Справа № 480/6862/22
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2023-06-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2023 р.Справа № 480/6862/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Любчич Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Колесник В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 14.02.2023, головуючий суддя І інстанції: О.М. Кунець, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, по справі № 480/6862/22

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту патрульної поліції третя особа Первинна професійна спілка "Правозахисники країни"

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Департаменту патрульної поліції, третя особа: Первинна професійна спілка "Правозахисники країни", в якій просив:

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції по ненарахуванню та невиплаті додаткової доплати за службу в особливих умовах (період карантину), передбаченої П о с т а н о в о ю Кабінету Міністрів України №375 від 29.04.2020 року за період служби з 01 січня 2021 року по теперішній час старшому лейтенанту поліції інспектору взводу №1 роти №1 Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Департамент патрульної поліції нарахувати та виплатити на користь старшого лейтенанта поліції інспектора взводу №1 роти №1 Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 додаткові доплати, передбачені постановою КМУ №375 від 29.04.2020 року з 01 січня 2021 року по теперішній час;

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції по не нарахуванню та невиплаті з 01 липня 2022 року додаткової винагороди відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року старшому лейтенанту поліції інспектора взводу №1 роти №1 Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Буриму Івану Володимировичу;

- зобов`язати Департамент патрульної поліції нарахувати та виплатити на користь старшого лейтенанта поліції інспектора взводу №1 роти №1 Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Буриму Івану Володимировичу додаткову винагороду, передбачену пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року за період з 01 липня 2022 року по теперішній час.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення Сумського окружного адміністративного суду від 14.02.2023 скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягав на законності судового рішення та просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі, посилаючись на мотиви та доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти апеляційної скарги та зазначив, що рішення суду першої інстанції є правомірним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачає.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 387 о/с від 27.09.2017 року Позивача було прийнято на службу до Департаменту патрульної поліції на посаду інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Суми.

Наказом Національної поліції України від 08.12.2017 № 1265 назва Управління патрульної поліції в м. Суми Департаменту патрульної поліції була змінена на управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції.

Наказом Департаменту патрульної поліції № 94 о/с від 08.02.2019 року Позивача було призначено на посаду інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в Сумській області (копія послужного списку в справі).

В період проходження служби в Департаменті патрульної поліції (далі - ДПП) Позивачу були присвоєні спеціальні звання: 27.09.2017 року - рядовий поліції (наказ ДПП № 387 о/с від 27.09.2017року); 27.06.2018 року - молодший лейтенант поліції (наказ Національної поліції України № 585 о/с від 27.06.2018 року); 31.08.2018 року - лейтенант поліції (наказ ДПП № 851 о/с від 31.08.2018 року); 31.05.2021 року старший лейтенант поліції (наказ ДПП № 463 о/с від 31.05.2021 року).

В обґрунтування позову Позивач зазначив, що він проходить службу в управлінні патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції. Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України (далі - КМУ) від 29.04.2020 № 375 «Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS- СоV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни» (далі - Постанова № 375), установлено, що на період дії карантину, встановленого постановою КМУ від 11 березня 2020 р. №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS- СоV-2», та протягом 30 днів з дня його відміни окремим категоріям працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення ( з а б е з п е ч е н н я продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням встановлюється додаткова доплата до заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах. Однак, як стверджує позивач, Департамент патрульної поліції таку оплату не здійснював в період з 01 січня 2021 по теперішній час.

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо не нарахування та не виплати додаткової доплати за службу в особливих умовах (період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 375 від 29.04.2020 за період з 01 січня 2021 по теперішній час та з бездіяльністю відповідача щодо не нарахування та не виплати додаткової винагороди з 01 липня 2022 року, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень довів ті обставини, на яких ґрунтуються його заперечення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі по тексту - Закон №580-VIII).

Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 29 квітня 2020 р. № 375 «Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни».

Згідно з п. 1 Постанови №375 на період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни окремим категоріям працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) (далі - працівники) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, встановлюється додаткова доплата до заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах.

Відповідно до п. 2,3 Постанови №375 встановлення доплати, визначеної пунктом 1 цієї постанови, працівникам підприємств, установ та організацій, органів державної влади, які фінансуються з державного та місцевих бюджетів, здійснюється у граничному розмірі до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення). Встановлення доплати, визначеної пунктом 1 цієї постанови, працівникам надавачів соціальних послуг державного/комунального сектору, які безпосередньо надають соціальні послуги за місцем проживання/перебування їх отримувачів (вдома), здійснюється у граничному розмірі до 100 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення).

Так, п.5 Постанови №375 передбачено, що доплати, визначені пунктами 2 і 3 цієї постанови, здійснюються за рахунок та в межах видатків державного та місцевих бюджетів, передбачених за відповідними бюджетними програмами головних розпорядників бюджетних коштів.

Відповідно до п.6, 7 Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.04.2016р. №260 підставою для виплати грошового забезпечення є наказ керівника (начальника) органу, закладу, установи Національної поліції (далі - орган поліції) про призначення на посаду поліцейського відповідно до номенклатури посад, наказ ректора ЗВО про зарахування на навчання або наказ про зарахування в розпорядження відповідного органу поліції та встановлення конкретного розміру окладів, надбавок, доплат.

Грошове забезпечення поліцейським виплачується за місцем проходження служби виключно в межах асигнувань, затверджених кошторисом органу поліції на грошове забезпечення.

Судовим розглядом встановлено, що Департаментом патрульної поліції, в межах виділених бюджетних асигнувань на вказані цілі, позивачу було нараховано та виплачено додаткову доплату на період дії карантину за січень 2021 року у розмірі 5028 грн.81 коп. та лютий 2021 року у розмірі 3014 грн., 60 коп. на загальну суму 8043 грн. 41 коп. Виплату зазначених коштів Позивачу було здійснено у липні 2021 року, що підтверджується копією Відомості про грошове забезпечення Позивача за 2021 рік (копія відомості додана до відзиву).

Щодо невиплати Позивачу додаткової доплати, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 375 від 29.04.2020 року з 01.03.2021 року по теперішній час, колегія суддів зазначає наступне.

Забезпечення життєдіяльності населення - комплекс організаційних, економічних, соціальних та інших заходів, спрямованих на створення і підтримання нормальних умов життя, здоров`я, працездатності людей, які здійснюються з метою планування і підготовки до нормованого (у разі необхідності) забезпечення населення продовольчими та непродовольчими товарами, медичним обслуговуванням, послугами зв`язку, транспорту, комунальними та побутовими послугами в особливий період.

У загальному розумінні під громадським порядком розуміють урегульовану правовими та іншими соціальними нормами певну частину суспільних відносин, які складають режим життєдіяльності у відповідних сферах, забезпечують недоторканність життя, здоров`я та гідності громадян, власності та умов, що склалися для нормальної діяльності установ, підприємств, організацій, посадових осіб і громадян.

Громадський порядок у вузькому розумінні визначається як морально-правовий стан суспільства, при якому компетентні органи виконавчої влади шляхом поліцейського нагляду забезпечують безпеку і правомірну поведінку громадян в громадських місцях, вільне використання ними своїх прав і свобод, а також упорядження громадських місць, яке сприяє трудовій діяльності та відпочинку громадян.

Судова колегія звертає увагу, що розділом II посадової Інструкції Позивача, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції № 2007 від 08.09.2020 року, копія посадової інструкції додається, передбачено основні завдання та обов`язки Позивача під час виконання службових обов`язків, передбачених посадою інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції, а саме:

- безперервне та цілодобове патрулювання території обслуговування з метою забезпечення публічної безпеки і порядку, контролю за дотриманням правил дорожнього руху, забезпечення його безпеки та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі;

- первинне реагування на повідомлення про правопорушення (у тому числі ті, що надходять на планшет), а також самостійне виявлення правопорушень під час патрулювання та в інших випадках, передбачених законодавством;

- надання невідкладної допомоги, зокрема домедичної і медичної допомоги особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

- вжиття заходів для визначення осіб, які не здатні через стан здоров`я, вік або інші обставини повідомити інформацію про себе;

- самостійне виявлення правопорушень під час патрулювання та в інших випадках, передбачених законодавством;

- припинення виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень, застосовуючи для цього передбачені законодавством права і повноваження;

- розгляд справ про адміністративні правопорушення, застосовує заходи адміністративного впливу до правопорушників у випадках та спосіб, які передбачені законодавством;

- затримання осіб на підставах і в порядку, передбачених законодавством, а також доставляє затриманих осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, та осіб, які вчинили адміністративне правопорушення (у визначених законодавством випадках), до підрозділів Національної поліції України та/або суду;

- охорона місця події з метою забезпечення подальшого розслідування, а також вживає заходів щодо охорони та збереження місця події в первинному, незміненому стані до прибуття уповноважених осіб, зокрема слідчих оперативних груп;

- співпраця з іншими підрозділами Національної поліції України;

У сфері забезпечення безпеки дорожнього руху інспектор взводу під час несення служби здійснює:

- організацію безпечного та безперешкодного дорожнього руху;

- контроль за дотриманням учасниками дорожнього руху чинних правил, норм і стандартів, у сфері безпеки дорожнього руху;

- з`ясування обставини, що призвели до дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП);

- регулювання дорожнього руху, забезпечення організації руху транспортних засобів і пішоходів у місцях проведення аварійно-рятувальних робіт, масових заходів та під час виникнення заторів;

- спільно з іншими підрозділами Національної поліції України розшук транспортних засобів, водії яких зникли з місця скоєння ДТП, та транспортних засобів, які викрадені або якими незаконно заволоділи в межах території обслуговування під час введення відповідного оперативного плану;

- надання практичної допомоги учасникам дорожнього руху;

- заходи із забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі тимчасове затримання транспортних засобів і доставлення їх на спеціальні майданчики чи стоянки;

- профілактику, попередження та припинення злочинів і адміністративних правопорушень у сфері дорожнього руху;

- інші функції, передбачені законодавством.

У сфері забезпечення публічної безпеки і порядку інспектор взводу під час несення служби здійснює:

- забезпечення публічної безпеки і порядку під час проведення масових заходів;

- спілкування і співпрацю із суспільством, реалізовуючи підхід «поліція та громада», а також постійно співпрацює з населенням та громадськими організаціями з метою підвищення рівня публічної безпеки і порядку, запобігання вчиненню правопорушень та встановлення довірливих відносин між поліцією та населенням;

- у випадках та в межах, передбачених законодавством України, виконує інші функції, спрямовані на реалізацію своїх завдань.

Так, з урахуванням вищенаведеного, враховуючи основні завдання та обов`язки покладені на позивача згідно його посадової, останні не містять ознак забезпечення життєдіяльності населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку в розумінні постанови № 375.

Колегія суддів звертає увагу, що виконання завдань та обов`язків, покладених на Позивача згідно його посадової Інструкції не є тотожними визначенню забезпечення життєдіяльності населення як комплексу організаційних, економічних, соціальних та інших заходів, спрямованих на створення і підтримання нормальних умов життя, здоров`я, працездатності людей, які здійснюються з метою планування і підготовки нормованого (у разі необхідності) забезпечення населення продовольчими та непродовольчими товарами, медичним обслуговування, послугами зв`язку, транспорту, комунальними та побутовими послугами в особливий період.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що позивачем не доведено , що виконуючи завдання та обов`язки інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції ним забезпечувалась в розумінні постанови № 375 життєдіяльність населення у період карантину з безпосереднім контактом.

Колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували, що позивач, як інспектор взводу № 1 роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції, у спірний період забезпечував життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) та внаслідок виконання таких обов`язків мав безпосередній контакт з населення.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що доводи Позивача щодо виконання своїх посадових обов`язків на посаді інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції починаючи з 01 січня 2021 року по теперішній час за своїм змістом безпосередньо не свідчать про право Позивача на отримання додаткової доплати, передбаченої постановою № 375, оскільки така доплата розраховується пропорційно до відпрацьованого часу в особливих умовах, а не відпрацьованого часу на відповідній посаді.

Доплата до грошового забезпечення, передбачена постановою № 375, належна не усім поліцейським, які мають спілкування та контакти з населенням, а лише тим, які у період карантину забезпечували життєдіяльність населення - правопорядку і безпеки громадян, шляхом виконання завдань із поточного контролю за перебуванням осіб в місцях самоізоляції, контролю на вулицях, у парках, інших громадських місцях, забезпечення контролю за виконанням протиепідемічних вимог під час здійснення пасажирських перевезень та інших функцій забезпечення безпеки та порядку з метою дотримання правил і норм, передбачених Законом України Про захист населення від інфекційних хвороб.

Колегія суддів наголошує, що позивачем не надано жодного доказу як до суду першої, так і до суду апеляційної інстанції, які б підтвердили, що він був задіяний до виконання заходів із забезпечення життєдіяльності населення - правопорядку і безпеки громадян, шляхом виконання завдань із поточного контролю за перебуванням осіб в місцях самоізоляції, контролю на вулицях, у парках, інших громадських місцях, забезпечення контролю за виконанням протиепідемічних вимог під час здійснення пасажирських перевезень та інших функцій забезпечення безпеки та порядку з метою дотримання правил і норм, передбачених Законом України Про захист населення від інфекційних хвороб.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання Департаменту патрульної поліції нарахувати та здійснити такі додаткові виплати, передбачені постановою № 375 є необґрунтованими та безпідставними, а тому не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог стосовно невиплати позивачу додаткової винагороди відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року починаючи з 01 липня 2022 року по теперішній час, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро, поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Судовим розглядом встановлено, що відповідачем надано до суду докази того, починаючи з березня 2022 року по теперішній час позивачу на період дій військового стану нараховувалася та виплачувалася додаткова винагорода в розмірі д о 30 000 гривень пропорційно в розрахунку відпрацьованого часу на місяць.

Як вбачається з матеріалів справи, додаткова винагорода в розмірі до 30 000 гривень за липень 2022 року була нарахована пропорційно в розрахунку відпрацьованого часу на місяць та виплачена позивачу в наступному календарному місяці з вирахуванням ставки військового збору у розмірі 1,5%, що підтверджується Відомістю про грошове забезпечення Позивача за період з січня 2022 року по вересень 2022 року (копія відомості додана до відзиву).

Окрім того, до додаткових пояснень (від 17.01.2023р) відповідачем доведено виплату зазначеної додаткової винагороди у період до грудня 2022 року.

Судом встановлено, що відповідно до розрахункових листів з липня 2022 року по грудень 2022 року:

- в липні 2022р. позивачу була нарахована додаткова винагорода за безпосередню участь у бойових діях за червень місяць в розмірі 33390,00 грн.;

- в серпні 2022р. була нарахована додаткова винагорода за червень місяць в розмірі 7000,00 грн. за липень 2022р. місяць в розмірі 18000,00 грн.;

- в вересні 2022р. була нарахована додаткова винагорода за липень місяць в розмірі 13000,00 грн. за серпень 2022р. місяць в розмірі 31000,00 грн. та за вересень в розмірі 15000,00 грн.;

- в жовтні 2022р. була нарахована додаткова винагорода за розмірі 16000,00 грн.;

- в листопаді 2022р. була нарахована додаткова винагорода за жовтень місяць в розмірі 9000,00 грн. за листопад місяць в розмірі 13000,00 грн.;

- в грудні 2022р. була нарахована додаткова винагорода за листопад в розмірі 7000,00 грн. та винагорода в розмірі 3870,96 грн. (копія розрахункових листів додана відповідачем до пояснень від 17.01.2023р.).

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем надано докази того, що інспектору взводу № 1 роти № 1 УПП в Сумській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» нараховано та виплачено додаткову винагороду за період з 24.06.2022 по 25.12.2022 згідно з наказами ДПП від 29.08.2022 № 1105 о/с, від 28.09.2022 № 1254 о/с, від 28.09.2022 №1255 о/с, від 27.10.2022 № 1359 о/с, від 28.11.2022 № 1484 о/с, від 22.12.2022 № 1570 о/с, що підтверджується Відомістю про грошове забезпечення Позивача за період з січня 2022 року по грудень 2022 року (копія відомості додана до пояснень відповідача).

Так, у урахування вищенаведеного вбачається, що відповідачем доведено, а позивачем не спростовано, що починаючи з березня 2022 року по теперішній час позивачу на період дій військового стану нараховувалася та виплачувалася додаткова винагорода в розмірі до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку відпрацьованого часу на місяць.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вищезазначене вказує на відсутність підстав для нарахування та виплати Позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року в розмірі до 30 000 грн., а вимоги Позивача в задоволенні позовних вимог в цій частині є безпідставними, необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.

Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у цьому судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 14.02.2023 року по справі № 480/6862/22 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 14.02.2023 по справі № 480/6862/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді О.В. Присяжнюк Л.В. Любчич
Повний текст постанови складено 28.06.2023 року