Справа № 755/7899/23
Суддя: Виниченко Л. М.
Дата ухвалення: 2023-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №:755/7899/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" червня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді Виниченко Л.М.,

при секретарі Коваленко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу № 755/7899/23 за позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни,-

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 в особі представника Гришиної Т.А. звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із адміністративним позовом у якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Центрального міжрегіонального управління міграційної служби України в м. Києві та Київській області від 01.06.2023 про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зобов`язання його покинути територію України до 30.06.2023.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є громадянином Азербайджана, з 2013 року проживає в Україні, одружений на громадянці України ОСОБА_2 та має сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

01 червня 2023 року Центральним міжрегіональним управлінням Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області прийнято рішення про примусове повернення позивача до країни походження або третьої країни та зобов`язано його покинути територію України до 30.06.2023. Вказане рішення відповідача позивач вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки рішення ухвалено з грубим порушенням законодавства.

Вказано, що в порушення вимог закону рішення прийнято без участі позивача, не було йому вручено у вказаний законом строк і відповідно не було роз`яснено порядку його оскарження. У рішенні відсутній запис, що позивач відмовився від підпису, а також відсутні дані та підписи свідків. Рішення було отримано лише 09.06.2023 на вимогу адвоката Гришиної Т.А.

01.06.2023 головним спеціалістом ОСОБА_9 відносно позивача складено протокол серії ПР МКМ № 013162. На підставі протоколу заступником начальника ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області Петровим Д.В. складено постанову від 01.06.2023 серії ПН МКМ № 013117, якою на позивача накладено штраф у розмірі 5 100 грн. У постанові від 01.06.2023 серії ПН МКМ № 013117 вказано, що остання набирає законної сили 11.06.2023. Таким чином, на момент винесення оскаржуваного рішення від 01.06.2023 постанова про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 203 КУпАП законної сили не набрала, а тому не може вважатися такою, що має преюдиційне значення для ухвалення будь яких рішень щодо тих фактів, які нею встановлені.

Також зазначено, що позивач не був присутній при розгляді посадовою особою відповідача його адміністративної справи, а під час складання протоколу було порушено право позивача на правову допомогу. Перекладач, якого залучили, лише підписав протокол про притягнення до адміністративної відповідальності, переклад протоколу він не здійснював. У протокол не внесені пояснення позивача та докази, що ним надавались.

В спірному рішенні зазначені неправдиві дані щодо того, що позивач після того, як був звільнений з ПТПІ не виїхав з України. При цьому відповідач посилається на невиконання позивачем рішення від 27.08.2021 про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не пізніше 25.09.2021. В свою чергу, рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 07.02.2023 у справі №755/273/23 скасовано рішення ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області від 27.08.2021 про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 та рішення від 23.06.2021 № 190 про заборону в`їзду в Україну громадянину Азербайджанської Республіки ОСОБА_4 строком на 3 роки.

Позивач стверджує, що рішення від 27.08.2021 про примусове повернення, на яке посилається відповідач в оскаржуваному рішенні, було скасоване як протиправне, про що відповідачу було достеменно відомо, а тому рішення відповідача від 01.06.2023 про примусове повернення до країни походження або третьої країни гр. Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є протиправним та винесеним з грубим порушенням законодавства, а отже підлягає скасуванню.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 19.06.2023 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників судового розгляду в судове засідання та витребувано від Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області копію матеріалів на підставі яких відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було винесено рішення від 01.06.2023 про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 71-72).

28 червня 2023 року на адресу Дніпровського районного суду м. Києва через систему «Електронний суд» від відповідача Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області на виконання вимог ухвали суду надійшли копії документів на підставі яких було ухвалене спірне рішення.

Сторони в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про день, час там місце розгляду справи.

Представником позивача ОСОБА_1 до суду подано заяву про розгляд справи у її відсутності та у відсутності позивача, у заяві вказала, що позовні вимоги підтримує. Додатково зазначила, що ознайомившись з матеріалами наданими представником відповідача вважає не допустимим врахування письмових пояснень нібито наданих ОСОБА_5 01.06.2023, оскільки жодних пояснень позивачем такого змісту не надавалося. Зазначила, що позивачем навпаки надавалися пояснення про скасування судом рішення від 27.08.2021 та подачу ним позову до суду про оскарження рішення УДМС в Луганській області про визнання недійсною посвідки на тимчасове проживання в Україні, проте вказані пояснення не були зафіксовані працівниками відповідача. Працівниками відповідача позивачу було заборонено вести відео або звукозапис після затримання та доставки його у приміщення ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області.

Представником відповідача Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області Хоржевським Д.Е. до суду подано заяву про розгляд справи у відсутності представника Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області. В заяві вказав, що проти позовних вимог заперечує.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно вимог ч. 1 ст. 288 КАС України, позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Судом встановлено, що 01.06.2023 головним спеціалістом Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області Мардановим Р.Я. Огли відносно громадянина Азербайджану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено протокол серії ПР МКМ № 013162, відповідно до якого 01.06.2023 о 14 год. 00 хв. за адресою: м. Київ, ст. м. Героїв Дніпра виявлено громадянина Азербайджану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який порушив правила перебування іноземців на території України, а саме: проживання без документів на право проживання в Україні, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 203 КУпАП (а.с. 22 зв. - 23).

На підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 01.06.2023 заступником начальника ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області Петровим Д.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ПН МКМ № 013117 відносно громадянина Азербайджану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якій зазначено, що 01.06.2023 о 14 год. 00 хв. за адресою: м. Київ, ст. м. Героїв Дніпра виявлено громадянина Азербайджану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який порушив правила перебування іноземців на території України, а саме: проживання без документів на право проживання в Україні, чим порушив ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 203 КУпАП (а.с. 23 зв. - 24).

Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 5 100,00 грн.

01 червня 2023 року головним спеціалістом відділу протидії нелегальній міграції управління міграційного контролю, протидії нелегальній міграції та реадмісії ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області Безатосним В.В. за результатами розгляду матеріалів щодо громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалено рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зобов`язано покинути територію України у термін до 30.06.2023 (а.с. 15 зв. - 16).

Як убачається зі змісту даного рішення, що є предметом спору, 01.06.2023 працівниками ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області виявлений громадянин Азербайджанської Республіки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходився на території України з порушенням Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Іноземець прибув в Україну 26.07.2020 авіаційним транспортом через ПП «Бориспіль-D» до дружини гр. України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , шлюб з якою зареєстровано 20.04.2018.

27 серпня 2021 року за порушення правил перебування іноземцями на території України працівниками ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області іноземця притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП та прийнято рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни із зобов`язанням покинути Україну до 25.09.2021. В установлені терміни територію України іноземець не залишив.

08 вересня 2022 року працівниками ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області виявлено громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який незаконно перебував на території України, оскільки не виконав рішення про примусове повернення від 27.08.2021. Іноземця затримано в порядку ч. 2 ст. 263 КУпАП строком на 72 години та прийнято рішення про поміщення до Волинського ПТПІ.

ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області звернулося до Ківерцівського районного суду Волинської області з адміністративним позовом до громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про примусове видворення за межі України та затримання останнього з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з поміщенням до ПТПІ строком на 6 місяців.

09 вересня 2022 року Ківерцівський районний суд Волинської області відмовив у задоволенні адміністративного позову ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області у примусовому видворенні громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за межі території України та затримання громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з поміщенням до ПТПІ строком на 6 місяців.

Після звільнення з ПТПІ іноземець територію України не покинув.

За порушення правил перебування іноземних громадян на території України громадянин Азербайджанської Республіки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП (адміністративний протокол МКМ 013162 від 01.06.2023). Встановлені обставини, а саме: нелегальне становище, відсутність у громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підстав для подальшого перебування на території України свідчать про те, що ним порушені вимоги ст. ст. 4, 9, 15 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

За вимогами ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Порядок дій посадових осіб територіальних органів, територіальних підрозділів Державної міграційної служби України під час прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, їх документування та здійснення заходів з безпосереднього примусового повернення та примусового видворення за межі України визначає Інструкція про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23.04.2012 № 353/271/150 (далі - Інструкція).

Згідно з пунктом 4 розділу 1 Інструкції іноземці можуть бути примусово повернуті до країни походження чи третьої країни на підставі рішення органу ДМС або органу охорони державного кордону, або органу СБУ про примусове повернення чи примусово видворені на підставі винесеної за позовом цих органів/підрозділів постанови адміністративного суду про примусове видворення.

Відповідно до п. 5 розділу 1 Інструкції, підставами для прийняття рішення про примусове повернення іноземців до країни походження або третьої країни є: дії, що порушують законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства; дії, що суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку; якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України; затримання іноземців органами охорони державного кордону у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України.

Згідно норми ч. 3 ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку (ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»).

В`їзд в Україну та виїзд з України здійснюється: іноземців та осіб без громадянства - за паспортним документом за наявності відповідної візи, якщо інший порядок в`їзду та виїзду не встановлено законодавством чи міжнародним договором України (ст. 15 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»).

Реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в`їжджають в Україну, здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону. Правила щодо реєстрації іноземців та осіб без громадянства не поширюються на осіб, які з наміром визнання їх біженцями в Україні або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні чи отримання притулку або тимчасового захисту, незаконно перетнули державний кордон України. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції здійснює реєстрацію іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія закону про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту в Україні, лише за наявності одного з документів, що видаються таким особам відповідно до зазначеного закону (ст. 16 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»).

Положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство України з прикордонних питань про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення. Рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першій цієї статті, може супроводжуватися забороною щодо подальшого в`їзду в Україну строком на три роки. Строк заборони щодо подальшого в`їзду в Україну обчислюється з дня винесення такого рішення. Порядок виконання рішення про заборону щодо подальшого в`їзду в Україну визначає Кабінет Міністрів України

Нормою ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено вичерпний перелік обставин, за яких іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворенні або видані чи передані до країн, зокрема: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки. Також забороняється колективне примусове видворення іноземців та осіб без громадянства.

Мотивуючи заявлені позовні вимоги позивач вказує, що він не був присутній при розгляді посадовою особою відповідача його адміністративної справи, а під час складання протоколу було порушено право на правову допомогу; перекладач, якого залучили, лише підписав протокол про притягнення до адміністративної відповідальності, переклад протоколу не здійснювався. Вказує, що рішення від 27.08.2021 про примусове повернення, на яке посилається відповідач в своєму рішенні, було скасоване судом як протиправне, про що відповідачу було відомо, та на момент винесення оскаржуваного рішення від 01.06.2023 постанова про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 203 КУпАП законної сили не набрала, а тому не вона не може вважатися такою, що має преюдиційне значення для ухвалення будь яких рішень щодо тих фактів, які нею встановлені.

Надаючи оцінку наведеним доводам позивача, як на підставу для скасування спірного рішення, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень п. 2 розділу ІІ Інструкції про порядок про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, рішення про примусове повернення оголошується іноземцю протягом 72 годин з дати його ухвалення, за винятком випадків, коли місцезнаходження іноземця не встановлено, в присутності перекладача та/або законного представника (на вимогу особи) під підпис та обліковується посадовою особою органу ДМС, органу охорони державного кордону та органу СБУ, яка уповноважена складати документи для примусового повернення, у журналі обліку прийнятих рішень про примусове повернення та видворення з України іноземців та осіб без громадянства. У разі відмови іноземця від особистого підпису в рішенні про примусове повернення посадова особа робить про це запис у рішенні про примусове повернення в присутності двох свідків.

Як убачається з письмових пояснень від 01.06.2023 відібраних у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , головним спеціалістом відділу протидії нелегальній міграції Управління міграційного контролю протидії нелегальній міграції та реадмісії ОСОБА_7 , у цих поясненнях міститься підпис перекладача ОСОБА_8 , натомість відсутній підпис позивача ОСОБА_1 про його ознайомлення зі змістом ст. 63 Конституції України та підпис щодо засвідчення змісту наданих ним пояснень.

Зі змісту постанови серії ПН МКМ № 013117 від 01.06.2023, якою позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, убачається, що постанова також не містить підпису позивача про отримання ним копії такої постанови. В свою чергу, із копії оспорюваного рішення від 01.06.2023 убачається, що останнє містить підпис перекладача та відмітку про відмову від особистого підпису зроблену в присутності двох свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На переконання суду, з аналізу змісту документів на підставі яких Центральним міжрегіональним управлінням Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області ухвалено спірне рішення від 01.06.2023 про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , убачається що розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності відбувався у відсутності позивача ОСОБА_1 .

Крім цього, судом встановлено, що оскаржуване рішення відповідачем ухвалено одночасно із винесенням постанови про накладення адміністративного стягнення серії ПН МКМ № 013117 від 01.06.2023, якою позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП, яка в свою чергу і стала підставою для ухвалення спірного рішення. Натомість зі змісту такої постанови убачається, що вона набирає законної сили 11.06.2023.

Будь яких доказів від відповідача, які б могли спростувати доводи позивача викладені у позовній заяві суду не надано.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, а саме визнання протиправним та скасування рішення Центрального міжрегіонального управління міграційної служби України в м. Києві та Київській області від 01.06.2023 про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст. ст. 3, 19 Конституції України, Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», Інструкцією про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23.04.2012 року № 353/271/150, ст. ст. 1, 2, 5, 8-10, 77, 241-246, 250, 268, 269, 271, 286, 288 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області від 01 червня 2023 року про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, місцезнаходження: м. Київ, вул. Березняківська, 4-А, ідентифікаційний .

Суддя