Справа № 160/6368/23
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2023-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 червня 2023 року Справа № 160/6368/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
31 березня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про не зарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком №1 на підземних роботах періоди роботи: з 28.10.1992 року по 01.01.1994 року, з 19.10.2003 року по 20.06.2004 року, з 12.10.2004 року по 01.06.2005 року, з 18.04.2008 року по 18.06.2008 року, з 27.07.2008 року по 30.03.2009 року, з 14.11.2011 року по 23.12.2011 року, з 24.03.2012 року по 24.09.2012 року, та з 19.12.2012 року по 28.01.2013 року;
- визнати протиправними не здійснення перерахунку та нарахування ОСОБА_1 пенсії в порядку та в розмірах, передбачених статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», статтею 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком №1 на підземних роботах періоди роботи: з 28.10.1992 року по 01.01.1994 року, з 19.10.2003 року по 20.06.2004 року, з 12.10.2004 року по 01.06.2005 року, з 18.04.2008 року по 18.06.2008 року, з 27.07.2008 року по 30.03.2009 року, з 14.11.2011 року по 23.12.2011 року, з 24.03.2012 року по 24.09.2012 року, та з 19.12.2012 року по 28.01.2013 року; та здійснити перерахунок та нарахування ОСОБА_1 пенсії в порядку та в розмірах, передбачених статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», статтею 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з часу звернення за перерахунком пенсії, а саме з 15.02.2023 року.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що він звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській із заявою про зарахування до пільгового стажу за Списком №1 періодів роботи: з 28.10.1992 року по 01.01.1994 року, з 19.10.2003 року по 20.06.2004 року, з 12.10.2004 року по 01.06.2005 року, з 18.04.2008 року по 18.06.2008 року, з 27.07.2008 року по 30.03.2009 року, з 14.11.2011 року по 23.12.2011 року, з 24.03.2012 року по 24.09.2012 року, з 19.12.2012 року по 28.01.2013 року та здійснення перерахунку і нарахування пенсії в порядку та в розмірах, передбачених статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», статтею 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Проте, у рішенні Пенсійного фонду зазначено, що у позивача відсутні 15 років роботи на підземних роботах за списком №1, а стаж роботи за Списком №1 становить 12 років 6 днів.
Вважає, що відповідачем безпідставно не було враховано до загального трудового стажу вищевказані періоди його роботи, оскільки факт роботи протягом вказаних періодів підтверджується трудовою книжкою, яка відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є основним документом, який підтверджує стаж роботи.
Позивач вважає дії відповідача щодо не зарахування періодів роботи та не здійснення перерахунку і нарахування пенсії в порядку та в розмірах, передбачених статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», статтею 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» протиправними, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.04.2023 року відкрито провадження у справі №160/6368/23, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
18.05.2023 року до суду від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач не погоджується із заявленими позовними вимогами та просить суд відмовити в їх задоволенні, з огляду на наступне.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та з 02.06.2014 отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до статті. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
В трудовій книжці позивача за спірні періоди роботи в російській федерації відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах за Списком №1, а саме: не зазначено про характер виконуваної роботи, про зайнятість позивача на вказаних роботах повний робочий день, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи, відсутня інформація про проведення атестації робочих місць.
Виключно підприємство довідкою уточнюючою пільговий характер роботи (яка видається на підставі первинних, документів) підтверджує, чи відноситься певний період роботи особи до робіт із особливо шкідливими умовами праці чи ні, та чи дійсно особа була зайнята на цих роботах повний робочий день (не менше 80 % робочого часу).
Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в межах своїх повноважень, розглядає питання щодо наявності/відсутності права на призначення/перерахунок пенсії виключно на підставі пред`явлених заявником документів і не може встановлювати на власний розсуд чи відноситься певний період роботи особи на підприємстві до робіт зі шкідливими умовами праці чи ні.
Представник відповідача також вказує, що з 21.08.1992 року пенсії за віком на пільгових умовах залежно від умов праці призначаються за результатами атестації робочих місць.
В матеріалах пенсійної справи позивача наявні довідки від 09.04.2014 №217-к, яка видана TOВ "Артель старателей Чукотка", за період роботи позивача по Списку №1 з 28.10.1992 по 01.01.1994 в якості гірника очисного забою з повним робочим днем під землею та від 24.10.2014 №04.0303-01.2012, яка видана ВАТ "Ростовшахтострой", за період роботи по Списку № 1 з 18.04.2008 по 18.06.2008 та з 27.07.2008 по 30.03.2009 в якості прохідника з повним робочим підземним днем: (вахтовий метод). Оскільки в довідках відсутні відомості про проведення атестації робочих місць вищезазначені періоди не зараховані до пільгового стажу за Списком №1.
Крім того, представник відповідача зазначає, що страховий стаж позивача складає 33 роки 11 місяців 15 днів (в тому силі стаж роботи за Списком №1 становить 12 років 00 місяців 06 днів, що зарахований в подвійному розмірі).
В пільговому обчисленні розраховані наступні періоди роботи: 27.08.1986 - 31.12.1990 - Список №1 (підземні роботи); 02.03.1992 - 31.08.1992 - Список № 1 (підземні роботи); 31.12.1996 - 25.09.2003 Список №1; 14.07.2006 - Список №1 (підземні роботи); 07.09.2007 - Список №1 (підземні роботи).
Разом з тим, позивачем за спірні періоди роботи не надано документів, що підтверджують пільговий характер роботи, тому неможливо визначити чи підпадають під дію статті 1 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці професії (посади) позивача на яких він працював.
Крім того, цей Закон спрямований на надання додаткових гарантій у виплаті та підвищенні заробітної плати і розв`язання соціально-побутових проблем шахтарів, зокрема. стаття 8 встановлює певні особливості/пільги щодо визначення розміру пенсійної виплати окремим категоріям осіб.
Представник відповідача також зауважує, що ключовим правовим питанням у справі, щодо якого фактично виник спір, є право позивача на зарахування спірних періодів роботи в російській федерації до пільгового стажу. Відповідно, питання щодо розміру пенсійної виплати є похідним і повинне вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права на зарахування до пільгового стажу спірних періодів роботи.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - позивач, 15.02.2023 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою, в якій просив:
- зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком №1 періоди роботи: з 28.10.1992 року по 01.01.1994 року, з 19.10.2003 року по 20.06.2004 року, з 12.10.2004 року по 01.06.2005 року, з 18.04.2008 року по 18.06.2008 року, з 27.07.2008 року по 30.03.2009 року, з 14.11.2011 року по 23.12.2011 року, з 24.03.2012 року по 24.09.2012 року, та з 19.12.2012 року по 28.01.2013 року;
- здійснити перерахунок та нарахування ОСОБА_1 пенсії в порядку та в розмірах, передбачених статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», статтею 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 20.03.2023 року № 1051С-6545/Є-01/8-0400/23 позивачу повідомлено, зокрема, наступне.
Розмір пенсійної виплати обчислений, як непрацюючому пенсіонеру, виходячи із страхового стажу, зарахованого по 30.09.2012, що складає 33 роки 11 місяців 15 днів (в тому числі стаж роботи за Списком 1 становить 12 років 6 днів, що зарахований в подвійному розмірі), заробітної плати за період з 01.12.1990 по 31.12.1990, з 01.04.1992 по 31.08.1992, з 01.11.1992 по 31.12.1993, з 01.01.1997 по 31.07.2000 та за даними системи персоніфікованого обліку за період з 01.07.2000 по 31.12.2003, з 01.04.2006 по 31.07.2006, з 01.06.2007 по 30.09.2007, з 01.04.2008 по 31.12.2008, з 01.06.2011 по 31.12.2011, з 01.03.2012 по 30.09.2012.
В пільговому обчисленні розраховані наступні періоди роботи:
27.08.1986 - 31.12.1990 - Список 1 (підземні роботи),
02.03.1992- 31.08.1992 - Список 1 (підземні роботи),
31.12.1996- 25.09.2003 - Список 1,
20.04.2006- 14.07.2006 - Список 1 (підземні роботи),
29.06.2007-07.09.2007 - Список 1 (підземні роботи).
До страхового та пільгового стажу зараховані всі надані документи.
Тобто, згідно з вказаним листом пенсійного органу, у ОСОБА_2 відсутні 15 років роботи на підземних роботах за списком №1 та стаж роботи за Списком №1 становить 12 років 6 днів.
Позивач, вважаючи дії відповідача у незарахуванні йому до пільгового стажу за Списком № 1 періодів роботи з 28.10.1992 року по 01.01.1994 року, з 19.10.2003 року по 20.06.2004 року, з 12.10.2004 року по 01.06.2005 року, з 18.04.2008 року по 18.06.2008 року, з 27.07.2008 року по 30.03.2009 року, з 14.11.2011 року по 23.12.2011 року, з 24.03.2012 року по 24.09.2012 року, з 19.12.2012 року по 28.01.2013 року, а також не здійснення перерахунку і нарахування пенсії в порядку та в розмірах, передбачених статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», статтею 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» протиправними та такими, що порушують гарантовані Конституцією України соціальні права позивача на пенсійне забезпечення, звернувся до суду з даним позовом.
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд зазначає наступне.
Щодо зарахування періодів роботи в російській федерації з 28.10.1992 року по 01.01.1994 року, з 19.10.2003 року по 20.06.2004 року, з 12.10.2004 року по 01.06.2005 року, з 18.04.2008 року по 18.06.2008 року, з 27.07.2008 року по 30.03.2009 року, з 14.11.2011 року по 23.12.2011 року, з 24.03.2012 року по 24.09.2012 року, з 19.12.2012 року по 28.01.2013 року до стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України передбачено, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та інших випадках, передбачених законом.
Згідно з ч. 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Частиною 2 ст. 24 Закону № 1058-IV передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до статті 4 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.
Статтею 7 Угоди між Урядом України і Урядом російської федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і росії, які працюють за межами кордонів своїх країн, яка підписана та набрала чинності 14.01.1993, передбачено, що питання пенсійного забезпечення регулюються Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року та двосторонніми угодами в цій галузі.
Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року (далі - Угода) встановлено, що пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць Угоди здійснюється за нормами законодавства держави, на території якої вони проживають (стаття 1 Угоди).
Згідно п.2 Розділу ХV Прикінцеві положення Закону № 1058 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовам праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та трудового стажу, передбаченого Законом України Про пенсійне забезпечення (далі - Закон № 1788).
Відповідно до ч.1 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Згідно з п.2 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні пенсії за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383 (далі Порядок №383) під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками ( 36-2003-п ), не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.
Згідно зі ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Аналіз норм чинного законодавства дозволяє зробити висновок, що необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Як вбачається з трудової книжки позивача НОМЕР_1 від 20 серпня 1981 року у спірні періоди, позивач працював (мовою оригіналу):
- з 28.10.1992 року по 01.01.1994 року - Главалмаз золото Чукотка - горно рабочий очистного забоя 4 разряда с полным рабочим днем под землей;
з 19.10.2003 року по 20.06.2004 року - район Крайнего Севера Магаданская область ООО Надежда - бурильщик шпуров с полным рабочим днем под землей;
- з 12.10.2004 року по 01.06.2005 року - ООО Надежда - бурильщик шпуров с полным рабочим днем под землей;
з 18.04.2008 року по 18.06.2008 року - Восточшахтоспецстрой - проходчик 5 разряда с полным рабочим днем под землей;
- з 27.07.2008 року по 30.03.2009 року - Нерильськое-шахтопроходское учреждение - проходчик 5 разряда с полным рабочим днем под землей;
- з 14.11.2011 року по 09.12.2011 року - приватне підприємство СВІТЕКС - прохідник з повним робочим днем в підземних умовах;
- з 24.03.2012 року по 24.09.2012 року - ОАО Артель старателей Амур хабаровский край аяно-майский район росссийская федерация - машинист буровой установки на сезон;
- з 19.12.2012 року по 23.01.2013 року - ООО Амур Золото хабаровский край аяно-майский район российская федерация - машинист буровой установки на сезон.
При цьому, суд зауважує, що в трудовій книжці позивача за спірні періоди роботи в російській федерації відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах за Списком №1, а саме: не зазначено про характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи, відсутня інформація про проведення атестації робочих місць.
Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі Порядок №637).
Відповідно до п. 1 зазначеного Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 20 Порядку № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.
У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на територіях, зазначених в абзаці другому пункту 18 цього Порядку, стаж роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
У разі відсутності правонаступника, а також у разі знищення архівів у зв`язку з воєнними (бойовими) діями підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи, а також до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням із Мінсоцполітики та Мінфіном.
Згідно з п.3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні пенсії за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.
Отже, для підтвердження пільгового стажу за періоди роботи після 21.08.1992 року та як наслідок можливості їх віднесення до пільгового стажу, особою також мають бути надані документи, які б підтверджували проведення атестації робочих місць.
За змістом приписів п.1 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року N442 (далі Порядок №442), атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.
Згідно з п.2 Порядку №442 основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між роботодавцем і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Пунктом 4 Порядку №442 визначено, що атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років.
Накази, або витяги з наказів про проведення атестації робочого місця за умовами праці за Списком №1 суду не надано.
Як зазначає відповідач, у матеріалах пенсійної справи позивача наявні довідки від 09.04.2014 №217-к, яка видана TOВ "Артель старателей Чукотка", за період роботи позивача по Списку №1 з 28.10.1992 по 01.01.1994 в якості гірника очисного забою з повним робочим днем під землею та від 24.10.2014 №04.0303-01.2012, яка видана ВАТ "Ростовшахтострой", за період роботи по Списку № 1 з 18.04.2008 по 18.06.2008 та з 27.07.2008 по 30.03.2009 в якості прохідника з повним робочим підземним днем: (вахтовий метод). Однак, в довідках відсутні відомості про проведення атестації робочих місць, у зв`язку з чим вищезазначені періоди не зараховані до пільгового стажу позивача за Списком №1.
Частиною 3 статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.
Також, листом від 22.01.2021 за №0400-010216-10/9952 відділом обслуговування громадян №13 (сервісним центром) було направлено запит на конкурсного керуючого ВАТ "Ростовшахтобуд".
Оскільки відповіді на вищезазначені запити не надходили, відділом обслуговування громадян №13 (сервісним центром) листом від 03.09.2021 за №0400-010216-10/117403 направлено повторний запит до Державної установи-управління Пенсійного фонду російської федерації в м. Шахти Ростовської області.
Отже, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області були вжиті заходи для витребування документів з російської федерації для підтвердження пільгового характеру роботи позивача за спірні періоди.
Разом з цим, суд враховує, що на сьогодні відсутня можливість здійснити перевірку спірних періодів роботи позивача, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з 24.02.2022 на всій території Україні введено воєнний стан. На даний час воєнний стан в Україні продовжено та не скасовано.
З 01 січня 2023 року російською федерацією припинено участь у зазначеній вище Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992.
Враховуючи наведені вище обставини, позовні вимоги щодо визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про не зарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком №1 на підземних роботах періодів роботи: з 28.10.1992 року по 01.01.1994 року, з 19.10.2003 року по 20.06.2004 року, з 12.10.2004 року по 01.06.2005 року, з 18.04.2008 року по 18.06.2008 року, з 27.07.2008 року по 30.03.2009 року, з 14.11.2011 року по 23.12.2011 року, з 24.03.2012 року по 24.09.2012 року, з 19.12.2012 року по 28.01.2013 року, а також зобов`язання відповідача зарахувати ці періоди, є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
Щодо вимоги про перерахунок та нарахування пенсії в порядку та в розмірах, передбачених статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», статтею 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 1 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці №345-VI від 02.09.2008 (далі - Закон №345-VI) дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.
Тобто, обов`язковою умовою застосування норм цього закону для працівників є: виконання робіт по видобуванню вугілля, залізної руди, руди кольорових і рідкісних металів, тощо, виконання робіт на шахтобудівних підприємствах, або виконання робіт в державних воєнізованих аварійно-рятувальних службах при зайнятості на підземних роботах повний робочий день.
Відповідно до статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Як вбачається з матеріалів справи, страховий стаж позивача складає 33 роки 11 місяців 15 днів (в тому силі стаж роботи за Списком №1 становить 12 років 00 місяців 06 днів, що зарахований в подвійному розмірі).
В пільговому обчисленні розраховані наступні періоди роботи:
- 27.08.1986 - 31.12.1990 - Список №1 (підземні роботи);
- 02.03.1992 - 31.08.1992 - Список № 1 (підземні роботи);
- 31.12.1996 - 25.09.2003 - Список. №1;
- 20.04.2006 - 14.07.2006 - Список №1 (підземні роботи);
-29.06.2006 - 07.09.2007 - Список №1 (підземні роботи).
Суд враховує, що в матеріалах справи відсутні та позивачем не надано за спірні періоди роботи документів, що підтверджують пільговий характер роботи, тому неможливо визначити чи підпадають під дію статті 1 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці професії (посади) позивача, на яких він працював.
Крім того, Закон України Про підвищення престижності шахтарської праці спрямований на надання додаткових гарантій у виплаті та підвищенні заробітної плати і розв`язання соціально-побутових проблем шахтарів, зокрема, стаття 8 встановлює певні особливості/пільги щодо визначення розміру пенсійної виплати окремим категоріям осіб.
Суд зазначає, що ключовим правовим питанням у даній справі, щодо якого фактично виник спір, є право позивача на зарахування йому спірних періодів роботи в російській федерації до пільгового стажу.
Відповідно, питання щодо розміру пенсійної виплати є похідним і повинне вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права на зарахування до пільгового стажу спірних періодів роботи.
З урахуванням наведеного, позовні вимоги про визнання протиправними дій щодо не здійснення перерахунку та нарахування позивачу пенсії в порядку та в розмірах, передбачених статтею 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці, статтею 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, задоволенню не підлягають, так як є необґрунтованими.
Частиною 1 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Згідно з частиною 2 статті 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Відповідно до положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати у справі не стягуються.
Керуючись ст.ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М. Олійник