Справа № 280/6939/22
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2023-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 червня 2023 року м. Дніпросправа № 280/6939/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),

суддів: Чередниченка В.Є., Іванова С.М.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.02.2023р. у справі №280/6939/22
за позовом:ОСОБА_1
до: про:Військової частини НОМЕР_1 зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

08.12.2022р. ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Плужник М.В., звернувся за допомогою системи «Електронний суд» до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити певні дії / а.с. 1-4/.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 13.12.2022р. у справі №280/6939/22 позовну заяву залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви /а.с. 27/.

На виконання вимог вищезазначеної ухвали позивачем було усунено недоліки позовної заяви /а.с. 29/, і ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 02.01.2023р. за вищезазначеним позовом відкрито провадження в адміністративній справі №280/6939/22 та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження /а.с. 36/.

Позивач, посилаючись у адміністративному позові на те, що він проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 , наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по строковій частині) №16 від 21.01.2019р. його було звільнено з військової служби та виключено із списків особового складу, після звільнення він дізнався що відповідачем за період з 01.12.2015р. по 28.02.2018р. індексація щодо грошового забезпечення не нараховувалась та не виплачувалась, у зв`язку з чим він звернувся до суду, за рішенням суду позовні вимоги задоволено та зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015р. по 28.02.2018р., розрахунок за цим рішенням суду відповідачем було здійснено 17.11.2022р., а тому позивач вважає, що відповідачем не було здійснено розрахунок при звільненні а тому просив суд:

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні з 21.01.2019р. по день фактичної виплати (17.11.2022р.) шляхом множення середньоденного (годинного ) заробітку на число робочих днів/годин виходячи з двох місячного грошового забезпечення перед звільненням;

- стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3500грн.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 10.02.2023р. у справі №280/6939/22 адміністративний позов задоволено частково; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток (грошове забезпечення) за час затримки розрахунку при звільненні за період з 22.01.2019р. по 17.11.2022р. включно; визначено спосіб виконання рішення: при нарахуванні ОСОБА_1 середнього заробітку (грошового забезпечення) за час затримки розрахунку при звільненні за період з 22.01.2019р. по 17.11.2022р. включно Військовій частині НОМЕР_1 врахувати розмір середнього заробітку (грошового забезпечення) ОСОБА_1 , виплачену заборгованість у сумі 56401,03грн. на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26.07.2022р. у справі №280/474/22, істотність цієї частки порівняно із середнім заробітком (грошовим забезпеченням) ОСОБА_1 , за період шість місяців; в іншій частині позовної заяви відмовлено; стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 1500 грн. /а.с. 47-49/ (суддя Прасов О.О.)

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції від 10.02.2023р., у даній справі, 24.04.2023р. подав за допомогою поштового зв`язку безпосередньо до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.02.2023р. у справі №280/6939/22, яка зареєстрована судом апеляційної інстанції 01.05.2023р. /а.с. 55-57/, з застосуванням системи автоматизованого розподілу справи між суддями Третього апеляційного адміністративного суду визначено колегію суддів, що розглядає справу у складі: головуючий (доповідач) - суддя Коршун А.О., судді Панченко О.М., Чередниченко В.Є. / а.с. 62/.

Апеляційна скарга обґрунтована відсутністю підстав, які передбачають право на отримання компенсації за затримку виплати заробітної плати, що мала місце після того. як її сума була встановлена судом .

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 02.05.2023р. з метою забезпечення апеляційного розгляду апеляційної скарги Військової частини НОМЕР_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.02.2023р. у справі №280/6939/22 з суду першої інстанції витребувано матеріали адміністративної справи №280/6939/22 /а.с. 63/, які надійшли до суду апеляційної інстанції 16.05.2023р. /а.с. 65/.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 19.05.2023р. у справі №280/6939/22 поновлено Військовій частині НОМЕР_1 строк апеляційного оскарження рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12.02.2023р. у справі №280/6939/22, апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.02.2023р. у даній справі залишено без руху та заявнику апеляційної скарги надано строк на усунення недоліків апеляційної скарги /а.с. 66/.

Відповідачем на виконання вимог вищезазначеної ухвали суду від 19.05.2023р. у встановлений судом строк недоліки апеляційної скарги було усунуто /а.с. 69/.

У зв`язку з тим, що суддя Панченко О.М., яка входить до складу колегії суддів, що розглядає справу №280/6939/22, відрахована зі штату Третього апеляційного адміністративного суду на підставі подання заяви про відставку здійснено заміну складу колегії суддів у судовій справі №280/6939/22 відповідно до положення про автоматизовану систему документообігу суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу у справі №280/6939/22від 09.06.2023р. визначено склад колегії суддів Третього апеляційного адміністративного суду: головуючий суддя Коршун А.О., судді Іванов С.М., Чередниченко В.Є. /а.с. 75/.

Ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 09.06.2023р. у справі №280/6939/22 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.02.2023р. у справі №280/6939/22 у даній справі /а.с. 76/ і розгляд апеляційної скарги призначено в порядку письмового провадження з 27.06.2023р. /а.с. 77/, про що судом було повідомлено учасників справи відповідно до діючого законодавства /а.с. 79/.

Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Під час розгляду цієї адміністративної справи, судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційний судом, що позивача у справі ОСОБА_1 відповідно до наказу Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №16 від 21.01.2019р. сержанта військової служби за контрактом. звільнено з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту у запас за ч.5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», виключено з 21.01.2019р. із списків особового складу військової частини, всіх видів забезпечення та направлено до Шевченківського районного військового комісаріату м. Запоріжжя для зарахування на військовий облік/а.с.7/.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 26.07.2022р. у справі №280/474/22 зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015р. по 28.02.2018р. із застосуванням базового місяця січень 2008р. /а.с. 17-21/, рішення набрало законної сили 22.09.2022р. /а.с.14-16/.

Позивач, зазначає про те, що на виконання вищезазначеного рішення суду відповідачем здійснено нарахування в розмірі 56401,03грн., яке було фактично виплачено 17.11.2022р., а тому вважає, що відповідачем не було нараховано та виплачено йому середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, чим порушено його права і тому звернувся до суду.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що нормами спеціального законодавства не врегульовано питання відповідальності за затримку розрахунку при звільненні військовослужбовців з військової служби, тому за загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Відповідно до ч.1 ст.47 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган у будь-якому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відповідно до ч.1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

З аналізу зазначених законодавчих норм убачається, що умовами застосування частини першої статті 117 КЗпП України є невиплата належних звільненому працівникові сум у відповідні строки, вина власника або уповноваженого ним органу у невиплаті зазначених сум та відсутність спору про розмір таких сум. При дотриманні наведених умов підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При цьому, за правовою позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 26 лютого 2020 року у справі № 821/1083/17 під «належними звільненому працівникові сумами» необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право станом на дату звільнення згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем (заробітна плата, компенсація за невикористані дні відпустки, вихідна допомога тощо).

Відповідно до ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

З урахуванням того, що непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме - виплата працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, у позивача наявне право на отримання відшкодування за затримку виплати грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки на підставі статті 117 КЗпП України.

Зважаючи на наявні у справі докази щодо проведення із позивачем остаточного розрахунку при звільненні 17.11.2022р., виплата середнього заробітку за весь час затримки має бути здійснена саме до цієї дати.

Оскільки, відповідачем проведено фактичний розрахунок з позивачем у зв`язку з його звільненням поза межами строку, встановленого ст.116 КЗпП України, а тому позивач має право на виплату середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку на підставі положень статті 117 КЗпП України.

Таким чином позивач має право на виплату середнього заробітку за період з 22.01.2019р. по 17.11.2022р.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано вийшов за межі позовних вимог та визначив спосіб виконання рішення суду відповідно до якого: при нарахуванні позивачу середнього заробітку (грошового забезпечення) за час затримки розрахунку при звільненні за період з 22.01.2019р. по 17.11.2022р. включно врахувати розмір середнього заробітку (грошового забезпечення), виплачену заборгованість у сумі 56401,03грн. на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26.07.2022р. у справі №280/474/22, істотність цієї частки порівняно із середнім заробітком (грошовим забезпеченням), за період шість місяців.

Щодо правомірності ухвалення судом першої інстанції у цій справі про стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1500 грн., колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Положеннями ч.7 ст. 139 КАС України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Вирішуючи вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, враховуючи не значну складність цієї справи, час який був витрачений адвокатом на підготовку процесуальних документів, обсяг виконаних робіт, колегія суддів вважає, що з урахування предмету спору, судом першої інстанції обґрунтовано стягнув з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1500грн., а в стягненні решти суми витрат обґрунтовано відмовив.

З огляду на вищенаведене колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної справи, та застосовано до правовідносин, які виникли між сторонами у даній справі норми матеріального права, які регулюють саме ці правовідносини і ухвалено законне рішення про часткове задоволення позовних вимог, а враховуючи, що під час апеляційного розгляду даної справи порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права, які б потягли за собою скасування чи зміну оскаржуваного судового рішення, не було встановлено, тому колегія суддів вважає за необхідне рішення суду першої інстанції від 10.02.2023р. у даній адміністративній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення норм матеріального та процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 311,315,316,321,322 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.02.2023р. у справі №280/6939/22 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у строки та в порядку, які встановлені ст. ст. 329,331 КАС України.

Повний текст виготовлено та підписано 27.06.2023р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов