Справа № 380/3081/23
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/3081/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2023 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Львівської митниці, в якому просить:

- Визнати протиправним та скасувати наказ в.о. начальника Львівської митниці О. Шахрая від 19.01.2023 № 52-дс «Про застосування дисциплінарного стягнення»;

- стягнути судові витрати з відповідача.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач безпідставно застосував до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Висновки дисциплінарної комісії про вчинення позивачем дисциплінарного проступку обґрунтовуються безпідставними доводами, що державним інспектором відділу митного оформлення № 3 митного поста «Рава-Руська» ОСОБА_1 під час внесення інформації до ЄАІС про прибуття в ЗМК (зону митного контролю) транспортних засобів, які оформленні за митними деклараціями від 30.06.2022 №№ UA209180/2022/045995, UA209180/2022/045947, UA209180/2022/045946, UA209180/2022/045945, UA209180/2022/045944, UA209180/2022/045942, UA209180/2022/045941, UA209180/2022/045939 не встановлено фактичну дату та час надходження цих ТЗ в ЗМК, чим не дотримано вимог п. 3.12 розділу III Порядку виконання митних формальностей при здійсненні транзитних переміщень, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 09.10.2012 № 1066, що призвело до митного оформлення цих МД з порушенням вимог ч. 1 ст. 263 Митного кодексу України та, як наслідок, до неправомірного звільнення від сплати митних платежів відповідно до норм Закону України від 24.03.2022 № 2142-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану» на суму 818329,84 грн та вчинено дисциплінарний проступок, передбачений п. 5 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу».

Позивач вказує, що внесення інформації до ЄАІС про прибуття в ЗМК транспортних засобів, які оформленні за вищезазначеними митними деклараціями від 30.06.2022 було проведено відповідно до вимог Порядку виконання митних формальностей при здійсненні транзитних переміщень, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 09.10.2012 №1066 та відповідних документів, які свідчили про факт доставки даних транспортних засобів до ВМО №2 митного поста «Городок» Львівської митниці, а саме до митного оформлення надано перепустки про в`їзд транспортних засобів, в яких зазначена інформація про дату та час прибуття транспортних засобів у ЗМК відділу митного оформлення № 2 митного поста «Городок» Львівської митниці.

Позивач покликається на ч. 4 ст. 200 Митного кодексу України і наголошує, що митним законодавством не передбачено, що посадова особа митного органу повинна перевіряти чи пред`явлені товари та особисто при цьому здійснювати огляд цих товарів в зоні митного контролю (в місці доставки).

Стверджує, що спірний наказ прийнято за наслідками дисциплінарного провадження, в ході якого не було отримано пояснень позивача, що вказує на порушення порядку проведення розгляду подання про вчинення дисциплінарного правопорушення.

У додаткових поясненнях позивач додатково зазначає, що робоче місце позивача знаходиться за персональним комп`ютером, в окремому службовому приміщенні на 2 поверсі адмінбудівлі (а не на в`їзді в зону митного контролю в місці доставки), куди при надходженні у митницю призначення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, які переміщувалися внутрішнім транзитом, декларант подає два примірники витягу з електронної копії попередньої декларації або електронної попередньої декларації та наявні товаросупровідні документи на товари, транспортні засоби комерційного призначення з відмітками митниці відправлення.

Також, на своєму робочому місці позивач не мав доступу до журналу в`їзду/виїзду транспортних засобів в ЗМК та не мав доступу до відео з камер спостереження в`їзду на територію ТОВ ЛК «Захід ресурс».

Просить врахувати, що автомобілі, що переміщувались через митний кордон України за вказаними МД не переміщувались у вантажних відсіках комерційних транспортних засобів, контейнерах, цистернах, на які б посадова особа митниці відправлення на кордоні могла б накласти засоби забезпечення ідентифікації, а відтак перевірка засобів забезпечення ідентифікації не проводилась. Позивачем не здійснювався митний огляд товарів за відсутності на це підстав.

Вказані обставини відповідач не врахував, у зв`язку з чим безпідставно наклав на позивача дисциплінарне стягнення у вигляді догани, а тому наказ в.о. начальника Львівської митниці О. Шахрая від 19 січня 2023 року № 52-дс «Про застосування дисциплінарного стягнення» підлягає скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задоволити.

Відповідач щодо задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, у якому вказано, що відповідно до наказу Львівської митниці від 21.10.2022 №174 «Про проведення перевірки з окремих питань», проведена перевірка з метою з`ясування фактів, викладених у листі Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові від 13.10.2022 № 12-11-15708 вих-22 (вх. №34981/8.14-19 від 14.10.2022), про що складено відповідний Акт про результати перевірки з окремих питань від 11.11.2022 № 7.4-19/21/190/155 (далі Акт перевірки).

У висновках Акту перевірки встановлено, що під час внесення державним інспектором Стельмахом Павлом Івановичем інформації до ЄАІС про прибуття в ЗМК транспортних засобів, які оформленні за МД від 30.06.2022 №№ UA209180/2022/045995, UA209180/2022/045947, UA209180/2022/045946, UA209180/2022/045945, UA209180/2022/045944, UA209180/2022/045942, UA209180/2022/045941, UA209180/2022/045939, ним не встановлено фактичну дату та час надходження цих ТЗ в ЗМК, чим не дотримано вимог пункту 3.12 розділу ІІІ Порядку виконання митних формальностей при здійсненні транзитних переміщень, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 09.10.2012 № 1066, що призвело до митного оформлення цих МД з порушенням вимог частини першої статті 263 МК України та, як наслідок, до неправомірного звільнення від сплати митних платежів відповідно до норм Закону України від 24.03.2022 № 2142-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану» на суму 818329,84 грн.

Відповідач у висновках Акту перевірки покликається на відеозаписи камер відеоспестереження, якими установлено, що транспортні засоби згідно вказаних МД, заїжджали на територію ТОВ ЛК «Захід ресурс» та в зону митного контролю відділу митного оформлення № 2 митного поста «Городок» Львівської митниці 01.07.2022.

Зазначені дії мають ознаки дисциплінарного проступку передбаченого пунктом 5 частини 2 статті 65 Закону України «Про державну службу», а саме - невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

В обґрунтування своєї позиції відповідач вказує, що зазначені митні декларації мали бути відмовлені в митному оформленні по причині їх подання з порушенням вимог частини першої статті 263 МК України. Митні декларації на транспортні засоби, оформлені за вказаними в цьому пункті МД, мали бути подані до митного оформлення після 30.06.2022 без звільнення від сплати митних платежів відповідно до норм Закону України від 24.03.2022 № 2142-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану» з нарахуванням та сплатою митних платежів на загальних підставах згідно чинного на момент подання законодавства.

Під час розгляду дисциплінарної справи на засідання Дисциплінарної комісії 09.01.2023 ОСОБА_1 не прибув, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце засідання дисциплінарної комісії. ОСОБА_1 з приводу вище вказаного пояснень не надав, про що дисциплінарною комісією було складено акт про відмову від надання пояснень від 09.01.2023.

Відтак, наказ Львівської митниці 19.01.2023 №52-дс «Про застосування дисциплінарного стягнення» є законним та таким що винесений із дотриманням норм законодавства України.

Відповідач уважає вимоги позивача, викладені в позовній заяві необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. Наведену позицію підтримав представник відповідача в судовому засіданні.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою судді від 22 лютого 2023 року позовну заяву було залишено без руху.

Ухвалою суду від 20 березня 2023 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії документів, на підставі яких прийнято оскаржуваний наказ від 19 січня 2023 року за № 52-дс «Про застосування дисциплінарного стягнення» (в тому числі належним засвідчені копії матеріалів дисциплінарної справи).

В судовому засіданні 06.06.2023 ухвалою суду, яка занесена в протокол судового засідання постановлено прийняти рішення відповідно до ст. 258 та ч. 8 ст. 262 КАС України.

Суд заслухав пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності і встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Наказом Львівської митниці від 07.12.2022 №318-дс «Про порушення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 » порушено дисциплінарне провадження стосовно державного інспектора відділу митного оформлення №3 митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці Стельмаха Павла Івановича на підставі доповідної записки заступника начальника відділу проведення митного аудиту Львівської митниці від 17.11.2022 №7.4-19/21/194/159.

Відповідно до наказу Львівської митниці від 21.10.2022 №174 «Про проведення перевірки з окремих питань» із змінами, проведена перевірка з метою з`ясування обставин можливого недотримання посадовими особами відділів митного оформлення Львівської митниці вимог законодавства України та нормативно-правових актів при здійсненні митного контролю та оформлення товарів, транспортних засобів зазначених у листі Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові від 13.10.2022 № 12-11-15708 вих-22 (вх. №34981/8.14-19 від 14.10.2022), про що складено відповідний Акт про результати перевірки з окремих питань від 11.11.2022 № 7.4-19/21/190/155 (далі - Акт перевірки).

В ході перевірки встановлено, що під час внесення державним інспектором Стельмахом Павлом Івановичем інформації до ЄАІС про прибуття в ЗМК транспортних засобів, які оформленні за МД від 30.06.2022 №№ UA209180/2022/045995, UA209180/2022/045947, UA209180/2022/045946, UA209180/2022/045945, UA209180/2022/045944, UA209180/2022/045942, UA209180/2022/045941, UA209180/2022/045939, ним не встановлено фактичну дату та час надходження цих ТЗ в ЗМК, чим не дотримано вимог пункту 3.12 розділу ІІІ Порядку виконання митних формальностей при здійсненні транзитних переміщень, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 09.10.2012 № 1066, що призвело до митного оформлення цих МД з порушенням вимог частини першої статті 263 МК України та, як наслідок, до неправомірного звільнення від сплати митних платежів відповідно до норм Закону України від 24.03.2022 № 2142-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану» на суму 818329,84 грн.

У висновках Акту перевірки вказано, що транспортні засоби, оформлені за митними деклараціями від 30.06.2022 №№ UA209180/2022/045995, UA209180/2022/045947, UA209180/2022/045946, UA209180/2022/045945, UA209180/2022/045944, UA209180/2022/045942, UA209180/2022/045941, UA209180/2022/045939 доставлено в зону митного контролю ВМО №2 «Городок» після 30.06.2022, що свідчить про подання до митного оформлення цих декларацій усупереч вимог частини першої статті 263 Митного кодексу України, та, як наслідок, до неправомірного звільнення від сплати митних платежів відповідно до норм Закону України від 24.03.2022 № 2142-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану».

Зазначені митні декларації мали бути відмовлені в митному оформленні по причині їх подання з порушенням вимог частини першої статті 263 Митного кодексу України. Митні декларації на транспортні засоби оформлені за вказаними в цьому пункті МД, мали бути подані до митного оформлення після 30.06.2022 без звільнення від сплати митних платежів відповідно до норм Закону України від 24.03.2022 №2142-ХІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на періоді воєнного стану» з нарахуванням та сплатою митних платежів на загальних підставах згідно чинного на момент подання законодавства.

Вказані обставини слугували підставою для висновків про вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 5 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу», а саме невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень, що є дисциплінарним проступком, за вчинення якого, згідно частини третьої статті 66 згаданого Закону, такому державному службовцю може бути оголошено догану.

Наказом В.о. начальника Львівської митниці Шахрая О. від 19.01.2023 №52-дс «Про застосування дисциплінарного стягнення» до державного інспектора відділу митного оформлення №3 митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Не погоджуючись із даним наказом позивач звернувся до суду.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач не погоджується із накладенням дисциплінарного стягнення у вигляді догани, уважає оскаржуваний наказ протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд застосував наступні норми права.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 та ч. 6 ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Суд здійснює перевірку юридичної та фактичної обґрунтованості мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу оскаржених рішень крізь призму положень частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Аналізуючи оскаржене рішення, суд вказує, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, відповідно до частини другої статті 2 КАС України, має на увазі, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Правове становище посадових осіб митних органів визначається Митним кодексом України (далі МК України), а в частині, не врегульованій ним, - законодавством про державну службу та іншими актами законодавства України.

Статтями 2, 5-1 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) закріплено право громадян України на працю і гарантії держави в правовому захисті працездатним громадянам від незаконного звільнення.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначає Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (далі - Закон №889-VIII).

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону №889-VIII державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо: 1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів; 2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів; 3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг; 4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства; 5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням; 6) управління персоналом державних органів; 7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Згідно з частиною 1 статті 3 Закону №889-VIII, вказаний Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.

За змістом статті 8 Закону №889-VIII державний службовець зобов`язаний: 1) дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; 3) поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; 4) з повагою ставитися до державних символів України; 5) обов`язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов`язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації; 6) забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; 7) сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки та умови контракту про проходження державної служби (у разі укладення); 8) виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; 9) додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; 10) запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби; 11) постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності; 12) зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню; 13) надавати публічну інформацію в межах, визначених законом.

Державні службовці виконують також інші обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах, та контракті про проходження державної служби (у разі укладення).

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону №889-VIII державний службовець зобов`язаний виконувати накази (розпорядження), доручення керівника, видані в межах його повноважень, крім випадків, передбачених частиною 6 вказаної статті.

Згідно з частиною 1 статті 64 Закону №889-VIII за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених згаданим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому згаданим Законом.

Частиною 1 статті 65 Закону №889-VIII передбачено, що підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених згаданим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Одним з видів дисциплінарних проступків є невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень (пункт 5 частини 2 статті 65 Закону №889-VIII).

Згідно з положеннями частини 1 статті 66 Закону №889-VIII до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення:

1) зауваження;

2) догана;

3) попередження про неповну службову відповідність;

4) звільнення з посади державної служби.

У разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12 та 15 частини 2 статті 65 згаданого Закону, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.

Згідно з приписами частини 1 статті 67 Закону №889-VIII дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

Статтею 67 Закону №889-VIII передбачено обставини, що пом`якшують або обтяжують дисциплінарну відповідальність.

Рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення (частина 1 статті 77 Закону №889-VIII).

Спірне рішення про накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани прийняте у зв`язку зі вчиненням дисциплінарного проступку передбаченого пунктом 5 частини 2 статті 65 Закону України «Про державну службу», а саме: невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

Відповідач дійшов висновку, що під час внесення державним інспектором Стельмахом Павлом Івановичем інформації до ЄАІС про прибуття в ЗМК транспортних засобів, які оформленні за МД від 30.06.2022 №№ UA209180/2022/045995, UA209180/2022/045947, UA209180/2022/045946, UA209180/2022/045945, UA209180/2022/045944, UA209180/2022/045942, UA209180/2022/045941, UA209180/2022/045939, ним не встановлено фактичну дату та час надходження цих ТЗ в ЗМК, чим не дотримано вимог пункту 3.12 розділу ІІІ Порядку виконання митних формальностей при здійсненні транзитних переміщень, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 09.10.2012 № 1066, що призвело до митного оформлення цих МД з порушенням вимог частини першої статті 263 МК України та, як наслідок, до неправомірного звільнення від сплати митних платежів відповідно до норм Закону України від 24.03.2022 № 2142-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану».

Стосовно таких тверджень відповідача суд враховує наступне.

Відповідно до статті 326 МК України «Забезпечення ідентифікації товарів, транспортних засобів комерційного призначення, приміщень та інших місць під час здійснення митного контролю» передбачено:

1. До товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що перебувають під митним контролем, приміщень, де знаходяться товари, що підлягають митному контролю, або провадиться діяльність, контроль за якою покладено на митні органи, а також до приладів обліку енергоносіїв, електричної, теплової та інших видів енергії митними органами можуть застосовуватися засоби забезпечення ідентифікації.

2. Забезпечення ідентифікації здійснюється шляхом накладення митних забезпечень: одноразових номерних запірно-пломбових пристроїв, пломб, печаток, голографічних міток, нанесення цифрового, літерного чи іншого маркування, ідентифікаційних знаків, проставляння штампів, взяття проб і зразків, складання опису товарів, транспортних засобів комерційного призначення, креслень, масштабних зображень, виготовлення фотографій, ілюстрацій, використання товаросупровідної документації тощо. При цьому накладення одноразових номерних запірно-пломбових пристроїв, пломб, печаток на транспортні засоби комерційного призначення може здійснюватися без проведення митного огляду товарів, що переміщуються зазначеними транспортними засобами через митний кордон України, про що робиться відповідна відмітка в товаросупровідних документах.

Забезпечення ідентифікації може здійснюватися підприємством, що отримало дозвіл на застосування спеціального спрощення «самостійне накладення пломб спеціального типу», шляхом самостійного накладення таких пломб.

3. Крім засобів, визначених у частині другій цієї статті, для забезпечення ідентифікації товарів, що поміщуються у митний режим, можуть використовуватися маркування, у тому числі у вигляді мікро-або інших електронних пристроїв, або серійні номери, проставлені на товарах або їх частинах виробником, інші комерційні способи ідентифікації; експортні (імпортні) сертифікати; копії документів, на підставі яких митним органом було здійснено випуск товарів у попередній митний режим і які дають можливість однозначно ідентифікувати товари; інші подібні документи.

Алгоритм здійснення ідентифікації товарів, транспортних засобів у митниці призначення визначено п. 3.12 Порядку виконання митних формальностей при здійсненні транзитних переміщень, затвердженого наказом Мінфіну від 09.10.2012 №1066 (далі Порядок №1066).

Так, відповідно до п. 3.12 Порядку №1066 посадова особа митниці призначення:

- перевіряє цілісність та відповідність накладених на вантажний відсік комерційного транспортного засобу (вантажне місце), контейнер, цистерну, інше пристосування засобів забезпечення ідентифікації;

- проставляє у поданих товаросупровідних (товаротранспортних) документах з відмітками митниці відправлення ПМК;

- зазначає на витягу з електронної копії ПД або ЕПД (примірники перевізника та митниці призначення) дату та час надходження товарів, транспортних засобів комерційного призначення і завіряє цей запис особистим підписом та відбитком штампа ПМК;

- один примірник витягу з електронної копії ПД або ЕПД (примірник перевізника) та представлені товаросупровідні (товаротранспортні) документи повертає перевізнику або декларанту чи уповноваженій ним особі.

Відповідно до п. 3.13 Порядку №1066 після виконання дій, передбачених у пункті 3.12 цього розділу, уповноважена посадова особа митниці призначення невідкладно вносить до ЄАІС відмітку про дату та час прибуття товарів, заявлених у ПД або ЕПД.

Відповідно до п. 3.18 Порядку №1066, при надходженні у митницю призначення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, які переміщувалися прохідним транзитом, декларант, уповноважена ним особа або перевізник подає до митниці призначення примірники ПД або ЕПД (примірники перевізника та митниці призначення) та наявні товаросупровідні (товаротранспортні) документи на товари, транспортні засоби комерційного призначення з відмітками митниці відправлення. Посадові особи митниці призначення виконують митні формальності згідно з пунктами 4.5-4.9 розділу IV цього Порядку.

Статтею 322 МК України передбачено, що товари, які переміщуються через митний кордон України, транспортні засоби комерційного призначення, якими вони переміщуються через митний кордон України, пред`являються у незмінному стані для митного контролю, а документи на ці товари, транспортні засоби подаються митним органам у в місцях на митній території України, встановлених митними органами для здійснення митного контролю та митного оформлення, не пізніше ніж через гри години після прибуття зазначених товарів у визначене митними органами місце. Особа, яка доставила товари, транспортні засоби комерційного призначення у місце, визначене митними органами, зобов`язана повідомити про це відповідний митний орган у мінімально можливий строк, а в разі прибуття поза робочим часом, встановленим для митного органу, - у мінімально можливий строк після початку роботи цього органу.

Аналіз вказаної норми не дає визначення поняттю «пред`явлення товарів» та як повинно відбуватись пред`явлення товарів митному органу, а лише визначено такий обов`язок для декларанта (перевізника).

Також не визначають приписи МК України і того, яким чином посадова особа митного органу може пересвідчитись в тому, що товар пред`явлено, та лише визначено, що товари пред`являються для митного контролю, а документи на ці товари, транспортні засоби подаються митним органам у місцях на митній території України, встановлених митними органами для здійснення митного контролю та митного оформлення, і особа, яка доставила товари, транспортні засоби комерційного призначення у місце, визначене митними органами, зобов`язана повідомити про це відповідний митний орган (ст. 322 МК України).

Крім того, ч. 4 ст. 200 МК України передбачено, що у місці доставки товари і транспортні засоби пред`являються, а документи на них передаються митному органу у мінімально можливий строк після їх прибуття, а в разі прибуття поза робочим часом, встановленим для митного органу, - у мінімально можливий строк після початку роботи цього органу.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що внесення інформації до ЄАІС про прибуття в ЗМК транспортних засобів, які оформленні за вищезазначеними митними деклараціями від 30.06.2022 було проведено на підставі відповідних документів, які свідчили про факт доставки даних транспортних засобів до ВМО №2 митного поста «Городок» Львівської митниці, а саме до митного оформлення надано перепустки про в`їзд транспортних засобів, в яких зазначена інформація про дату та час прибуття транспортних засобів у ЗМК відділу митного оформлення № 2 митного поста «Городок» Львівської митниці.

Відтак, суд погоджується з доводами позивача, що проставлення відміток в ЄАІС про «умовне завершення переміщення товарів» 30.06.2022 свідчить про те, що саме 30.06.2022 у відділ митного оформлення №2 митного поста «Городок» Львівської митниці (митному органу в місці на митній території України, встановленому митним органом для здійснення митного контролю та митного оформлення) було подано документи на ці товари, транспортні засоби, і особа, яка доставляла ці товари у місце, визначене митними органами, повідомила про доставку товару цей митний орган.

В свою чергу, митним законодавством не передбачено, що посадова особа митного органу повинна перевіряти чи пред`явлені товари та особисто при цьому здійснювати огляд цих товарів в зоні митного контролю (в місці доставки).

Крім того слід звернути увагу, що робоче місце позивача знаходиться за персональним комп`ютером, в окремому службовому приміщенні відповідної адмінбудівлі (а не на в`їзді в зону митного контролю (в місці доставки)), куди згідно з пунктом 3.11 Порядку №1066 при надходженні у митницю призначення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, які переміщувалися внутрішнім транзитом, декларант, уповноважена ним особа або перевізник подає два примірники витягу з електронної копії попередньої декларації (ПД) або електронної попередньої декларації (РПД) (примірники перевізника та митниці призначення) та наявні товаросупровідні (товаротранспортні) документи на товари, транспортні засоби комерційного призначення з відмітками митниці відправлення.

Відповідач у висновках Акту перевірки покликається на відеозаписи камер відеоспестереження, якими установлено, що транспортні засоби згідно вказаних МД, заїжджали на територію ТОВ ЛК «Захід ресурс» та в зону митного контролю відділу митного оформлення № 2 митного поста «Городок» Львівської митниці 01.07.2022.

Водночас доказів того що, на своєму робочому місці позивач мав доступ до журналу в`їзду/виїзду транспортних засобів в ЗМК ВМО №2 митного поста «Городок» та мав доступ до відео з камер спостереження в`їзду на територію ТОВ ЛK «Захід ресурс» відповідач не надав, вказані обставини дисциплінарною комісією не досліджувалися.

Із урахуванням наведених правових норм та встановлених обставин суд висновує, що позивачем було дотримано приписи пункту 3.12. Порядку №1066 під час внесення інформації до ЄАІС про прибуття в ЗМК транспортних засобів, які оформленні за МД від 30.06.2022 №№ UA209180/2022/045995, UA209180/2022/045947, UA209180/2022/045946, UA209180/2022/045945, UA209180/2022/045944, UA209180/2022/045942, UA209180/2022/045941, UA209180/2022/045939.

Також суд зазначає, що згідно із пунктом 1.3 Порядку №1066 для забезпечення ідентифікації товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що помішуються у митний режим транзиту, можуть застосовуватися засоби, передбачені частинами другою і третьою статті 326 Митного кодексу України. Вказана норма є альтернативною.

Пунктом 1.4 Порядку №1066 передбачено, що засоби забезпечення ідентифікації накладаються безпосередньо на вантажний відсік транспортного засобу (ватажне місце) або контейнер, цистерну, інше пристосування, в яких безпосередньо перевозяться товари.

З даного приводу суд враховує доводи позивача про те, що автомобілі, що переміщувались через митний кордон України за митними деклараціями від 30.06.2022 №№ UA209180/2022/045995, UA209180/2022/045947, UA209180/2022/045946, UA209180/2022/045945, UA209180/2022/045944, UA209180/2022/045942, UA209180/2022/045941, UA209180/2022/045939, не переміщувались у вантажних відсіках комерційних транспортних засобів, контейнерах, цистернах на які б посадова особа митниці відправлення на кордоні могла б накласти засоби забезпечення ідентифікації та згідно з інформацією в Єдиній автоматизованій інформаційній системі митних органів ці товари переміщувались без накладення засобів забезпечення ідентифікації (митними органом відправлення на кордоні не накладались на товари засоби забезпечення ідентифікації). Тому, перевірка засобів забезпечення ідентифікації не проводилась.

Вказані обставини підтверджуються долученими до матеріалів справи доказами та не спростовані відповідачем.

Також, слід зазначити, що у випадку необхідності фізично оглянути (ідентифікувати) сам товар в зоні митного контролю (в місці доставки) необхідно здійснити таку форму митного контролю як митний огляд.

Позивачем не здійснювався митний огляд товарів, що оформлялись за вказаними вище митними деклараціями.

Згідно з ст. 318 МК України митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Статтею 320 МК України визначено, що форми та обсяги митного контролю обираються: 1) посадовими особами митних органів на підставі результатів застосування системи управління ризиками: та/або 2) автоматизованою системою управління ризиками.

Якщо автоматизованою системою управління ризиками або посадовою особою митного органу за результатами застосування системи управління ризиками не визначено необхідності проведення митного огляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митне оформлення та випуск цих товарів, транспортних засобів здійснюється без проведення їх митного огляду.

Згідно Класифікатору митних формальностей, що можуть бути визначені за результатами застосування системи управління ризиками від 23.04.2013 ідентифікація проводиться лише шляхом митного огляду (код 201-210).

Обґрунтовуючи свої заперечення відповідач покликається на ст. 326 МК України, яка передбачає право використовувати засоби для ідентифікації товарів, що підлягають розмитненню.

Частиною 3 ст. 326 МК України передбачено, що крім засобів, визначених у частині другій цієї статті, для забезпечення ідентифікації товарів, що поміщуються у митний режим, можуть використовуватися маркування, у тому числі у вигляді мікро- або інших електронних пристроїв, або серійні номери, проставлені на товарах або їх частинах виробником, інші комерційні способи ідентифікації; експортні (імпортні) сертифікати копії документів, на підставі яких митним органом було здійснено випуск товарів у попередній митний режим і які дають можливість однозначно ідентифікувати товари; інші подібні документи.

Відповідачем у свою чергу не доведено, що наданих декларантами документів не було достатньо для ідентифікації транспортних засобів.

Отже, позивач діяв з дотриманням вимог Порядку №1066, а тому, висновок відповідача про невиконання позивачем вимог пункту 3.12 розділу ІІІ Порядку №1066 є помилковим та передчасним.

Щодо доводів відповідача про подання до митного оформлення митних декларацій усупереч вимог частини першої статті 263 Митного кодексу України, та, як наслідок, до неправомірного звільнення від сплати митних платежів відповідно до норм Закону України від 24.03.2022 № 2142-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану», суд враховує наступне.

Законом України від 24.03.2022 №2142-IX (який набрав чинності 06.04.2022) Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану внесено до Податкового кодексу України такі зміни:

У розділі XX Перехідні положення: пункт 69 підрозділу 10 доповнено підпунктом 69.24 такого змісту: Тимчасово, з 1 квітня 2022 року на період дії воєнного стану на території України звільняються від оподаткування податком на додану вартість, акцизним податком операції з ввезення фізичними особами на митну територію України автомобілів легкових, кузовів до них, причепів та напівпричепів, мотоциклів, транспортних засобів, призначених для перевезення 10 осіб i більше, транспортних засобів для перевезення вантажів у митному режимі імпорту.

Також, згаданим Законом 2142-ІХ, згідно з його Прикінцевими та перехідними положеннями, внесено зміни до МК України у розділі XXI Прикінцеві та перехідні положення доповнено, зокрема, пунктом 9-11 такого змісту:

9-11. Установити, що тимчасово, на період з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану», але не раніше 1 квітня 2022 року, до припинення чи скасування воєнного стану на території України, пропуск та митне оформлення товарів, що ввозяться (пересилаються) на митну територію України для вільного обігу, здійснюється з урахуванням таких особливостей:

1) звільняються від оподаткування ввізним митом: автомобілі легкові, кузови до них, причепи та напівпричепи, мотоцикли, транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осіб i більше, транспортні засоби для перевезення вантажів, які ввозяться громадянами на митну територію України для вільного обігу.

01.07.2022 набрав чинності Закон України Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо перегляду окремих пільг з оподаткування від 21.06.2022 №2325-ІХ (далі Закон №2325-ІХ), згідно з яким внесено зміни до Податкового та Митного кодексів України відповідно до яких, зокрема з 01.07.2022 втратили чинність:

пункт 69.23 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення ПК України, абзац другий підпункту 1 та підпункти 2 та 4 пункту 911 розділу XXI Прикінцеві та перехідні положення МК України:,

пункти 69.24 та 69.25 підрозділу XX Перехідні положення ПК України та абзаци перший, третій та четвертий підпункту І пункту 911 розділу XXI Прикінцеві та перехідні положення МК України.

Відтак, з 00:00 01.07.2022 вказані пільги не застосовуються.

Матеріалами справи підтверджено, що митні декларації №№ UA209180/2022/045995, UA209180/2022/045947, UA209180/2022/045946, UA209180/2022/045945, UA209180/2022/045944, UA209180/2022/045942, UA209180/2022/045941, UA209180/2022/045939 отримані митним органом Львівською митницею 30.06.2022.

Згідно з частиною 1 статті 3 МК України при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, застосовуються виключно норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, чинні на день прийняття митної декларації митним органом України.

Відтак, встановлені судом обставини дають підстави для висновку, що позивачем правомірно здійснено митне оформлення за митними деклараціями від 30.06.2022 із застосуванням преференцій, які діяли на момент їх прийняття до митного оформлення, а саме 30.06.2022 та за відсутності підстав для відмови у митному оформленні товарів (транспортних засобів).

Щодо застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани, суд враховує наступне.

Аналіз наведених вище норм Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII, а саме частини 1 статті 65, пункту 5 частини 2 статті 65, частини 3 статті 66 вказує, що дисциплінарне стягнення - це передбачена законом міра примусу, що застосовується певним органом до працівника, який порушив трудову дисципліну, тобто вчинив дисциплінарний проступок. При цьому, для застосування дисциплінарного стягнення уповноваженому органу необхідно встановити наявність всіх елементів складу дисциплінарного проступку: об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта, суб`єктивної сторони, а також врахувати інші обставини, що мають значення (ступінь тяжкості, наявність шкоди, особу працівника, тощо).

Відповідач, застосовуючи до позивача дисциплінарне стягнення, зокрема виходив з того, що вчинення позивачем протиправних дій при здійсненні митних формальностей призвело до неправомірного звільнення від сплати митних платежів відповідно до норм Закону України від 24.03.2022 № 2142-ІХ на суму 818329,84 грн.

Слід зазначити, що відповідачем не доведено, що в діях позивача при здійсненні митних формальностей містилися ознаки суб`єктивної сторони складу дисциплінарного проступку, а саме вини. Жодних доказів які б підтверджували донарахування несплачених платежів за транспортними засобами, розмитнення яких здійснено позивачем, матеріали справи не містять.

Отже, суд констатує, що зазначене рішення відповідача про застосування до позивача дисциплінарного стягнення догани, прийнято без урахування дійсних обставин при проведенні дисциплінарного провадження, результати якого стали підставою для прийняття спірного наказу. Як наслідок відповідач дійшов помилкового висновку про наявність у діях позивача складу дисциплінарного проступку, і відповідно про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

Водночас суд відхиляє доводи позивача щодо порушення порядку проведення дисциплінарного провадження з підстав неотримання пояснень позивача. Так, матеріалами справи підтверджено, що на засідання дисциплінарної комісії 09.01.2023 ОСОБА_1 не прибув, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце засідання дисциплінарної комісії, пояснень не надав, про що дисциплінарною комісією було складено акт про відмову від надання пояснень від 09.01.2023.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Так, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд доходить переконання, що наказ в.о начальника Львівської митниці О. Шахрая від 19.01.2023 № 52-дс «Про застосування дисциплінарного стягнення» слід визнати протиправним та скасувати.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору. А решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно з пунктом 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову повністю.

Відповідно до пункту п`ятого частини першої статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (абзац перший частини 1 статті 139 КАС України).

Суд встановив, що при зверненні з цим позовом до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн. Оскільки позов задоволено у повному обсязі, то за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача належить стягнути 1073,60 грн сплаченого судового збору.

Докази понесення сторонами витрат, пов`язаних з розглядом справи, у матеріалах справи відсутні.

Керуючись ст. ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень, п.3 Розділу VI Прикінцевих положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування наказу - задоволити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ в.о начальника Львівської митниці О. Шахрая від 19 січня 2023 року № 52-дс «Про застосування дисциплінарного стягнення».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці (вул. Костюшка, 1, м. Львів, 79000, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» та п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» цього Кодексу.

Повне рішення складено 27.06.2023.

Суддя Клименко О.М.