Справа № 640/26706/20
Суддя: Єресько Л.О.
Дата ухвалення: 2023-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 року

м. Київ

справа №640/26706/20

адміністративне провадження № К/990/20768/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Єресько Л.О.,

суддів: Калашнікової О.В., Загороднюка А.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження у касаційній інстанції адміністративну справу № 640/26706/20

за позовом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 до Міністерства юстиції України, треті особи: Державне підприємство "Національні інформаційні системи" Міністерства юстиції України, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фрунзе 69" про визнання протиправним, скасування наказу, скасування рішення

за касаційною скаргою Міністерства юстиції України

на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 вересня 2021 року, ухвалене головуючим суддею Аверковою В.В.

та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2022 року, ухвалену колегією суддів у складі: головуючого судді Черпіцької Л.Т., суддів: Глущенко Я.Б., Пилипенко О.Є.,

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування

1. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 (далі - позивач, приватний нотаріус) звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України (далі - відповідач, Мін`юст), в якому просив:

1.1. визнати протиправним та скасувати наказ Мін`юсту від 26.10.2020 № 3733/5;

1.2. зобов`язати Державне підприємство "Національні інформаційні системи" Міністерства юстиції України розблокувати доступ приватному нотаріусу до Реєстру речових прав на нерухоме майно.

2. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуваний наказ прийнято відповідачем з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема, пунктів 9, 10, 11 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1128 (далі - Порядок № 1128), і пункту 3 Положення про Комісію з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2016 №37 (далі - Положення № 37). Також, позивач наголосив, що відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV (далі - Закон № 1952-IV) відповідач мав відмовити у задоволенні скарги ТОВ «Фрунзе 69», оскільки на час її розгляду в Господарському суді міста Києва було наявне судове провадження у справі № 910/15365/20 по спору між тими самими сторонами, з тих самих предмета і підстав.

Установлені судами фактичні обставини справи

3. Державним реєстратором прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 прийнято 05.10.2020 рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №№ 54423786, 54422657, 54422785 на майновий комплекс, що розташовано за адресою м. Київ, вул. Фрунзе (Оболонський, Подільський, Шевченківський райони) буд 69, реєстраційний номер: 00, за Іпотечним договором від 25.11.2010, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Л.Л. та зареєстровано в реєстрі за №10843.

4. Зазначеними рішеннями проведено реєстрацію права власності на вказаний комплекс за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста».

5. Не погоджуючись із вказаним рішеннями позивача про вчинення ним реєстраційних дій, Товариство з обмежено відповідальністю «Фрунзе 69» (далі - ТОВ «Фрунзе 69») звернулося із відповідною скаргою від 09.10.2020, з доповненнями до неї від 20.10.2020, до Мін`юсту.

6. За результатами розгляду скарги встановлено наступні порушення:

6.1. відповідно до відомостей Державного реєстру прав приватним нотаріусом щодо будівлі проведено такі реєстраційні дії:

за результатом розгляду заяв про державну реєстрацію обтяження №№ 41797824, 41799092 прийнято 05.10.2020 рішення №№ 54422657, 54422785, на підставі яких внесено записи про іпотеку та обтяження №№ 38516823, 38516925 щодо будівлі.

До Заяви 1 було додано копії наступних документів:

дублікату іпотечного договору від 25.10.2010, укладеного між ПАТ «Український професійний банк» та ПрАТ «Банкомзв`язок», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Л.Л., зареєстрованого в реєстрі за № 10843 (далі - договір іпотеки);

договору про внесення змін від 20.04.2015 до договору іпотеки;

повідомлення ПАТ «Український професійний банк» від 21.08.2020 № 01-10/329/1 щодо встановлення нікчемності правочинів, спрямованих на припинення зобов`язань за укладеними договорами, зокрема, іпотечним договором;

договору купівлі-продажу майнових прав від 27.04.2020, укладеного між ПАТ «Український професійний банк» та ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурською Н.В., зареєстрованого в реєстрі за № 619;

повідомлення ПАТ «Український Професійний банк» від 22.09.2015 № 01-10/4240-1, адресоване ПАТ «Банкомзв`язок» про визнання нікчемними правочинів щодо часткового погашення заборгованості.

6.2. Відповідно до відомостей Державного реєстру прав запис про іпотеку № 9838179, перенесений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Л.Л. з Державного реєстру іпотек (запис у Державному реєстрі іпотек № 10533394) щодо будівлі, внесений на підставі договору іпотеки, було припинено 28.05.2015 на підставі листа ПАТ «Український Професійний банк» від 27.05.2015 № 01-10/1511, поданого за заявою Хрустальової Наталії Миколаївни в інтересах ПАТ «Український Професійний Банк».

6.3. Крім того, відповідно до відомостей Державного реєстру прав запис про право на власності № 11125075 ПАТ «Банкомзв`язок» на будівлю було припинено 18.11.2019.

6.4. Відповідно до відомостей Державного реєстру прав 05.10.2020 приватним нотаріусом ОСОБА_3 за результатом розгляду заяви про державну реєстрацію права власності № 41802156 (далі - Заява 2) прийнято рішення 54423786, на підставі якого припинено запис про право власності № 33741558 ТОВ «Фрунзе 69» на будівлю та внесено запис про право власності № 38517840 ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» на неї.

До заяви 2 було додано, зокрема копії наступних документів:

дублікат договору іпотеки;

звіт про оцінку майна;

довідки ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» про стан заборгованості від 05.10.2020;

вимоги про усунення порушень за договором іпотеки;

рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень з описом вкладень до листів;

повідомлення ПАТ «Український Професійний Банк» від 21.08.2020 № 01-10/329/1 щодо встановлення нікчемності правочинів, спрямованим на припинення зобов`язань за укладеними договорами, зокрема іпотечним договором;

повідомлення ПАТ «Український Професійний Банк» від 22.09.2015 № 01-10/4240-1, адресоване ПАТ «Банкомзв`язок» про визнання нікчемними правочинів щодо часткового погашення заборгованості.

6.5. Відповідно до відомостей Державного реєстру прав у доданих до Заяви-2 документів, зокрема копії письмової вимоги про усунення порушення зобов`язань за іпотечним договором, копій повідомлень про вручення рекомендованих поштових відправлень, яким надіслано вимогу, відмітки про засвідчення іпотекодержателем таких копій документів були відсутні.

6.6. На підставі таких висновків, колегією Мін`юсту з розгляду скарг та рішень, дії або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації територіальних органів Мін`юсту зроблений висновок від 21.10.2020 про рекомендацію задовольнити частково скаргу ТОВ «Фрунзе 69» від 09.10.2020, скасувати рішення № 54423786, № 54422657, № 54422785 від 05.10.2020 прийняті приватним нотаріусом ОСОБА_3, а також анулювати доступ позивачу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 3 (три) місяці.

7. Наказом Мін`юсту від 26.10.2020 № 3733/5 про задоволення скарги наказано:

задовольнити скаргу ТОВ «Фрунзе 69» від 09.10.2020, з доповненнями до неї від 20.10.2020, частково (пункт 1);

скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 05.10.2020 №№ 54423786, 54422657, 54422785, прийняті приватним нотаріусом (пункт 2);

тимчасово заблокувати доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватному нотаріусу строком на 3 (три) місяці (пункт 3);

в частині інших вимог відмовити (пункт 4).

Виконання пункту 2 наказу покласти на Офіс протидії рейдерству (пункт 5).

Виконання пункту 3 наказу покласти на Державне підприємство "Національні інформаційні системи" (пункт 6).

Підстава: висновок Колегії з розгляду скарг та рішень, дії або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації територіальних органів Мін`юсту зроблений висновок від 21.10.2020.

8. Позивач, уважаючи вказаний наказ незаконним, необґрунтованим, звернувся до суду з позовом про його скасування.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

9. Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.09.2021 прийнято відмову позивача від позовних вимог в частині зобов`язання ДП "Національні інформаційні системи" Мін`юсту розблокувати доступ позивачу до Реєстру речових прав на нерухоме майно, а провадження в справі № 640/26706/20 в цій частині закрито.

10. Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.09.2021 закрито провадження в адміністративній справі № 640/26706/20 в частині позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування пунктів 1, 2, 4, 5 наказу Мін`юсту від 26.10.2020 № 3733/5 та роз`яснено позивачу, що розгляд цього спору віднесений до юрисдикції господарського суду за правилами господарського судочинства.

11. Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.09.2021, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.06.2022 позов задоволено:

11.1. визнаний протиправним і скасований пункт 3 наказу Міністерства юстиції України від 26.10.2020 № 3733/5.

12. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що на момент розгляду Мін`юсту скарги ТОВ «Фрунзе 69» на дії позивача в Господарському суді міста Києва наявне судове провадження у справі № 910/15365/20 по спору між тими самими сторонами, з тих самих предмета і підстав, що в свою чергу є підставою для відмови у задоволенні скарги на підставі імперативної норми, а саме пункту 4 частини восьмої статті 37 Закону № 1952-IV. Враховуючи порушення відповідачем вказаної норми Закону, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що наказ Мін`юсту від 26.10.2020 № 3733/5 в частині пункту 3, яким тимчасово заблоковано доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватному нотаріусу строком на 3 (три) місяці, підлягає скасуванню.

12.1. Також, суди зазначили, що у висновку Колегії Мін`юсту та наказі Мін`юсту не вказано підстави та обґрунтування застосування саме такої міри покарання до позивача у вигляді блокування доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно саме на 3 (три) місяці.

12.2. Крім того, за висновком судів попередніх інстанцій, обмеження доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є свого роду санкцією за порушення державним реєстратором чинного законодавства, а тому відновлення такого доступу після спливу строку на який його було обмежено, не може свідчити про відсутність порушеного права та охоронюваного законом інтересу державного реєстратора, адже не спростовує висновків щодо протиправності реєстраційних дій останнього. Не зважаючи на те, що строк блокування позивачу доступу до Державного реєстру речових прав на час розгляду справи судом сплинув, оскаржуваний наказ впливає на права та обов`язки останнього, оскільки у випадку розгляду інших скарг на позивача Мін`юст буде враховувати, що приватний нотаріус раніше притягався до відповідальності, тобто встановлені в оскаржуваному наказі порушення з боку позивача будуть розглядатися, як «повторність», «систематичність» або «в сукупності».

12.3. Суд апеляційної інстанції констатував, що оскаржуваний наказ та висновок Колегії Мін`юсту від 21.10.2020 за результатами розгляду скарги ТОВ «Фрунзе 69» від 09.10.2020 не містять відомостей про негативні наслідки, зокрема, про порушення прав та законних інтересів юридичних та фізичних осіб, а також мотивів застосування до державного реєстратора саме такої санкції як анулювання доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що свідчить про порушення принципу пропорційності.

12.4. Водночас, як зауважив суд цієї інстанції, застосування певного виду стягнення повинно відповідати загальним принципам законності, справедливості, індивідуальності, пропорційності. Тому, визначаючи вид стягнення та анулюючи позивачу доступ до Державного реєстру прав, відповідач повинен був врахувати характер порушення, його систематичність, сукупність з іншими порушеннями, наявність/відсутність негативних наслідків з відображенням цих обставин у спірному наказі про застосування заходу стягнення.

12.5. Суд першої інстанції також зазначив про порушення процедури розгляду скарги, а саме, що матеріали справи не містять будь-яких доказів того, що під час розгляду скарги по суті запрошувався позивач, що йому повідомлялося про час та місце розгляду скарги, та що йому направлялася копія скарг і доданих до них документів.

12.6. Поряд із цим суд апеляційної інстанції встановив, що в матеріалах справи наявна телефонограма щодо повідомлення позивача про час і місце розгляду скарги ТОВ "Фрунзе 69", з якої слідує, що 16.10.2020 о 14:48 приватного нотаріуса повідомлено про дату, час та місце розгляду скарги, а також позивач у відзиві на апеляційну скаргу зазначив про те, що ознайомився на офіційному веб-сайті Мін`юсту про оголошення щодо розгляду скарги ТОВ "Фрунзе 69", а тому цей суд погодився із доводами відповідача про безпідставність висновку суду першої інстанції щодо відсутності в матеріалах справи будь-яких доказів про повідомлення позивача про час і місце розгляду скарги. При цьому, суд цієї інстанції зауважив, що такий висновок суду першої інстанції не слугував єдиною (самостійною) підставою для скасування наказу в частині, у зв`язку з істотним порушенням процедури розгляду скарги.

Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги та її рух в касаційній інстанції

13. Касаційна скарга Мін`юсту надійшла до Верховного Суду 08.08.2022, у якій відповідач просить рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.09.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.06.2022 у справі № 640/26706/20 скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову повністю.

14. Ця касаційна скарга подана на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), з посиланням у касаційній скарзі на те, що в оскаржуваному судовому рішенні суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновку щодо застосування пункту 4 частини восьмої статті 37 Закону № 1952-IV, викладеного у постанові від 29.01.2021 у справі №640/12666/19.

14.1. В обґрунтування цієї підстави відповідач зауважує, що в постанові 29.01.2021 у справі №640/12666/19 зроблений висновок, що вичерпний перелік підстав за яких Міністерство юстиції України відмовляє у задоволенні скарги, зокрема, згідно з пунктом 4 частини восьмої статті 37 Закону № 1952-IV є наявність інформації про судове провадження у зв`язку із спором між тими самими сторонами з тих самих предмета та підстав. Нетотожність чи відсутність хоча б одного елементу (ті самі сторони, той самий предмет і ті самі підстави) виключає таку підставу для відмови у задоволенні скарги, що наведена у вказаному пункті.

14.2. Відповідач наголошує на помилковості висновків судів попередніх інстанцій, що на момент розгляду скарги ТОВ «Фрунзе 69» в Господарському суді міста Києва перебувало судове провадження зі спором між тими самими сторонами, з тих самих предмета і підстав, що в свою чергу має бути підставою для відмови у задоволенні скарги, оскільки згідно матеріалів скарги скаржником було ТОВ «Фрунзе 69», заінтересованими особами визначено ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА", ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Приватне акціонерне товариство "БАНКОМЗВ`ЯЗОК". При цьому, у судовому провадженні № 910/15365/20 позивачем є ТОВ «ФК «Ассісто», який не був, ані скаржником, ані заінтересованою особою при розгляді скарги ТОВ «Фрунзе 69». Відтак, суб`єктний склад сторін у судовому провадженні і при розгляді скарги є різним.

14.3. До того ж, як зауважує скаржник, предметом розгляду скарги були реєстраційні дії щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: м. Київ, вул. Кирилівська, 69, водночас у межах судового провадження № 910/15365/20 оскаржувалися реєстраційні дії, окрім означеного об`єкта нерухомого майна, також щодо об`єктів нерухомого майна за адресами: м. Київ, вул. Будіндустрії, 6 та м. Київ, вул. Івана Мазепи, 10, а відтак предмет та й відповідно підстави при розгляді скарги та у судовому провадженні відрізняються.

14.4. Скаржник також наполягає на тому, що у цьому випадку у суб`єкта владних повноважень наявне законодавчо закріплене право адміністративного розсуду щодо встановлення строку блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав і відповідно до статті 37 Закону № 1952-IV право вибору стягнення за порушення порядку державної реєстрації належить органу контролю - Міністерству юстиції України, йому ж надано повноваження самостійно визначати вид обрання санкції.

14.5. Також, відповідач уважає, що зважаючи на істотний характер порушень, допущених приватним нотаріусом ОСОБА_3 при прийнятті рішень щодо внесення записів про іпотеку та обтяження на будівлю, Колегією з розгляду скарг у сфері державної реєстрації прийнято вмотивоване рішення про наявність істотних підстав для тимчасового блокування йому доступу до Державного реєстру прав, а тому Мін`юстом на підставі цього висновку Колегії від 21.10.2020 правомірно прийнято оскаржуваний наказ від 26.10.2020 № 37333/5.

14.6. Щодо дотримання процедури розгляду скарги, то як зазначає Мін`юст, позивач був повідомлений належним чином про розгляд скарги ТОВ «Фрунзе 69», зокрема як шляхом оголошення на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України, так і додатковим засобом - телефонограмою, з якої слідує, що 16.10.2020 о 14:48 приватного нотаріуса було повідомлено про дату, час та місце засідання Колегії.

15. Протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями для розгляду касаційної скарги від 08.08.2022 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Єресько Л.О., суддів Загороднюка А.Г., Соколова В.М.

15.1. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.09.2022 відкрите касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

15.2. Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду Єресько Л.О. від 21.06.2023 закінчено підготовчі дії у справі та призначено її до розгляду у порядку письмового провадження без виклику учасників справи.

16. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.06.2023, який здійснено на підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 23.06.2023 № 993/0/78-23, у зв`язку з відпусткою судді Соколова В.М., який входить до складу постійної колегії суддів, з метою дотримання строків розгляду справ, визначено для розгляду цієї справи колегію суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: Єресько Л.О. - головуючий суддя (суддя-доповідач), судді: Загороднюк А.Г., Калашнікова О.В.

Позиція інших учасників справи

17. Ухвалу Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.09.2022 про відкриття касаційного провадження за цією касаційною скаргою направлено на адресу приватного нотаріуса, зазначену ним у позовній заяві, що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим відправленням за штрих-кодовим ідентифікатором 066. Водночас конверт із поштовим відправленням повернувся на адресу суду касаційної інстанції із відміткою установи поштового зв`язку «адресат відсутній». З метою з`ясування актуальної поштової адреси позивача секретарем судового засідання засобом телефонного зв`язку здійснено телефонограму на номер телефону позивача, що зазначений в матеріалах справи, проте за інформацією оператора телефонного зв`язку вказаний номер невірний. В матеріалах справи відсутній інший контактний номер телефону та електронна адреса позивача. Також, було здійснено телефонограму на номер телефону представника позивача, що зазначений в матеріалах справи, проте представник повідомив, що наразі не є законним представником приватного нотаріуса.

17.1. На адресу позивача повторно 01.11.2022 направлено означену ухвалу Верховного Суду про відкриття касаційного провадження у справі № 640/26706/20, що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим відправленням за штрих-кодовим ідентифікатором 278. Проте, на адресу Суду повторно повернувся поштовий конверт із відміткою установи поштового зв`язку «адресат відсутній», що відповідно до частини п`ятої статті 251 КАС України вважається належним врученням судового рішення. При цьому, від позивача заява у порядку статті 131 КАС України про зміну адреси до суду не надходила.

17.2. Своєю чергою ухвала Верховного Суду від 12.09.2022 про відкриття касаційного провадження у справі № 640/26706/20 оприлюднена у Єдиному державному реєстрі судових рішень 13.09.2022 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/106190795).

17.3. Таким чином, Верховним Судом вжито усіх можливих заходів з метою вручення приватному нотаріусу ухвали про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Мін`юсту.

17.4. Ухвалу Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.09.2022 про відкриття касаційного провадження за цією касаційною скаргою отримано третьою особою ТОВ «Фрунзе 69», що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим відправленням за штрих-кодовим ідентифікатором 058, а третьою особою ДП "Національні інформаційні системи" Міністерства юстиції України 12.09.2022, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа в його «Електронний кабінет».

17.5. Водночас правом подати відзив на касаційну скаргу позивач та треті особи не скористалися, що відповідно до статті 338 КАС України не перешкоджає перегляду рішення судів попередніх інстанцій в касаційному порядку.

Позиція Верховного Суду

Оцінка висновків судів, рішення яких переглядаються, та аргументів учасників справи

18. Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

19. Спірні правовідносини у цій справі виникли у зв`язку із прийняттям Мін`юстом за результатами розгляду скарги рішення в порядку частини шостої статті 37 Закону № 1952-IV про тимчасове блокування приватному нотаріусу доступу до Державного реєстру прав.

20. Касаційне провадження у справі відкрите на підставі пункту пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України із посиланням не те, що суди першої та апеляційної інстанцій при ухваленні оскаржуваних рішень застосували пункт 4 частини восьмої статті 37 Закону № 1952-IV без урахування висновку щодо його застосування у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 29.01.2021 у справі № 640/12666/19.

21. Вирішуючи питання про обґрунтованість касаційної скарги, Верховний Суд виходить з такого.

22. Міністерство юстиції України здійснює повноваження у сфері державної реєстрації прав та їх обтяжень у відповідності до вимог Закону № 1952-IV та Порядку №1128.

23. Відповідно до статті 7 Закону Мін`юст, серед іншого: 4) організовує роботу, пов`язану із забезпеченням діяльності з державної реєстрації прав; 5) здійснює контроль за діяльністю у сфері державної реєстрації прав, у тому числі шляхом проведення моніторингу реєстраційних дій відповідно до цього Закону та приймає обов`язкові до виконання рішення, передбачені цим Законом; 6) забезпечує доступ до Державного реєстру прав державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації прав, визначених цим Законом, інших суб`єктів, право доступу яких визначено цим Законом, та приймає рішення про тимчасове блокування або анулювання такого доступу у випадках, передбачених цим Законом; 7) розглядає скарги на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України та приймає обов`язкові до виконання рішення, передбачені цим Законом.

24. Частинами першою, другою, п`ятою, шостою, восьмою та дев`ятою статті 37 цього Закону визначено, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Мін`юст, його територіальних органів або до суду.

24.1. Мін`юст розглядає скарги:

1) на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір);

2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

24.2. Рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

24.3. Рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України протягом 15 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

24.4. У разі якщо розгляд та вирішення скарги потребують перевірки діяльності державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав, а також залучення скаржника чи інших осіб, Міністерство юстиції України та його територіальні органи можуть подовжити строки розгляду та вирішення скарги, повідомивши про це скаржника. При цьому загальний строк розгляду та вирішення скарги не може перевищувати 45 календарних днів.

24.5. Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав або територіального органу Міністерства юстиції України подається особою, яка вважає, що її права порушено, у письмовій формі та має містити:

1) повне найменування (ім`я) скаржника, його місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (ім`я) представника скаржника, якщо скарга подається представником;

2) реквізити рішення державного реєстратора, яке оскаржується;

3) зміст оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності та норми законодавства, які порушено, на думку скаржника;

4) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги;

5) відомості про наявність чи відсутність судового спору з порушеного у скарзі питання, що може мати наслідком скасування оскаржуваного рішення державного реєстратора та/або внесення відомостей до Державного реєстру прав;

6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дати складання скарги.

24.6. До скарги додаються засвідчені в установленому порядку копії документів, що підтверджують факт порушення прав скаржника у результаті прийняття рішення державним реєстратором (за наявності), а також якщо скарга подається представником скаржника - довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження такого представника, або копія такого документа, засвідчена в установленому порядку.

24.7. За результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про:

1) відмову у задоволенні скарги;

2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про:

а) скасування рішення про державну реєстрацію прав, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатами розгляду скарги;

б) скасування рішення про зупинення державної реєстрації прав, про зупинення розгляду заяви або про відмову в державній реєстрації прав та проведення державної реєстрації прав;

в) виправлення помилки, допущеної державним реєстратором;

в-1) усунення порушень, допущених державним реєстратором, з визначенням строків для виконання наказу;

г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав;

ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав;

е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України;

є) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

24.8. Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо:

1) скарга оформлена без дотримання вимог, визначених частиною п`ятою цієї статті;

2) на момент прийняття рішення за результатом розгляду скарги відбулася державна реєстрація цього права за іншою особою, ніж зазначена у рішенні, що оскаржується;

3) наявна інформація про судове рішення або ухвалу про відмову позивача від позову з того самого предмета спору, про визнання позову відповідачем або затвердження мирової угоди сторін;

4) наявна інформація про судове провадження у зв`язку із спором між тими самими сторонами, з тих самих предмета і підстав;

5) є рішення цього органу з того самого питання;

6) в органі розглядається скарга з цього питання від того самого скаржника;

7) скарга подана особою, яка не має на це повноважень;

8) закінчився встановлений законом строк подачі скарги;

9) розгляд питань, порушених у скарзі, не належить до компетенції органу;

10) державним реєстратором, територіальним органом Міністерства юстиції України прийнято таке рішення відповідно до законодавства.

25. Порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України визначається Кабінетом Міністрів України (частина дев`ята статті 37).

26. На виконання частини дев`ятої статті 37 Закону № 1952-IV та частини дев`ятої статті 34 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" Кабінетом Міністрів України постановою від 25.12.2020 №1128 затверджено Порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції.

26.1. Пунктом 2 вказаного Порядку визначено, що розгляд скарг у сфері державної реєстрації на предмет наявності (відсутності) порушень закону у рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту здійснюється колегіально, крім випадку, передбаченого цим Порядком.

27. Для забезпечення колегіального розгляду скарг у сфері державної реєстрації Мін`юстом чи його територіальними органами утворюються постійно діючі колегії з розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - колегії), положення про які затверджуються Мін`юстом. Склад колегій затверджується Мін`юстом чи відповідним територіальним органом.

28. Наказом Міністерства юстиції України 09.01.2020 № 71/5 затверджено Положення про Колегію з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції (далі - Положення № 71/5), згідно якого колегія здійснює колегіальний розгляд скарг у сферах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - сфери державної реєстрації).

28.1. Відповідно до підпункту 10 розділу III Положення № 71/5 за результатом розгляду скарги у сферах державної реєстрації Колегія шляхом голосування приймає рішення, що оформлюється відповідним висновком.

29. Згідно з пунктом 3 Порядку № 1128 скарга у сфері державної реєстрації реєструється у день її надходження до Мін`юсту чи відповідного територіального органу відповідно до вимог законодавства з організації діловодства у державних органах за умови підписання її скаржником, зокрема з використанням кваліфікованого електронного підпису.

29.1. Скаржник може відкликати подану ним скаргу у сфері державної реєстрації до прийняття Мін`юстом чи відповідним територіальним органом рішення щодо неї. Відкликана скарга у сфері державної реєстрації залишається без розгляду.

30. Відповідно до пунктів 13, 14 Порядку № 1128 за результатом розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально колегія формує висновок про те, чи:

1) встановлено наявність порушень закону у рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту;

2) підлягає скарга у сфері державної реєстрації задоволенню (в повному обсязі чи частково (з обов`язковим зазначенням в якій частині) шляхом прийняття Мін`юстом чи відповідним територіальним органом рішень, передбачених законом.

30.1. За результатами розгляду скарги у сфері державної реєстрації, у тому числі колегіально, Мін`юст чи відповідний територіальний орган приймає рішення про задоволення скарги у сфері державної реєстрації або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених законом.

30.2. Не пізніше наступного робочого дня з дня прийняття Мін`юстом чи відповідним територіальним органом рішення про задоволення скарги у сфері державної реєстрації або про відмову в її задоволенні засвідчені в установленому законодавством порядку відповідні копії рішень Мін`юсту чи його територіального органу, копії висновків колегії (у разі розгляду скарг у сфері державної реєстрації колегіально) розміщуються на офіційному веб-сайті Мін`юсту чи відповідного територіального органу.

30.3. За результатами розгляду скарги у сфері державної реєстрації у строки, встановлені Законом України «Про звернення громадян», засвідчені в установленому законодавством порядку відповідні копії рішень Мін`юсту чи його територіального органу, копії висновків колегії (у разі розгляду скарг у сфері державної реєстрації колегіально) разом із супровідним листом надсилаються скаржнику.

31. Згідно із пунктом 6 частини першої статті 24 Закону №1952-IV підставою для відмови в державній реєстрації прав наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно.

32. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 37 Закону № 1952-IV Міністерство юстиції України розглядає скарги на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір).

33. Відповідно до пунктів 3, 4 частини восьмої статті 37 Закону № 1952-IV Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо наявна інформація про судове рішення або ухвалу про відмову позивача від позову з того самого предмета спору, про визнання позову відповідачем або затвердження мирової угоди сторін, наявна інформація про судове провадження у зв`язку із спором між тими самими сторонами, з тих самих предмета і підстав.

34. Аналізуючи положення пункту 4 частини восьмої статті 37 Закону №1952-IV у подібних правовідносинах Верховний Суд у постанові від 29.01.2021 у справі №640/12666/19 дійшов висновку, що нетотожність чи відсутність хоча б одного елементу (ті самі сторони, той самий предмет і ті самі підстави) виключає таку підставу для відмови у задоволенні скарги, що наведена у пункті пункт 4 частини восьмої статті 37 Закону № 1952-IV.

35. Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 06.06.2018 у справі № 804/2296/17, від 10.08.2021 у справі № 240/1127/20 та від 22.02.2023 у справі № 640/28931/20, які, на переконання колегії суддів, є застосовними до обставин цієї справи і підстави для відступу від них відсутні.

36. Повертаючись до обставин цієї справи, зазначимо, що висновки судів попередніх інстанцій про наявність підстав для скасування пункту 3 оскаржуваного наказу пов`язувалися виключно із порушенням відповідачем вимог пункту 4 частини восьмої статті 37 Закону №1952-IV.

37. Так, судами попередніх інстанцій установлено, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.10.2020 відкрите провадження у справі № 910/15365/20 за позовом ТОВ «ФК «Ассісто» до приватного нотаріуса ОСОБА_3. та ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» про визнання протиправним і скасування рішень, а саме:

37.1. рішення державного реєстратора в особі приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3.:

- щодо майнового комплексу, загальною площею 28 223,10 кв м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Будіндустрії, буд. № 6 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), за іпотечним договором від 25.12.2007, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лавренюк С.М. та зареєстровано в реєстрі за № 949:

про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 54421899 від 05.10.2020 (про реєстрацію іпотеки) на користь ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста»;

про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 54422313 від 05.10.2020 (заборона на нерухоме майно) на користь ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста»;

про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 54423577 від 05.10.2020 (про реєстрацію права власності) на користь ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста».

- щодо будівлі спеціальнодопоміжного обладнання (літ. В), загальною площею 5760,70 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Фрунзе (Оболонський, Подільський, Шевченківський райони) буд. 69, реєстраційний номер: 00, за іпотечним договором від 25.11.2010, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Л.Л. та зареєстровано в реєстрі за №10843:

про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 54422657 від 05.10.2020 (про реєстрацію іпотеки) на користь ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста»;

про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 54422785 від 05.10.2020 (заборона на нерухоме майно) на користь ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста»;

про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 54423786 від 05.10.2020 (про реєстрацію права власності) на користь ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста».

- щодо нерухомого майна: нежилий будинок - адміністративний (літ. В, Г), загальною площею 1482,40 кв м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Івана Мазепи, 10, реєстраційний номер: 82 за Іпотечним договором від 05.02.2010, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І.В. та зареєстровано в реєстрі за №106:

про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 54422884 від 05.10.2020 (про реєстрацію іпотеки) на користь ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста»;

про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 54422982 від 05.10.2020 (заборона на нерухоме майно) на користь ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста»;

про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 54423897 від 05.10.2020 (про реєстрацію права власності) на користь ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста».

37.2. Зобов`язання ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» укласти з ТОВ «ФК «Ассісто» основний договір про відступлення права вимоги за кредитними договорами та майнових прав за договорами іпотеки.

38. За таких обставин, суди попередніх інстанцій констатували, що на момент розгляду скарги ТОВ «Фрунзе 69» в Господарському суді міста Києва перебувало судове провадження зі спором між тими самими сторонами, з тих самих предмета і підстав.

39. Врахувавши ці обставини, а також з огляду на те, що висновок Колегії Мін`юсту датований 21.10.2020, а оскаржуваний наказ, винесений на підставі цього висновку, датований 26.10.2020, на переконання судів попередніх інстанцій, у цьому випадку, Мін`юст мав відмовити у задоволенні скарги ТОВ «Фрунзе 69».

40. Водночас, ці висновки судів попередніх інстанцій колегія суддів уважає помилковими, позаяк у вказаному судовому провадженні № 910/15365/20 позивачем є ТОВ «Фінансова компанія «Ассісто», а відповідачами є: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», проте ТОВ «Фрунзе 69» не було учасником справи.

41. При цьому, незважаючи на те, що предмет спору у справі № 910/15365/20, охоплював оскарження реєстраційних дій щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: м. Київ, вул. Кирилівська, 69, поряд із цим предметом оскарження були реєстраційні дії також щодо об`єктів нерухомого майна за адресами: м. Київ, вул. Будіндустрії, 6 та м. Київ, вул. Івана Мазепи, 10, та відповідно підстави їх оскарження у судовому провадженні та поданій скарзі є відмінними.

42. Верховний Суд нагадує, що нетотожність чи відсутність хоча б одного елементу (ті самі сторони, той самий предмет і ті самі підстави) виключає таку підставу для відмови у задоволенні скарги, що наведена у пункті 4 частини восьмої статті 37 Закону № 1952-IV.

43. Беручи до уваги наведене, вищевказане судове провадження не було перешкодою для розгляду Колегією Мін`юсту скарги ТОВ «Фрунзе 69» від 09.10.2020, зареєстрованої в Міністерства юстиції України 12.10.2020 за №29917-33-20.

44. Відповідно до пункту 2 частини другої статті 37-1 Закону № 1952-IV за результатами проведення перевірок державних реєстраторів чи суб`єктів державної реєстрації прав Міністерство юстиції України у разі виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав приймає вмотивоване рішення про тимчасове блокування доступу державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації прав до Державного реєстру прав.

45. Так, згідно із висновком Колегії Мін`юсту від 21.10.2020 мотивом відносно тимчасового блокування приватному нотаріусу доступу до Державного реєстру прав слугував встановлений істотний характер порушень вимог законодавства у сфері державної реєстрації прав, допущених приватним нотаріусом, а також прийняття до уваги адміністративним органом обставин щодо неправомірності відповідних реєстраційних дій ОСОБА_3 , та відповідно наявності підстав для вжиття таких заходів в аспекті прийняття юридично допустимого рішення за відповідних обставин. Своєю чергою підставою для прийняття оскаржуваного наказу від 26.10.2020, в тому числі і пункту 3, зазначено висновок Колегії Мін`юсту від 21.10.2020.

46. А тому, посилання судів попередніх інстанцій на відсутність у висновку Колегії Мін`юсту та наказі Мін`юсту підстави та обґрунтувань застосування до позивача заходів у вигляді блокування доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, є безпідставними.

47. Зважаючи на наведене, колегія суддів уважає, що Мін`юст, ухваливши спірний наказ в частині пункту 3, який є предметом цього позову, діяв відповідно до наведених приписів Закону № № 1952-IV і Порядку № 1128, а тому підстави для його скасування відсутні, відтак Верховний Суд не погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

48. Отже, доводи касаційної скарги, які слугували підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України знайшли своє підтвердження під час касаційного перегляду.

49. Таким чином підсумовуючи викладене Верховний Суд дійшов висновку, що суди першої та апеляційної інстанції, задовольняючи адміністративний позов, повно встановили обставини справи, але допустили неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до ухвалення незаконних рішень в частині задоволення позовних вимог.

50. З огляду на вказане, Верховний Суд не погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо наявності підстав для задоволення позову в частині визнання протиправним і скасування пункту 3 наказу Міністерства юстиції України від 26.10.2020 № 3733/5.

51. Відповідно до частин першої та третьої статті 351 КАС України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

52. Беручи до уваги, що у цій справі вирішення спору залежить від застосування норм матеріального права, а у питанні застосування та тлумачення норм матеріального права Верховний Суд є судом, який має повну юрисдикцію, то Суд за правилами частини першої статті 351 КАС України, уважає за необхідне прийняти нове рішення, не направляючи справу на новий судовий розгляд.

53. За вказаних обставин, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваних судових рішень та прийняття нового рішення про відмову в задоволенні позову.

54. З огляду на результат касаційного розгляду у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 351, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Міністерства юстиції України задовольнити.

2. Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 вересня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2022 року у справі № 640/26706/20 про визнання протиправним та скасування пункту 3 наказу Міністерства юстиції України від 26 жовтня 2020 року № 3733/5 скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Л.О. Єресько

О.В. Калашнікова

А.Г. Загороднюк

Судді Верховного Суду