Справа № 160/11968/22
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2023-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 червня 2023 року м. Дніпросправа № 160/11968/22

Головуючий суддя І інстанції Кадникова Г.В.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Іванова С.М. (доповідач),

суддів: Чередниченка В.Є., Шальєвої В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.11.2022 в адміністративній справі №160/11968/22 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі - ДПП, відповідач) від 12.07.2022 року № 405 про притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника командира взводу №1 роти №4 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 22.07.2022 року № 932 о/с про звільнення зі служби в поліції заступника командира взводу №1 роти №4 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 ;

- поновити позивача на посаді заступника командира взводу № 1 роти №4 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Депатраменту патрульної поліції Національної поліції України з 22 липня 2022 року;

- стягнути за рахунок державних асигнувань відповідача на користь позивача, середній заробіток з усіма видами грошового забезпечення (в тому числі премія), які були визначені на день звільнення, за час вимушеного прогулу за період з моменту звільнення, а саме: 22 липня 2022 року;

- допустити до негайного виконання рішення в частині поновлення на роботі та виплати заробітної плати.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.12.2022 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 було відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати вищезазначене рішення, як незаконне та прийняти нову постанову про задоволення адміністративного позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що при звільненні відповідач не провів належного службового розслідування, порушив вимоги ч. ч. 1, 10 ст. 14 Дисциплінарного статуту та п.п. 1, 4 розділу 5 Порядку (не було зібрано й перевірено відомостей про обставини, що мають значення для справи, не прийнято до уваги, що поліцейський 28.05.2022 року в ході виконання службових обов`язків отримала тілесні ушкодження, які за свою природою відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (акт судово- медичного дослідження (обстеження) № 1555 від 30.06.2022 року), не було встановлено обставин, що пом`якшують відповідальність поліцейського.

Департаментом патрульної поліції було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на обґрунтованість висновків суду першої інстанції, останній просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як було встановлено судом першої інстанції, позивач проходила службу на посаді заступника командира взводу №1 роти №4 батальйону №2 УПП в Дніпропетровській області ДПП.

Наказом ДПП № 932 о/с від 22.07.2022 заступника командира взводу № 1 роти № 4 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 відповідно до п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) звільнено зі служби в поліції.

Підставою для звільнення позивача став наказ ДПП від 12.07.2022 року №405 Про застосування до працівника УПП в Дніпропетровській області ДПП дисциплінарного стягнення, який було видано за результатами службового розслідування, проведеного на підставі наказу ДПП від 30.05.2022 року №666 Про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків за фактом порушення позивачем службової дисципліни, що мало місце 29.05.2022 року.

Не погодившись з правомірністю прийняття спірних наказів, позивач звернулась до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що спірні накази були прийняті відповідачем у відповідності з приписами чинного законодавства, що свідчить про відсутність підстав для їх скасування.

Суд апеляційної інстанції погоджєуться з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Статтею 1 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Приписам ч.ч. 1, 2 ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» (далі - Дисциплінарний статут Національної поліції України) службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Відповідно до ст. 11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Згідно ст. 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 13, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Приписами ч.ч. 1-3, 7 ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України встановлено, що у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Процедура проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування, визначена Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 року № 893 (далі - Порядок № 893).

Згідно п. 1 розділу ІІ Порядку № 893, службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до п. 1, 13 розділу V Порядку № 893, проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інші особи можуть надавати усні чи письмові пояснення з приводу відомих їм відомостей про діяння, що стало підставою для призначення службового розслідування.

Зі змісту зазначених правових приписів вбачається, що недотримання працівником Національної поліції службової дисципліни, неналежне виконання обов`язків поліцейського, має наслідком вчинення ним дисциплінарного проступку та можливості подальшого притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності. При цьому, обставини дисциплінарного проступку мають встановлюватись під час службового розслідування.

Як свідчать встановлені обставини справи, підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та прийняття спірних наказів були висновки відповідача щодо порушення позивачем вимог пунктів 1, 6, 10 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту, п.1 ч.1 ст.18 Закону України Про Національну поліцію та підпункту 6 п.10 розділу І Інструкції, що полягає у залишенні 29.05.2022 року табельної вогнепальної зброї Форт-17 зі спорядженим бойовими набоями (14 одиниць) магазином в рукоятці без нагляду, що могло в свою чергу, призвести до настання негативних наслідків у вигляді заволодіння нею сторонніми особами та/або неможливості належного виконання обов`язків поліцейського, визначених ст.ст.18, 23 Закону України Про Національну поліцію, а також завдань, покладених на поліцейських в умовах правового режиму воєнного стану з метою забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації.

Встановивши зміст спірних правовідносин, колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 6 п.10 розділу І Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої наказом МВС від 01.02.2016 року №70 (далі Інструкція № 70), категорично забороняється залишати табельну вогнепальну зброю без нагляду.

Пунктом 1 розділу ІV Інструкції №70, встановлено, що вогнепальна зброя та боєприпаси до неї видаються поліцейському під його особисту відповідальність, який зобов`язаний берегти і підтримувати в належному стані передану йому в користування вогнепальну зброю (боєприпаси) та обачливо поводитися з нею (ними) відповідно до вимог Інструкції.

Пункти 3 та 4 цього ж розділу Інструкції №70 визначають, що у однострої необхідно пістолет носити в кобурі з пістолетним ремінцем на надійно застебнутому поясному ремені, при цьому кобура повинна знаходитися спереду, з лівого або правого боку; автомат носити на автоматному ремені в положенні «на плечі», «на грудях», «на ремні», «за спиною». У цивільному одязі зброю необхідно носити на спеціальному спорядженні з дотриманням заходів запобігання її випаданню або витягуванню іншими особами.

Згідно зі ст.ст.17, 65 Конституції України, ст.24 Закону України Про Національну поліцію, Законом України Про правовий режим воєнного стану, Указом президента України від 24.02.2022 року №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні особовий склад органів поліції, крім реалізації основних повноважень поліції, реалізує додаткові повноваження шляхом участі у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану з метою забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і струмування збройної агресії Російської Федерації.

Отже, на поліцейських покладається обов`язок по здійсненню постійного нагляду за виданою йому зброєю.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , згідно Журналу інструктажів з питань дотримання заходів безпеки при поводженні зі зброєю (розпочато 29.09.2021 р.) під №10 - 24.02.2022 пройшла цільовий інструктаж, про що у відповідній графі проставила особистий підпис. З 24.02.2022 зброя видана позивачу на постійне носіння на час воєнного стану.

Отже, починаючи з 24.02.2022 року вогнепальна зброя постійно перебувала у володінні позивача та на останню покладався обов`язок по здійсненню постійного нагляду за нею.

Зі змісту акту службового розслідування вбачається, що 29.05.2022 під час несення служби в складі наряду поліцейськими роти №1 батальйону №4 УПП в Дніпропетровській області близько 16:00 год. на службовий планшет отримано виклик «виявлення боєприпасів, зброї, вибухівки» за адресою: АДРЕСА_1 (адреса збігається з адресою проживання позивача). Прибувши на місце, поліцейськими виявлено автомобіль Ford Focus, номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , червоного кольору, вікна якого були опущені, а двері не зачинені, що, в свою чергу, могло призвести до проникнення до авто та/або заволодіння ним чи речами в салоні сторонніми особами. Під час візуального огляду на передньому правому крилі, передніх та задніх правих дверцятах та на задньому правому крилі було виявлено сліди, характерні причетності авто до дорожньо-транспортної пригоди.

Також, в салоні транспортного засобу було знайдено предмети, а саме: на передньому лівому килимку (в ногах водія) було виявлено предмет, схожий на пістолет Форт-17, без кобури, з серійним номером, з магазином в рукоятці та спеціальний засіб ГК-73. Під час перевірки серійного номеру через відділ чергової служби УПП в Дніпропетровській області ДПП було встановлено, що пістолет з таким серійним номером закріплений за заступником командира взводу №1 роти №4 батальйону №2 УПП в Дніпропетровській області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 . За даним фактом проінформовано її безпосередніх керівників, один з яких прибув на місце і в його присутності за вказівкою керівництва УПП, зважаючи на обставини, що склалися (позивач не відповідала на телефонні дзвінки безпосереднього керівника, її місцезнаходження було невідоме, за адресою проживання: АДРЕСА_2 двері ніхто не відчиняв), з метою недопущення незаконного заволодіння сторонніми особами майном ДПП (зокрема, табельною вогнепальною зброєю пістолет Форт-17 з магазином в рукоятці, та спецзасіб ГК-73) та інших негативних наслідків, вказані речі було передано до кімнати зберігання зброї УПП. На місці події залишились керівники позивача, які вживали заходи для встановлення її місцезнаходження. Через деякій час ОСОБА_1 підійшла до зазначеного транспортного засобу, перевірила його на предмет наявності особистих речей, зачинила своїми ключами. При цьому, опитані працівники поліції пояснили, що позивач не висловила жодних претензій до їх дій та визнала факт залишення зброї без нагляду. Відеофіксація події проводилась на нагрудні портативні відеореєстратори №471029 та №473340.

З наданих відповідачем відеозаписів з нагрудних камер поліцейських видно, що дійсно 29.05.2022 року було виявлено належний позивачу транспорнтий засіб Ford Focus, державний номер НОМЕР_1 , який мав загальну доступність (були відчинені вікна та була відчинена сама машина) в якій перебувала зброя, бронижелети та спеціальні засоби (дубинки).

Наведені обставини також підтверджуються письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Згідно довідки УПП в Дніпрпетровській області від 13.06.2022 року, 29.05.2022 року під час несення служби у добовому наряді в кімнаті зберігання зброї, старшому лейтенанту поліції ОСОБА_6 , близько 17:00, командир роти № 1 батальйону № 4 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_5 здав табельну вогнепальну зброю «Форт -17», один магазин споряджений 14 набоями, яка закріплена за заступником командира взводу № 1 роти № 4 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшим лейтеннатом поліції ОСОБА_1 .

Отже, за результатом аналізу наведених обставин справи вбачається підтвердженим факт залишення позивачем без нагляду закріпленої за останньою табельної вогнепальної зброї, що є грубим порушенням вимог Закону України «Про Національну поліцію» та Інструкції № 70.

При цьому, з пояснень позивача, відображених як в адміністративному позові, так і в апеляційній скарзі, видно, що остання не наводить жодних пояснень та доводів, які б спростовували сам факт залишення виданої табельної зброї без нагляду та, як наслідок, вчинення останньою наведеного дисциплінарного правопорушення.

Що стосується посилань позивача на те, що відповідачем не було зібрано й перевірено відомостей про обставини, що мають значення для справи, не прийнято до уваги, що поліцейська 28.05.2022 року в ході виконання службових обов`язків отримала тілесні ушкодження, які за свою природою відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (акт судово-медичного дослідження (обстеження) № 1555 від 30.06.2022 року), то колегія суддів апеляційної інстанції вважає їх безпідставними, оскільки позивачем не було наведено причинно-наслідкового зв`язку між вказаними обставинами та допущеним останньою дисциплінарним правопорушенням.

Відносно посилань позивача на те, що відповідачем протиправно не було встановлено обставин, що пом`якшують відповідальність поліцейського, то колегія суддів апеляційної інстанції вважає їх безпідставними, оскільки визначення наявності/відсутності пом`якшуючих обставин відображено в акті службового розслідування.

В свою чергу, пояснень, які б визначали обставини, що мають враховуватись, як такі, що пом`якшують відповідальність, позивачем наведено не було.

Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що спірні накази про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності були прийняті відповідачем у відповідності з приписами чинного законодавства, що свідчить про відсутність підстав для їх скасування.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.11.2022 в адміністративній справі №160/11968/22 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко

суддя В.А. Шальєва