117 КЗпП України як такі, що є загальними та поширюються на правовідносини, які виникають під час звільнення зі служби у Збройних Силах України.

Вказане узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 30.01.2019 у справі № 805/4523/16-а, від 10.05.2019 у справі №805/416/16-а, від 31.10.2019 у справі №2340/4192/18 та від 20.05.2020 у справі № 816/1640/17.

Витягом з наказу начальника Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба (по стройовій частині) №35 від 14.02.2020, позивач звільнений з Лав Збройних Сил у запас та виключений зі списків особового складу.

Відповідно, безпосереднім роботодавцем позивача був Харківський національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба, а тому відповідальність, передбачена статтею 117 КЗпП України за не проведення розрахунку у день звільнення, має нести саме Харківський національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба.

З огляду на вказане, доводи відповідача, викладені у відзиві на позов є юридично хибними.

Щодо розміру стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд виходить з такого.

Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у постанові від 30.11.2020 по справі № 480/3105/19, зазначав що Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що статтею 117 КЗпП України механізм компенсації роботодавцем працівнику середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не передбачає чітких критеріїв встановлення справедливого та розумного балансу між інтересами звільненого працівника та його колишнього роботодавця.

Суд може зменшити розмір відшкодування, передбаченого статтею 117 КЗпП України, і таке зменшення має залежати від розміру недоплаченої суми (постанова Верховного Суду від 26.06.2019 по справі №761/9584/15-ц).

Зменшуючи розмір відшкодування, визначений відповідно до статті 117 КЗпП України, виходячи із середнього заробітку за час затримки роботодавцем розрахунку при звільненні, необхідно враховувати: розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, колективним договором, угодою чи трудовим договором; період затримки (прострочення) виплати такої заборгованості, а також те, з чим була пов`язана тривалість такого періоду з моменту порушення права працівника і до моменту його звернення з вимогою про стягнення відповідних сум; ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника; інші обставини справи, встановлені судом, зокрема, дії працівника та роботодавця у спірних правовідносинах, співмірність можливого розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні.

Порядок обчислення середньої заробітної плати затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок № 100).

Згідно з абзацом першим пункту 2 Порядку № 100 обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.

Абзацом третім пункту 2 Порядку № 100 передбачено, що у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Відповідно до абзацу першого пункту 8 Порядку № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Судовим розглядом встановлено, що при звільненні (14.02.2020) ОСОБА_1 відповідачем не виплачено суми перерахованого грошового забезпечення у розмірі 39930,20 грн.

Вказана сума фактично виплачена 31.03.2023.

Отже, вказані виплати сплачені позивачу поза межами строку, встановленого статтею 116 КЗпП України.

При визначенні розміру суми компенсації середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні позивача суд, з урахуванням правового висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 26.06.2019 по справі № 761/9584/15-ц, наводить такий розрахунок: "Так, з матеріалів справи вбачається, що позивачу, фактично нарахована заробітна плата за січень 2021 року та лютий 2021 року у розмірі по 16308,70 грн (оклад за військовим званням 1340 грн, посадовий оклад 4370,00 грн, надбавка за вислугу років 2569,50, НОПС 5381,68 грн., премія 2316,10 грн., індексація 331,42 грн.) та за березень 2020 у розмірі 5265,58 грн. (посадовий оклад 2414,29 грн, надбавка за ранг 171,43 грн., надбавка за вислугу держслужбовців 869,14 грн., премія 724,29 грн., надбавка за інтенсивність праці 1086,43 грн.)".

З наданого відповідачем до матеріалів справи довідки про доходи від 17.05.2023 №350/176/100712/677 вказано, загальна сума доходу за період грудня 2019 року по січень 2020 року становить 55926,23 грн.

Відповідно, середньоденний заробіток позивача складає 902,03 грн. (заробітна плата за грудень 2019 - січень 2020 року / 62 днів у грудні 2019 - січні 2020 року).

Загальний розмір виплати за рішенням суду, що були виплачені позивачу складають 39930,20 грн.

Отже, у зв`язку із затримкою виплати середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку складає 1029216,23 грн. (902,03 грн. (середньоденний розмір грошового забезпечення) х на 1141 дні (кількість днів затримки)).

З аналізу даних, розміщених на офіційному сайті Національного банку України, встановлено, що на дату звільнення позивача розмір облікової ставки НБ України становив 11 % річних. Враховуючи суму недоотриманих коштів 39930,20 грн., 11 % річних від цієї суми становитиме 4392,32 грн., тобто 12,03 грн. за день затримки розрахунку (4392,32:365). Враховуючи загальний період затримки розрахунку, що становить 1141 календарних днів, середній заробіток за затримку повного розрахунку при звільненні становитиме 13726,23 грн. (12,03 грн. х 1141).

Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення та визначених Великою Палатою Верховного Суду критеріїв, беручи до уваги розмір нарахованих та сплачених позивачу за рішеннями суду сум за період з 14.02.2020 по 31.03.2023, наявність спору в частині вказаних виплат, що мають періодичний характер, дату звільнення позивача та строк, у який позивач звернувся за отриманням недоплачених сум, суд вважає необхідним визначити суму відшкодування позивачу за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 13726,23 грн.

Оскільки, спір в межах справи стосувався не всієї суми, яку належало виплатити позивачу при звільненні, а лише її частини, та враховуючи, що розмір відповідальності відповідача підлягає визначенню з урахуванням визначених Верховним Судом критеріїв, відповідачем не допущено протиправної бездіяльності щодо ненарахування та невиплати відшкодування за час затримки розрахунку при звільненні, розмір якого має визначити суд.

Суд також зазначає, що з огляду на положення ст. 117 КЗпП України та наявність обов`язку суду визначати розмір належного до стягнення середнього розміру за час затримки розрахунку при звільненні, належним способом захисту прав позивача буде саме стягнення визначених судом сум середнього розміру за час затримки розрахунку при звільненні.

З урахуванням того, що суми, які суд визначає до стягнення на користь позивача, обраховані без віднімання податків та зборів, суд дійшов висновку, що належним способом захисту прав позивача є стягнення суми грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні з утриманням з присуджених сум податків та зборів та інших обов`язкових платежів, встановлених законодавством.

Згідно з частиною 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до приписів ст. 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 257-263, 295, 297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба (вул. Сумська, буд. 77/79, м. Харків, 61023, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Стягнути з Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба (вул. Сумська, буд. 77/79, м. Харків, 61023, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 14.02.2020 по 31.03.2023 у сумі 13726,23 грн. (тринадцять тисяч сімсот двадцять шість гривень 23 коп.), з утриманням з присуджених сум податків та зборів та інших обов`язкових платежів, встановлених законодавством.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба (вул. Сумська, буд. 77/79, м. Харків, 61023, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Шляхова О.М.