Справа № 440/5347/23
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2023-06-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/5347/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шевякова І.С. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги:

1) визнати протиправним та скасувати рішення №58 від 02.02.2023 Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні дострокової пенсії за віком на пільгових умовах За роботи передбачені Списком №2;

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області та Головне Управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового трудового (страхового) стажу за Списком №2 періоди роботи:

- із 13.11.1982 по 17.11.1984 період служби в армії;

- з 18.12.1984 по 01.07.1985; з 13.06.1988 по 09.09.1988; з 03.08.1989 по 20.09.1989 помічником бурильника експлуатаційного і розвідувального буріння свердловин на нафту та газ у Опішнянській нафтогазорозвідувальній експедиції глибокого буріння об`єднання "Полтаванафтогазгеологія";

- з 23.08.1990 по 18.02.1991 бурильником експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин; з 18.02.1991 по 28.06.1992 помічником бурового майстра;

- з 29.06.1992 по 30.06.1994 виконуючим обов`язки бурового майстра; з 01.07.1994 по 31.12.1994 буровим майстром у Полтавському управлінні бурових робіт що перейменовано на ПАТ БК "БУКРОС":

3) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області та Головне Управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області зарахувати ОСОБА_1 до загального та пільгового трудового (страхового) стажу роботи за Списком № 2 за періоди:

- 01.01.1995 по 01.04.1995 Буровим майстром експедиції глибокого експлуатаційного буріння у ТОО "СЕВЕР";

- 01.04.1995 по 01.05.1996 Буровим майстром експедиції глибокого експлуатаційного буріння в ЗАО "БИКОМ";

- із 01.10.2000 по 25.02.2001 - Помічником бурового майстра у цеху буріння; із 01.10.2000 по 25.02.2001 помічником бурового майстра; із 25.02.2001 по 08.03.2001 буровий майстра; із 08.03.2001-27.07.2001 заступником начальника районної інженерно-технічної служби; із 27.07.2001 - 28.02.2002 начальник районної інженерно-технічної служби: у ТОВ "Інтернафтогазсервіс";

- із 01.03.2002- 24.04.2002 ведучий інженер центральної інженерно-технічної служби; 24.04.2002 - 01.05.2004 начальник центральної інженерно-технічної служби; 01.05.2004 - 09.04.2005 начальник виробничо-технічного відділу; 09.04.2005 - 12.04.2021 головний інженер підприємства на ООО "КНГ-Сервіс" у місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі

4) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області та Головне Управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії За віком на пільгових умовах за Списком №2 на підставі заяви від 06.01.2023, з урахуванням висновків суду .

Під час розгляду справи суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі також позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі також відповідач-1, ГУПФУ в Полтавській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі також відповідач-2, ГУ ПФУ в Чернігівській області) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 08.05.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, а також призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Аргументи учасників справи

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що на час подачі заяви від 24.01.2023 до пенсійного управління вік ОСОБА_1 становив 58 років і 2 місяці, позивач мав загальний трудовий стаж роботи (страховий стаж) 37 років 7 місяців 06 днів із яких пенсійним управлінням зараховано лише 15 років 5 місяців 21 день. На даний час до електронного обліку стажу роботи внесено виправлення і загальний стаж у Формі обліку ПС-право загальний стаж обрахований у 15 років 8 місяців 21 день.

Пільговий стаж роботи позивача складає 28 років 11 місяці 19 днів за Списком №2.

Однак, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівської області №58 від 02.02.2023 про відмову у призначенні пенсії до страхового стажу не зараховані періоди роботи в росії з 16.11.1994 по 01.04.1995, з 01.04,1995 по 01,05.1996, з 01.10.2000 по 24.04.2002 та з 01.01.2004 по 12.04.2021, оскільки російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992.

Крім того, до пільгового стажу роботи не зараховані періоди роботи відповідно до довідок від 03.06.2020 №1-9/12-19/279 та від 02.09.2022 №02-44/1636, оскільки довідки надані за підписом однієї особи, що суперечить вимогам додатку 5 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Натомість позивач вказує, що припинення участі російської федерації в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення не стосуються часу трудової діяльності позивача, що мали місце в період дії вказаної угоди.

01.06.2023 до суду надійшов відзив ГУ ПФУ в Чернігівській області, у якому відповідач-2 проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Пояснював, що до пільгового стажу за Списком №2 неможливо зарахувати періоди роботи позивача з 18.12.1984 по 01.07.1985; з 13.06.1988 по 09.09.1988; з 03.08.1989 по 20.09.1989 помічником бурильника експлуатаційного і розвідувального буріння свердловин на нафту та газ, у Опііднянській нафтогазорозвідувальній експедиції глибокого буріння об`єднання "Полтаванафтогазгеологія" згідно довідки №1-9/12-19/279 від 03.06.2020 року, виданої ДП "Полтавнафтогазгеологія" та періоди роботи з 23.08.1990 по 18.02.1991 бурильником експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин; з 18.02.1991 по 28.06.1992 помічником бурового майстра; з 29.06.1992 по 30.06.1994 виконуючим обов`язки бурового майстра; з 01.07.1994 по 31.12.1994 буровим майстром у Полтавському управлінні бурових робіт що перейменовано на ПАТ БК "БУКРОС" згідно довідки №02-44/1636 від 02.09.2022 року, виданої ПАТ БК Букрос, оскільки довідки надані за підписом однієї особи, що суперечить вимогам додатку 5 Порядку №637.

Щодо зарахування до пільгового стажу періоду служби в армії з 13.11.1982 року по 17.11.1984 року відповідач-2 зазначав, що частиною першою статті 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується-відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Враховуючи те, що згідно поданих документів пільговий стаж позивача відсутній, період служби в армії з 13.11.1982 року по 17.11.1984 року також неможливо зарахувати до стажу роботи за Списком №2.

Щодо позовної вимоги про зарахування до загального та пільгового трудового (страхового) стажу роботи за Списком №2 періодів роботи позивача з 01.01.1995 по 01.04.1995 буровим майстром експедиції глибокого експлуатаційного буріння у ТОО "СЕВЕР"; з 01.04.1995 по 01.05.1996 буровим майстром експедиції глибокого експлуатаційного буріння в ЗАО "БИКОМ"; з 01.10.2000 по 25.02.2001 помічником бурового майстра у цеху буріння; з 25.02.2001 по 08.03.2001 буровим майстром; з 08.03.2001 по 27.07.2001 заступником начальника районної інженерно-технічної служби; з 27.07.2001 по 28.02.2002 начальником районної інженерно-технічної служби у ТОВ "Інтернафтогазсервіс"; з 01.03.2002 по 24.04.2002 ведучим інженером центральної інженерно-технічної служби; з 24.04.2002 по 01.05.2004 начальником центральної інженерно-технічної служби; з 01.05.2004 по 09.04.2005 начальником виробничо-технічного відділу; з 09.04.2005 по 12.04.2021 головним інженером підприємства на ООО "КНГ-Сервіс" у місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі, зазначив, що дані підприємства знаходяться на території російської федерації.

Між Україною та російською федерацією зарахування стажу роботи базувалося на територіальному принципі, за якими витрати на виплату пенсій здійснює держава, на території якої проживає отримувач. Ці відносини регулювалися на підставі багатосторонньої Угоди про гарантії прав - громадян держав-учасниць СНД у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992. Однак, 11.06.2022 російська федерація вийшла із Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 в односторонньому порядку, підписавши закон про її денонсацію.

01.06.2023 до суду надійшов відзив ГУ ПФУ в Полтавській області, у якому відповідач-1 проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначав, що ГУ ПФУ в Полтавській області рішення про відмову у призначенні пільгової пенсії не приймалося. Станом на дату звернення позивача його страховий стаж становив 15 років 5 місяців 21 день. Пільговий стаж за списком №2 відсутній. Рішення відповідача-2 від 02.02.2023 про відмову у призначенні пільгової пенсії вважав правомірним, а позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими.

Справа розглядається у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження на підставі пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, суд дійшов наступних висновків.

Обставини справи, встановлені судом

ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджено копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 .

24.01.2023 ОСОБА_1 звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України зі заявою про призначення пенсії за віком за списком №2.

16.03.2021 за №339/35961 в Міністерстві юстиції України зареєстровано постанову правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 №25-1, якою затверджено зміни до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженому постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1).

Пунктом 4.2 розділу ІV Порядку №22-1 передбачено можливість застосування екстериторіального призначення та перерахунку пенсій.

З урахуванням принципу екстериторіальності заяву та документи ОСОБА_1 було передано на розгляд ГУПФУ в Чернігівській області.

Рішенням ГУПФ України в Чернігівській області від 02.02.2023 №58 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком з підстав відсутності необхідного стажу на дату звернення.

Головне управління Пенсійного фонду в Чернігівській області в рішенні від 02.02.2023 №58 зазначило, що права на пенсію за віком на пільгових умовах заявник не має, оскільки відсутній необхідний страховий стаж 29 років:

до страхового стажу не зараховані періоди роботи в росії з 16.11.1994 по 01.04.1995, з 01.04,1995 по 01,05.1996. з 01.10.2000 по 24,04.2002 та з 01.01.2004 по 12.04.2021, оскільки російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992;

до пільгового стажу роботи не зараховані періоди роботи відповідно до довідок від 03.06.2020 №1-9/12-19/279 та від 02.09.2022 №02-44/1636, оскільки довідки надані за підписом однієї особи, що суперечить вимогам додатку 5 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Не погодившись із зазначеним рішенням, позивач оскаржив його до суду.

Норми права, які підлягають застосуванню

Відповідно до частин першої та другої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 року (далі Закон №1058-IV), пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно частини першої статті 26 Закон №1058-IV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

Частиною четвертою статті 24 Закону №1058-IV передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно статті 56 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-ХІІ) передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Частиною першою статті 114 Закону №1058-IV передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до пункту "б" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XI (далі Закон №1788-XI) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років у чоловіків і не менше 24 років у жінок.

Статтею 62 Закону №1788-XIIпередбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року №1451/11731 (далі - Порядок №383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

В силу пункту 4.2 Порядку №383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно з пунктом 4.3 Порядку №383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Відповідно до пункту 10 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 №637(далі - Порядок №637).

Згідно з п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Висновки щодо правозастосування

Необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах (за списком №2) відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення є":

- досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 29 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

- встановлення факту перебування особи на посаді та виконання робіт зі шкідливими і важкими умовами праці, а також документальне підтвердження відповідних умов праці.

У даному адміністративному спорі відповідач піддав сумніву наявність страхового та пільгового стажу ОСОБА_1 .

Для висновку про відсутність у позивача страхового стажу відповідач у спірному рішенні від 02.02.2023 визначив єдину підставу: російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року.

Для висновку про відсутність у позивача пільгового стажу відповідач у спірному рішенні від 02.02.2023 визначив єдину підставу: довідки надані за підписом однієї особи, що суперечить вимогам додатку 5 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Надалі суд наводить свої міркування щодо зазначених груп аргументів окремо.

Щодо підстави незарахування до страхового стажу періодів роботи з 16.11.1994 по 01.04.1995, з 01.04.1995 по 01.05.1996. з 01.10.2000 по 24.04.2002 та з 01.01.2004 по 12.04.2021, оскільки російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 суд зазначає таке.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктами 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Записи про спірний у трудовій книжці позивача заповнені відповідно до вимог Інструкції №58 та містять всі необхідні записи, які дають можливість встановити дату прийняття та звільнення з роботи, місце роботи та накази, на підставі яких позивач прийнятий на таку роботу. Окрім того, записи засвідчені відтиском печаток підприємств та не містять ні виправлень/підтирань, ні інших застережень, які б давали підстави сумніватися в їх достовірності.

Відповідно до статті 19 Закону України "Про міжнародні договори України" чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Як передбачено частиною другою статті 4 Закону №1058-IV, якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Одним із міжнародних договорів з питань пенсійного забезпечення, який підписала Україна, стала багатостороння Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року, зобов`язання за якою взяли на себе дев`ять держав - учасниць СНД, в тому числі Україна та російська федерація (далі - Угода).

Ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав - учасниць Угоди (стаття 5 Угоди).

Відповідно до статті 1 Угоди пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Статтею 6 Угоди встановлено, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.

Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Згідно із абзацами 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом РФ "Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн" від 14 січня 1993 року, трудовий стаж, включаючи стаж який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визнається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність. Сторонами визнаються дипломи, свідоцтво, інші документи державного зразка про рівень освіти і кваліфікації, які видані відповідними компетентними органами Сторін, без легалізації.

Частиною другою статті 4 Угоди "Про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудівників-мігрантів" від 15 квітня 1994 року, підписаної Урядами Азербайджанської Республіки, Республіки Вірменія, республіки Білорусь, Республіки Грузія, Республіки Казахстан, Киргизької Республіки, Республіки Молдова, РФ, Республіки Таджикистан, Туркменістану, Республіки Узбекистан, України, передбачено, що трудовий стаж, зокрема стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається Сторонами.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої відбувалась трудова діяльність; пільговий стаж, набутий на території однієї з цих двох держав, визнається іншою державою.

Постановою Кабінету Міністрів України №1328 від 29.11.2022 "Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення" постановлено вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 р. у м.москві.

Вказана постанова набрала чинності 02.12.2022.

Отже, до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України №1328 від 29.11.2022 Україна, як держава - учасниця Угоди виконує зобов`язання, взяті згідно Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992.

Таким чином, суд відхиляє посилання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, покладені в основу спірного рішення від 02.02.2023, на ту обставину, що з 01.01.2023 російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, оскільки вказані обставини не стосуються періодів трудової діяльності позивача, що мали місце в період дії вказаної Угоди.

Відтак періоди роботи позивача з 16.11.1994 по 01.04.1995, з 01.04.1995 по 01.05.1996, з 01.10.2000 по 24.04.2002 та з 01.01.2004 по 12.04.2021, що підтверджені даними трудової книжки, мають бути зараховані до страхового стажу позивача.

Щодо підстави незарахування до пільгового стажу періодів роботи відповідно до довідок від 03.06.2020 №1-9/12-19/279 та від 02.09.2022 №02-44/1636, оскільки довідки надані за підписом однієї особи, що суперечить вимогам додатку 5 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, суд зазначає таке.

Судом встановлено, що до заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах позивачем надано копії довідок ДП "Полтавнафтогазгеологія" від 03.06.2020 №1-9/12-19/279 та ПАТ БК "Букрос" від 02.09.2022 №02-44/1636.

Так, відповідно до довідки ДП "Полтавнафтогазгеологія" від 03.06.2020 №1-9/12-19/279 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлено, що позивач працював повний робочий день:

- з 18.12.1984 по 01.07.1985, наказ №72-К від 18.12.1984, характер виконуваних робіт - розвідувальне буріння та свердління, за професією, посадою помічник бурильника експлуатаційного і розвідувального буріння свердловин на нафту та газ;

- з 13.06.1988 по 09.09.1988, наказ №30-К від 13.06.1988, за професією, посади помічник бурильника експлуатаційного і розвідувального буріння свердловин на нафту та газ;

- з 03.08.1989 по 20.09.1989, наказ №41-К від 31.07.1989, за професією, посади помічник бурильника експлуатаційного і розвідувального буріння свердловин на нафту та газ.

Зазначені роботи передбачені Списком №2 розділу ХІІІ "Буріння, видобування та переробка нафти і газу, переробка вугілля та сланцю", підрозділ 1 - буріння пункт а - "робітники" Постанови РМ СРСР від 22.08.1956 №1173.

Підстава для видачі: накази по особовому складу за 1990-1994 роки, особові рахунки по заробітній платі за 1990-1994 роки, особова картка Т-2, накази про атестацію робочих місць.

За період з 18.12.1984 по 20.09.1989 пільговий стаж становить - 00 роки 10 місяців 26 днів.

Підстава для видачі: накази та особисті рахунки по нарахуванню заробітної плати та польового забезпечення за 1984-1985, 1988-1988 роки, особисті картки Т-2.

Довідка скріплена печаткою ДП "Полтавнафтогазгеологія", підписана арбітражним керуючим (ліквідатором) І.М. Авраменко.

Згідно довідки ПАТ БК "Букрос" від 02.09.2022 №02-44/1636 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлено, що позивач працював повний робочий день в Полтавському управлінні бурових робіт, яке з 21.01.1994 перейменовано у ВАТ БК "Букрос", з 01.06.2016 перейменовано у ПАТ БК "Букрос".

- з 23.08.1990 по 17.02.1991 бурильником експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин на нафту та газ, наказ про прийом №407 від 21.08.1990;

- з 18.02.1991 по 28.06.1992 помічником бурового майстра, наказ №11-к від 18.02.1991;

- з 29.06.1992 по 30.06.1994 виконуючим обов`язки бурового майстра, наказ №32-к від 02.07.1992,

- з 01.07.1994 по 31.12.1994 буровим майстром, наказ №67-к від 18.07.1994.

ОСОБА_1 виконував роботи особливого характеру з шкідливими умовами праці (4 фактори першої ступені і 1 фактор другої ступені), за професіями, посадами, що передбачені списком №2, розділ ХІІ "Буріння, видобування та переробка нафти, газу, та газового конденсату, переробка вугілля та сланцю", "Буріння", підрозділ 1а, позиція 2130100а-11297, підрозділ 1б, позиція 2130100б-23196 згідно постанови КМУ №162 від 11.03.1994.

За період з 23.08.1990 по 31.12.1994 пільговий стаж становить - 04 роки 02 місяці 08 дні.

Підстава для видачі: накази по особовому складу за 1990-1994 роки, особові рахунки по заробітній платі за 1990-1994 роки, особова картка Т-2, накази про атестацію робочих місць.

Дана довідка скріплена печаткою ПАТ БК "Букрос" та підписана керуючим санацією Оксаною Тищенко.

Отже, з урахування вищевикладеного, суд дійшов висновку, що Головним управлінням ПФУ в Полтавській області протиправно не враховано спірні періоди роботи позивача до її пільгового стажу.

Трудовою книжкою позивача серії НОМЕР_2 підтверджено, що позивач працював у період з 18.12.1984 по 01.07.1985, з 13.06.1988 по 09.09.1988, з 03.08.1989 по 20.09.1989 у ДП "Полтавнафтогазгеологія", та у період з 23.08.1990 по 31.12.1994 в Полтавському управлінні бурових робіт (ПАТ БК "Букрос").

Записи про спірний період роботи засвідчено відповідними печатками підприємств.

Доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці щодо спірних періодів роботи позивача відповідачем суду не надано; факт і періоди роботи визнаються відповідачем; довідки ДП "Полтавнафтогазгеологія" від 03.06.2020 №1-9/12-19/279 та ПАТ БК "Букрос" від 02.09.2022 №02-44/1636 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній не визнані нечинними, не відкликані, а тому, на думку суду, їх безпідставно не взято до уваги відповідачем при обрахуванні пільгового стажу роботи.

Щодо правомірності рішення відповідача-2 в частині незарахування до стажу роботи позивача на пільгових умовах періоду військової служби в армії з 13.11.1982 по 17.11.1984, суд зазначає наступне.

Довідкою Полтавського районного центру комплектування та соціальної підтримки від 06.01.2023 №1в/5/191, а також копією військового квитка серії НОМЕР_3 підтверджено, що ОСОБА_1 проходив службу в лавах Збройних Сил з 13.11.1982 по 13.11.1984.

Приписами пункту 109 Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03 серпня 1972 року №590 (далі - Положення №590), який був чинний на час проходження позивачем військової служби, крім роботи в якості робочого або службовця в загальний стаж роботи зараховується також період навчання в професійно-технічних училищах та служба у складі Збройних сил СРСР. При призначенні на пільгових умовах або в пільгових розмірах пенсій по старості та інвалідності робітникам і службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці та в гарячих цехах і на інших роботах з важкими умовами праці (підпункти а і б пункту 16), і пенсій у зв`язку з втратою годувальника їх сім`ям, а також пенсій по старості робітницям підприємств текстильної промисловості (підпункт в пункту 16) періоди, зазначені у підпунктах к і л, прирівнюються по вибору особи, що звернулась за призначенням пенсії, або до роботи, яка передувала даному періоду, або до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду. Період, зазначений у підпункті з, прирівнюється до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду.

Законом СРСР від 12 липня 1967 року "Про загальний військовий обов`язок" і Положенням про пільги для військовослужбовців, військовозобов`язаних, осіб, звільнених з військової служби у відставку, та їх сімей, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 17 лютого 1981 року №193, було передбачено зарахування часу перебування громадян на дійсній військовій службі у Збройних Силах СРСР до загального трудового стажу, безперервного трудового стажу та стажу роботи за спеціальністю (пункт 76 Положення).

Постановою Верховної Ради України від 12 вересня 1991 року №1545-ХХІІ "Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР" встановлено, що до прийняття відповідних актів законодавства України на території республіки застосовуються акти законодавства Союзу РСР з питань, які не врегульовані законодавством України, за умови, що вони не суперечать Конституції законам України.

Пунктами в частини третьої статті 56 Закону № 1788-XII передбачено, що до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, зараховується: військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки та органах внутрішніх справ, незалежно від місця проходження служби.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Абзацом 2 пункту 1 статті 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року №2011-XII визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Отже, за вимогами законодавства, час проходження строкової військової служби зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

При цьому, за вимогами законодавства, яке було чинне на час проходження позивачем військової служби, проходження військової служби прирівнюються по вибору особи, що звернулась за призначенням пенсії, або до роботи, яка передувала даному періоду, або до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду.

Відповідно Конституційний суд України в своєму рішенні № 1-рп/99 від 09.02.1999 року зазначив, що положення частини першої статті 58 Конституції України про те, що закони та інші нормативно-правові акти не зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, треба розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи).

Верховний Суд України у своїх постановах від 05 лютого 2008 року (справа № 21-2369во07) та 27 травня 2008 року (справа № 21-2438во07) при розгляді справ відповідної категорії прийшов до висновку, що при вирішенні конкретних спорів з питання пільгового порядку обчислення періоду проходження військової служби суди повинні користуватися як законами і нормативними актами України так і законодавством колишнього СРСР.

Таким чином, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач після проходження військової служби, був прийнятий на роботу за професією, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, що дає право на зарахування періоду проходження військової служби в армії з 13.11.1982 по 13.11.1984 (а не 17.11.1984 як просить позивач) до пільгового стажу роботи за Списком №2.

Крім того, відповідачем-2 до пільгового стажу не зараховані періоди роботи позивача з 01.01.1995 по 01.04.1995 буровим майстром експедиції глибокого експлуатаційного буріння у ТОО "СЕВЕР"; з 01.04.1995 по 01.05.1996 буровим майстром експедиції глибокого експлуатаційного буріння в ЗАО "БИКОМ"; з 01.10.2000 по 25.02.2001 помічником бурового майстра у цеху буріння; з 25.02.2001 по 08.03.2001 буровим майстром; з 08.03.2001 по 27.07.2001 заступником начальника районної інженерно-технічної служби; з 27.07.2001 по 28.02.2002 начальником районної інженерно-технічної служби у ТОВ "Інтернафтогазсервіс"; з 01.03.2002 по 24.04.2002 ведучим інженером центральної інженерно-технічної служби; з 24.04.2002 по 01.05.2004 начальником центральної інженерно-технічної служби; з 01.05.2004 по 09.04.2005 начальником виробничо-технічного відділу; з 09.04.2005 по 12.04.2021 головним інженером підприємства на ООО "КНГ-Сервіс" у місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі, з підстави, що дані підприємства знаходяться на території російської федерації.

Безпідставність відмови у зарахуванні до страхового стажу періодів роботи позивача з 16.11.1994 по 01.04.1995, з 01.04.1995 по 01.05.1996. з 01.10.2000 по 24.04.2002 та з 01.01.2004 по 12.04.2021 з підстави знаходження підприємств на території росії надано судом вище. Зазначені судом мотиви підлягають застосуванню і до обставин зарахування цих спірних періодів роботи до пільгового стажу.

У спірному рішенні не наведено інших підстав для незарахування періодів роботи з 16.11.1994 по 01.04.1995, з 01.04.1995 по 01.05.1996. з 01.10.2000 по 24.04.2002 та з 01.01.2004 по 12.04.2021 до пільгового стажу, окрім того, що підприємства знаходяться на території російської федерації. Відповідно, інші доводи відповідача-2, викладені у відзиві на позов, судом не оцінюються як такі, що не були покладені в основу спірного рішення від 02.02.2023.

Суд, враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Враховуючи наведене, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 02.02.2023 №58 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частин першої та другої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з положеннями статті 9 Конституції України та статтями 17, частиною п`ятою статті 19 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини №3477-IV від 23.02.2006 суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень вказаної Конвенції.

У рішенні від 31.07.2003 у справі Дорани проти Ірландії Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття ефективний засіб передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Салах Шейх проти Нідерландів, ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи Каіч та інші проти Хорватії (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та, виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Жодних інших зауважень (недоліків) до записів про трудовий стаж, що містяться у трудовій книжці ОСОБА_1 , відповідачем не зазначено, а судом не встановлено.

Таким чином, на момент звернення до відповідача-1 зі заявою про призначення пенсії ОСОБА_1 досяг необхідного віку (55 років) мав необхідний страховий стаж не менше 29 років, з них не менше 12 6 місяців років на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2.

Враховуючи фактичні обставини даної справи, суд вважає, що зарахування періодів роботи з до страхового стажу періоди роботи позивача з 16.11.1994 по 01.04.1995, з 01.04.1995 по 01.05.1996. з 01.10.2000 по 24.04.2002 та з 01.01.2004 по 12.04.2021 та періодів з 13.11.1982 по 13.11.1984, з 18.12.1984 по 01.07.1985, з 13.06.1988 по 09.09.1988, з 03.08.1989 по 20.09.1989, з 23.08.1990 по 31.12.1994, з 01.01.1995 по 01.04.1995, з 01.04.1995 по 01.05.1996, з 01.10.2000 по 25.02.2001, з 25.02.2001 по 08.03.2001, з 08.03.2001 по 27.07.2001, з 27.07.2001 по 28.02.2002, з 01.03.2002 по 24.04.2002, з 24.04.2002 по 01.05.2004, з 01.05.2004 по 09.04.2005, з 09.04.2005 по 12.04.2021 до пільгового стажу є варіантом правомірної поведінки, від якого відповідач-2 безпідставно ухилився, тому це питання не може бути віднесено до дискреційних повноважень органу пенсійного фонду з огляду на приписи чинного пенсійного законодавства.

Надаючи правову оцінку обраного позивачем способу захисту, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. The United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02). Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Відповідно до пункту 1.8. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 25.11.2005 №22-1, звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

З урахуванням висновків суду у даній справі щодо підтвердження права позивача на зарахування до страхового та пільгового стажу за списком №2 періодів роботи, наведених вище; враховуючи те, що оскаржувана відмова у призначенні пенсії не містить інших підстав відмови ніж ті, що зазначались вище та приймаючи до уваги, що судом обраховано пільговий стаж позивача (який є більшим за 10 необхідних років), - належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача-2 призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах з 24.01.2023 (дати звернення) з урахуванням страхового стажу з 16.11.1994 по 01.04.1995, з 01.04.1995 по 01.05.1996. з 01.10.2000 по 24.04.2002 та з 01.01.2004 по 12.04.2021 та пільгового стажу з 13.11.1982 по 13.11.1984, з 18.12.1984 по 01.07.1985, з 13.06.1988 по 09.09.1988, з 03.08.1989 по 20.09.1989, з 23.08.1990 по 31.12.1994, з 01.01.1995 по 01.04.1995, з 01.04.1995 по 01.05.1996, з 01.10.2000 по 25.02.2001, з 25.02.2001 по 08.03.2001, з 08.03.2001 по 27.07.2001, з 27.07.2001 по 28.02.2002, з 01.03.2002 по 24.04.2002, з 24.04.2002 по 01.05.2004, з 01.05.2004 по 09.04.2005, з 09.04.2005 по 12.04.2021.

Водночас відповідач-1 заяву позивача не розглядав та не приймав жодного рішення стосовно призначення/відмови у призначенні пенсії позивачу.

Отже, позовна вимога, звернута саме до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, задоволенню не підлягає.

Поновити порушене права позивача має той відповідач, який безпідставно право порушив.

За змістом частини першої статті 83 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсії призначаються з більш раннього строку. Пенсії за віком призначаються з дня досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією надійшло не пізніше 3 місяців з дня досягнення пенсійного віку.

При цьому, зазначаючи про звернення до відповідача-1 із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах 06.01.2023 позивач не надає доказів звернення саме 06.01.2023.

Натомість, матеріалами справи підтверджено, що заява позивача датована саме 24.01.2023.

У спірному випадку пенсія за віком позивачу має бути призначена з дати звернення - 24.01.2023, оскільки у даному випадку звернення за пенсією надійшло пізніше 3 місяців з дня досягнення пенсійного віку.

Таким чином, враховуючи те, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом та сприяти реальному відновленню порушеного права, беручи до уваги приписи статті 9 КАС України, приймаючи до уваги відзив на позовну заяву відповідача-2, докази наявні у матеріалах справи, а також з аналізу норм чинного законодавства, суд приходить висновку, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з 24.01.2023 з урахуванням) з урахуванням страхового стажу з 16.11.1994 по 01.04.1995, з 01.04.1995 по 01.05.1996. з 01.10.2000 по 24.04.2002 та з 01.01.2004 по 12.04.2021 та пільгового стажу з 13.11.1982 по 13.11.1984, з 18.12.1984 по 01.07.1985, з 13.06.1988 по 09.09.1988, з 03.08.1989 по 20.09.1989, з 23.08.1990 по 31.12.1994, з 01.01.1995 по 01.04.1995, з 01.04.1995 по 01.05.1996, з 01.10.2000 по 25.02.2001, з 25.02.2001 по 08.03.2001, з 08.03.2001 по 27.07.2001, з 27.07.2001 по 28.02.2002, з 01.03.2002 по 24.04.2002, з 24.04.2002 по 01.05.2004, з 01.05.2004 по 09.04.2005, з 09.04.2005 по 12.04.2021.

Таким чином позов підлягає задоволенню частково.

Розподіл судових витрат

Згідно частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем сплачено судовий збір у сумі 3220,80 грн.

З огляду на ухвалення судом рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд визнає за доцільне стягнути на користь позивача сплачений судовий збір за 2 позовні вимоги немайнового характеру у розмірі 2147,20 грн з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд. 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83-А, м. Чернігів, 14005, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про відмову у призначенні пенсії від 02.02.2023 №58.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з 24.01.2023 з урахуванням періодів роботи з урахуванням страхового стажу з 16.11.1994 по 01.04.1995, з 01.04.1995 по 01.05.1996. з 01.10.2000 по 24.04.2002 та з 01.01.2004 по 12.04.2021 та пільгового стажу з 13.11.1982 по 13.11.1984, з 18.12.1984 по 01.07.1985, з 13.06.1988 по 09.09.1988, з 03.08.1989 по 20.09.1989, з 23.08.1990 по 31.12.1994, з 01.01.1995 по 01.04.1995, з 01.04.1995 по 01.05.1996, з 01.10.2000 по 25.02.2001, з 25.02.2001 по 08.03.2001, з 08.03.2001 по 27.07.2001, з 27.07.2001 по 28.02.2002, з 01.03.2002 по 24.04.2002, з 24.04.2002 по 01.05.2004, з 01.05.2004 по 09.04.2005, з 09.04.2005 по 12.04.2021.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2147,20 грн (дві тисячі сто сорок сім гривень двадцять копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.С. Шевяков