Справа № 160/21203/22
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2023-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук-Борисенко Н. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
30.12.2022 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить:
- признати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, що полягає у не зарахуванні ОСОБА_1 , до пільгового стажу роботи за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженого Кабінетом Міністрів України, період роботи з 14.08.1996 року по 11.08.1998 року, з 20.10.1999 року по 24.12.2001 року, з 25.12.2006 року по 28.12.2006 року, в Публічному акціонерному товаристві "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ".
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу його роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженого Кабінетом Міністрів України, період роботи року, з 14.08.1996 року по 11.08.1998 року, з 12.10.2000 року по 24.12.2001 року, з 25.12.2006 року по 28.12.2006 року в Публічному акціонерному товаристві "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ".
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , пенсію у тому числі за не враховані періоди роботи за Списком №1 з 29.04.2022 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідачем протиправно не зараховано до пільгового стажу позивача наступні періоди роботи: з 14.08.1996 року по 11.08.1998 року, з 20.10.1999 року по 24.12.2001 року, з 25.12.2006 року по 28.12.2006 року
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.01.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).
26.01.2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідно до якого у позивача відсутні підстави для призначення пенсії на пільгових умовах, так як у позивача відсутній необхідний пільгових стаж.
06.02.2023 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду залучено до участі у справі в якості співвідповідачів Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.
07.02.2023 року позивачем подано відповідь на відзив, відповідно до змісту якої, позивач вважає доводи позовної заяви обґрунтованими та просить позовну заяву задовольнити.
27.02.2023 року до суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, відповідно до якого у позивача відсутні підстави для призначення пенсії на пільгових умовах, так як у позивача відсутній необхідний пільгових стаж.
07.03.2023 року надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, відповідно до якого відсутні законні підстави для призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах. Також разом із відзивом Головним управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області було подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.03.2023 року клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишено без задоволення.
Суд, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінивши їх в сукупності, встановив такі фактичні обставини справи та відповідні правовідносини.
01.07.2022 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 до Кам`янського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 08.07.2022 року № 66 позивачу було призначено пенсію на пільгових умовах за Списком № 1 з 29.04.2022 року

Відповідно до Форми РС-право пенсія позивачу призначена 29.04.2022 року, загальний трудовий стаж склав 34 роки 3 місяці 2 дні в тому числі пільговий стаж 10 років 4 місяці 19 днів.

05.12.2022 року позивач звернувся із запитом до відповідача про надання інформації.

12.12.2022 року Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області листом № 0400-010304-8/125558 повідомило ОСОБА_1 , що право на призначення пенсії відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону 1058 відсутнє, оскільки пільговий стаж становить менше 10 років.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницікій області від 30.12.2022 року № 66 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Також в рішенні зазначено, що до пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 12.08.1998 року по 31.09.1998 року та з 20.10.1999 року по 24.12.2001 року.

Незгода позивача із вищезазначеними рішеннями стала підставою звернення до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з такого.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п.6 ч.1 ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

З 01.01.2004 року таким законом є Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Статтею 8 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно п.2 розділу XV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (у редакції Закону України від 03.10.2017 №2148-VIII) де зазначалось, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Згідно з п.1 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у редакції Закону України від 03.10.2017 року №2148-VIII, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, у даному випадку 5 років, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, зокрема, чоловікам - на 1 рік за кожен 1 рік такої роботи.

Згідно зі статтею 62 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ Про пенсійне забезпечення основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок), затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 року за № 1451/11731, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Отже, для підтвердження пільгового стажу за періоди роботи після 21.08.1992 року та як наслідок можливості їх віднесення до пільгового стажу, особою також мають бути надані документи, які б підтверджували проведення атестації робочих місць.

Позивачем до суду надано наступні копії належним чином завірених документів, які підтверджують факт проведення атестації в оскаржувані періоди:

- постанову адміністрації та профкому комбінату від 20.10.1994 року № 813 «Про атестацію робочих місць за умови праці»;

- лист від 26.10.1999 року № 14/1-121 про атестацію робочих місць за умовами праці, яким подовжено термін дії постанови адміністрації та профкому комбінату від 20.10.1994 року № 813 «Про атестацію робочих місць за умовами праці»;

- постанову адміністрації та профкому комбінату від 25.12.2001 року № 1269 «Про атестацію робочих місць за умови праці»;

постанову адміністрації та профкому комбінату від 29.12.2006 року № 992 «Про атестацію робочих місць за умови праці»;

При цьому, суд зазначає, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові та безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах. Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації. Крім того, якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Підставою для призначення пенсії на пільгових умовах є відповідний стаж роботи, а не перерви між первинною атестацією робочого місця та повторним проведенням атестації робочого місця, оскільки визначальним є те, що у випадку, якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених Порядком проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Таким чином, якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у Постанові від 21 лютого 2018 року по справі №352/547/16-а, від 26 червня 2018 року в справі №227/1518/17.

Зважаючи на зазначене, період роботи з 20.10.1999 року по 24.12.2001 року та період з 25.12.2006 року по 28.12.2006 року мають бути врахований до пільгового стажу позивача.

Щодо періоду роботу з 14.08.1996 року по 12.08.1998 року суд зазначає наступне.

У матеріалах справи наявна трудова книжка позивача № НОМЕР_1 відповідно до записів якої в оскаржуваний період позивач працював на посаді помічником майстра виробництва.

Відповідно до пункту 14 Роз`яснення Міністерства соціального захисту населення України Міністерства праці України від 10.05.1994 року № 01-3/406-02-2 про порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах Якщо в Списках N 1 і 2 передбачені заступники керівника без зазначення характеру виконуваної ними роботи, то вони користуються правом на пільгову пенсію, як керівники, у разі зайнятості їх у технологічному процесі виробництва або на ремонті і обслуговуванні обладнання. Помічники і заступники керівників всіх найменувань, крім помічників майстрів, користуються правом на пільгове пенсійне забезпечення тільки в тих випадках, якщо вони прямо передбачені в Списках N 1 і 2. Помічники майстрів користуються тим же правом на пільгове пенсійне забезпечення, що і майстри.

За таких обставин, відповідачем протиправно не зараховано період роботу з 14.08.1996 року по 12.08.1998 року.

Також, суд звертає увагу на наступне, у матеріалах справи наявне рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 30.12.2022 року № 66 про відмову у призначенні пенсії.

Визначаючись із тим, чи уповноважений один територіальний орган Пенсійного фонду приймати рішення на заміну рішення іншого територіального органу (або ж скасовувати такі), суд враховує наступне.

Законом № 1058-IV не передбачено можливості перегляду органом Пенсійного фонду раніше прийнятого рішення.

Водночас процедура подання та розгляду скарг на рішення про призначення, перерахунок, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший, виплаті пенсій, прийняті головними управліннями Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, управліннями Пенсійного фонду України у районах, містах, районах у містах, а також об`єднаними управліннями визначена Порядком розгляду скарг на рішення органів Пенсійного фонду України щодо пенсійного забезпечення, що затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 12 жовтня 2007 року № 18-6 (далі - Порядок № 18-6).

Пунктом 2 Порядку № 18-6 визначено, що у разі, якщо громадянин вважає, що орган, що призначає пенсію, прийняв рішення, що суперечить законодавству про пенсійне забезпечення або виходить за межі його компетенції, встановленої законом, громадянин має право оскаржити таке рішення у органі Пенсійного фонду України вищого рівня.

Скарга на рішення органу, що призначає пенсії, подається громадянином особисто або законним представником відповідно до законодавства або представником, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Подання скарги відповідно до цього Порядку не позбавляє заявника права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства (пункт 3 Порядку № 18-6).

За приписами пункту 4 Порядку № 18-6 скарга на рішення регіональних органів Пенсійного фонду України подається до Пенсійного фонду України та супроводжується документами, що свідчать про прийняття неправильних рішень.

Згідно з пунктом 10 Порядку № 18-6 орган Пенсійного фонду України при розгляді скарги заявника перевіряє законність і обґрунтованість рішення, що оскаржується, і приймає одне з таких рішень: 1) залишає скаргу без задоволення; 2) повністю або в певній частині задовольняє скаргу.

Відповідно до пункту 11 Порядку № 18-6 рішення за розглядом скарги заявника приймає керівник відповідного органу Пенсійного фонду України (або його заступник відповідно до розподілу функціональних повноважень).

Аналіз наведених приписів свідчить про те, що органом, який повноважний розглядати скарги на рішення територіального органу Пенсійного фонду є вищестоящий орган Пенсійного фонду України. При цьому розгляд такої скарги можливий лише за умови подання її заявником (його представником на підставі довіреності, посвідченої нотаріально), який не погоджується із рішенням територіального органу Пенсійного фонду та за наслідками розгляду такої скарги пенсійний орган вищого рівня має право прийняти одне із двох рішень, визначених пунктом 10 Порядку № 18-6.

Таким чином, з огляду на те, що положеннями Закону № 1058-IV не передбачено повноважень територіальних органів Пенсійного фонду України переглядати раніше прийняті ними рішення (зокрема й з питань призначення пенсій), а Порядок № 18-6 передбачає можливість такого перегляду, проте Пенсійним органом України і лише за скаргою заявника, тому, на думку суду, прийняття пенсійним органом 30.12.2022 року рішення № 66 на заміну іншого рішення свідчить про те, що таке рішення прийнято не на підставі та поза межами повноважень органу Пенсійного фонду України, що передбачені чинним законодавством.

Водночас частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Із приписами частини 2 статті 19 Конституції України узгоджуються положення пункту 1 частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

За наведених обставин слід дійти висновку, що рішення про відмову в призначенні позивачу пенсії № 66 від 30.12.2022 року підлягає скасуванню з огляду на те, що у територіального органу Пенсійного фонду України відсутня компетенція здійснювати перегляд раніше прийнятих ним рішень.

Одночасно, суд вказує, що в даному випадку заява позивача про призначення пенсії розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, за результатом якої прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії, яке оскаржується в рамках даної справи.

Головним управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не приймалось рішення по суті заяви позивача про призначення пенсії на пільгових умовах, відтак відповідальним за опрацювання заяви позивача та прийняття відповідного рішення є, в даному випадку, визначений у встановленому порядку територіальний орган Пенсійного фонду - Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області і саме його рішення оскаржується в судовому порядку, відтак на останньою має бути покладено й обов`язок відновлення порушених прав позивача.

Згідно з частиною 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше, як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, вихід за межі позовних вимог можливий, але повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, на захист яких поданий позов. Вказане підтверджується роз`ясненням поняття «виходу за межі позовних вимог», наведеним у постанові Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 «Про судове рішення»: відповідно до пункту 3 виходом за межі позовних вимог є вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

Суд вважає за необхідне, з урахуванням частини 2 статті 9 КАСУ задовольнити позовні вимоги в наступній редакції:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України Хмельницькій області від 30.12.2022 року № 66 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, що полягає у не зарахуванні ОСОБА_1 , до пільгового стажу роботи за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженого Кабінетом Міністрів України, період роботи з 14.08.1996 року по 11.08.1998 року, з 20.10.1999 року по 24.12.2001 року, з 25.12.2006 року по 28.12.2006 року, в Публічному акціонерному товаристві "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу його роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженого Кабінетом Міністрів України, період роботи року, з 14.08.1996 року по 11.08.1998 року, з 20.10.1999 року по 24.12.2001 року, з 25.12.2006 року по 28.12.2006 року в Публічному акціонерному товаристві "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію у тому числі за не враховані періоди роботи за Списком № 1 з 29.04.2022 року

Приймаючи до уваги вище наведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Розподіл судових витрат здійснюється з урахуванням ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України Хмельницькій області від 30.12.2022 року № 66 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, що полягає у не зарахуванні ОСОБА_1 , до пільгового стажу роботи за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженого Кабінетом Міністрів України, період роботи з 14.08.1996 року по 11.08.1998 року, з 20.10.1999 року по 24.12.2001 року, з 25.12.2006 року по 28.12.2006 року, в Публічному акціонерному товаристві "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ";

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу його роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженого Кабінетом Міністрів України, період роботи року, з 14.08.1996 року по 11.08.1998 року, з 20.10.1999 року по 24.12.2001 року, з 25.12.2006 року по 28.12.2006 року в Публічному акціонерному товаристві "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ";

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію у тому числі за не враховані періоди роботи за Списком № 1 з 29.04.2022 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області судові витрати з оплати судового збору за подачу позову до суду у розмірі 992,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко