Справа № 420/7741/23
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2023-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/7741/23

Перша інстанція: суддя Бездрабко О.І.,

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Бітова А.І.,

Танасогло Т.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2023р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2023р. ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до УЗПВР в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність УЗПВР в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) у виконавчому провадженню ВП НОМЕР_2 по примусовому виконанню рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.04.2020р. у справі №420/3559/19 згідно виконавчого листа у справі №420/3559/19, виданого Одеським окружним адміністративним судом 30.10.2020р.;

- зобов`язати УЗПВР в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) негайно здійснити процесуальні дії примусового характеру, передбачені ч.2,3 ст.63 та ч.1,2 ст.75 ЗУ «Про виконавче провадження» від 2.06.2016р. №1404-VIII, у виконавчому провадженню ВП НОМЕР_2 по примусовому виконанню рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.04.2020р. у справі №420/3559/19 згідно виконавчого листа у справі №420/3559/19, виданого Одеським окружним адміністративним судом 30.10.2020р., щодо зобов`язання боржника - ГУ ПФУ в Одеській області зазначити в перерахунку ГУ ПФУ в Одеській області пенсії пенсійна справа № - Міноборони пенсія по інвалідності ОСОБА_2 від 12.11.2020р. пенсія ОСОБА_3 згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.04.2020р. у справі № 420/3559/19 (виконавче провадження ВП НОМЕР_2) розмір премії 150 % посадового окладу - 3 960грн. відповідно до довідки ВЧ НОМЕР_1 від 17.04.2019р. №294, - посадовий оклад 2 640грн., - оклад за військове звання 600, - процентна надбавка за вислугу років (30%) 972, - НАДБАВКА ЗА СПЕЦИФІЧНІ УМОВИ ПРОХОДЖЕННЯ СЛУЖБИ 65% 2 737,8грн., - ПРЕМІЯ 150% 3 960грн., ВСЬОГО 10 909,8грн. та зобов`язання боржника - ГУ ПФУ в Одеській області зазначити в перерахунку ГУ ПФУ в Одеській області пенсії пенсійна справа №- Міноборони пенсія по інвалідності ОСОБА_2 від 22.12.2020р. пенсія ОСОБА_3 згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.04.2020р. у справі №420/3559/19 (виконавче провадження ВП НОМЕР_2) повинно бути зазначено розмір премії 150% посадового окладу - 3 960грн. відповідно до довідки ВЧ НОМЕР_1 від 17.04.2019р. №294, - посадовий оклад 2 640грн., - оклад за військове звання 600грн., - процентна надбавка за вислугу років (30%) 972грн., - НАДБАВКА ЗА СПЕЦИФІЧНІ УМОВИ ПРОХОДЖЕННЯ СЛУЖБИ 65% 2 737,8грн., - ПРЕМІЯ 150% 3 960грн., ВСЬОГО 10 909,8грн..

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 8.12.2020р. на виконанні в УЗПВР в Одеській області знаходиться виконавче провадження за НОМЕР_2 з виконання виконавчого листа у справі за №420/3559/19, виданого Одеським окружним адміністративним судом 30.10.2020р.. В подальшому, 21.01.2021р. відповідачем на підставі п.9 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження» прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_3 у зв`язку із фактичним виконанням ГУ ПФУ в Одеській області виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду від 30.10.2020р. за №420/3559/19. Вказана постанова державного виконавця була оскаржена у судовому порядку. Так, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12.04.2021р. у справі за №420/1588/21 було визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця ВПВР УЗПВР в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 21.01.2021р. ВП НОМЕР_2 про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №420/3559/19, виданого Одеським окружним адміністративним судом 30.10.2020р..

На виконання вказаного рішення, 13.09.2021р. державним виконавцем було відновлено виконавче провадження НОМЕР_2, проте, наразі ним не вчинено жодних дій щодо примусового виконання вказаного судового рішення.

У березні 2023р. позивач звертався із заявою до ВПВР УЗПВР в Одеській області ПМУМЮ (м.Одеса) про невиконання боржником - ГУ ПФУ в Одеській області рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.04.2020р. у справі №420/3559/19 протягом понад 2 років 2 місяців, та відповідач на вказану заяву відповіді не надав.

Позивач вважає зазначену бездіяльність державного виконавця ВПВР УЗПВР в Одеській області (м.Одеса) Пхіденка О.С. при здійсненні виконавчого провадження ВП НОМЕР_2 по примусовому виконанню виконавчого листа у справі №420/3559/19 виданого Одеським окружним адміністративним судом 30.10.2020 р. протиправною.

Посилаючись на вказане просив позов задовольнити.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2023р. адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльності УЗПВР в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) у виконавчому провадженню ВП НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа у справі №420/3559/19, виданого Одеським окружним адміністративним судом 30.10.2020р., щодо не здійснення дій примусового характеру, передбачених частинами 2, 3 ст.63 та частинами 1, 2 ст.75 ЗУ «Про виконавче провадження» від 2.06.2016р. №1404-VIII.

Зобов`язано УЗПВР в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) здійснити дії примусового характеру, передбачені частинами 2, 3 ст.63 та частинами 1, 2 ст.75 ЗУ «Про виконавче провадження» від 2.06.2016р. №1404-VIII у виконавчому провадженню ВП НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа у справі №420/3559/19, виданого Одеським окружним адміністративним судом 30.10.2020р..

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із даним судовим рішенням апелянтом подано скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що державний виконавець в процесі здійснення виконавчого провадження за рішенням зобов`язального характеру має дотримуватись чіткого алгоритму дій, який встановлений ЗУ «Про виконавче провадження», проте, відповідачем не надано будь-яких належних та відповідних доказів вчинення виконавцем відповідних дій на перевірку виконання боржником рішення суду, а тому, суд вважав, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність. Виходячи із вказаного, суд першої інстанції вважав за необхідне зобов`язати відповідача здійснити дії примусового характеру, передбачені ч.2,3 ст.63 та ч.1,2 ст.75 ЗУ «Про виконавче провадження» від 2.06.2016р. за №1404-VIII у виконавчому провадженню НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа у справі №420/3559/19, виданого Одеським окружним адміністративним судом 30.10.2020р..

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи під час апеляційного розгляду, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28.04.2020р. у справі за №420/3559/19, яке постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.09.2020р. залишено без змін, визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Одеській області щодо не проведення ОСОБА_1 перерахунку та виплати пенсії з 5.03.2019р. із врахуванням щомісячної премії у розмір 150% посадового окладу, відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_1 від 17.04.2019р. за №294; зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 5.03.2019р. з врахуванням щомісячної премії у розмір 150% в посадового окладу, відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_1 від 17.04.2019р. за №294 та прийняти відповідне рішення.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 6.08.2021р., яку постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 6.10.2021р. залишено без змін, відмовлено у задоволенні заяви представника позивача про роз`яснення судового рішення по справі №420/3559/19.

30.10.2020р. Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист у зазначеній справі за №420/3559/19.

8.12.2020р. старшим державним виконавцем ВПВР УЗПВР в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Коваленком В.О. було відкрито виконавче провадження за НОМЕР_2 з виконання вищевказаного виконавчого листа №420/3559/19, виданого 30.10.2020р. Одеським окружним адміністративним судом про зобов`язання ГУ ПФУ в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 5.03.2019р. з врахуванням щомісячної премії у розмір 150% в посадового окладу, відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_1 від 17.04.2019р. №294 та прийняти відповідне рішення.

В подальшому, 21.01.2021р. відповідачем на підставі п.9 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження» було прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження ВП НОМЕР_3, у зв`язку із фактичним виконанням ГУ ПФУ в Одеській області виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду від 30.10.2020р. за №420/3559/19.

Проте, вказану постанову було оскаржено в судовому порядку.

Так, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12.04.2021р. у справі за №420/1588/21, яке набрало законної сили 30.06.2021р. було визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця ВПВР УЗПВР в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 21.01.2021р. ВП НОМЕР_2 про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №420/3559/19, виданого Одеським окружним адміністративним судом 30.10.2020р..

На виконання вказаного рішення, старшим державним виконавцем ВПВР УЗПВР в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Коваленком В.О. було прийнято постанову від 13.09.2021р. ВП НОМЕР_2 відновлено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа у справі №420/3559/19, виданого Одеським окружним адміністративним судом 30.10.2020р..

3.03.2023р. позивач через свого представника звернувся із заявою до начальника ВПВР УЗПВР в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), в якій просив здійснити процесуальні дії примусового характеру передбачені ч.2,3 ст.63 та ч.1,2 ст.75 ЗУ «Про виконавче провадження» від 2.06.2016р. №1404-VIII.

Однак, відповідь на вказану заяву ОСОБА_1 так і не отримав.

На підставі вказаного, позивач вважає протиправною бездіяльність УЗПВР в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) щодо нездійснення процесуальних дій примусового характеру, передбачених ч.2,3 ст.63 та ч.1,2 ст.75 ЗУ «Про виконавче провадження», у зв`язку із чим звернувся в суд із даним позовом.

Перевіряючи правомірність рішення суду першої інстанції, з урахуванням підстав, за якими апелянт пов`язує його протиправність та скасування, в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія виходить з наступного.

Приписами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч.1 ст.370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає ЗУ «Про виконавче провадження» (надалі - Закон №1404-VIII).

У відповідності до ст.1 Закону №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у вказаному Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються ЗУ «Про органи та осіб, які здійснюються примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (ч.1 ст.5 Закону №1404-VIII).

Згідно з п.1 ч.1 ст.3 Закону №1404-VIII, примусовому виконанню підлягають, зокрема, виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ч.2 ст.11 Закону №1404-VIII, будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

За правилами ч.1 ст.18 Закону №1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Положеннями ч.3 ст.18 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.26 Закону №1404-VIII, державний виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного в ст.3 вказаного Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Згідно з ч.6 ст.26 Закону №1404-VIII, за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, що підставою для відкриття виконавчого провадження ВП НОМЕР_2 був виконавчий лист у справі за №420/3559/19, виданий Одеським окружним адміністративним судом 30.10.2020р., яким було зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 5.03.2019р. з врахуванням щомісячної премії у розмір 150% в посадового окладу, відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_1 від 17.04.2019р. за №294 та прийняти відповідне рішення.

Тобто, рішення, яке підлягає примусовому виконанню носить немайновий (зобов`язальний) характер.

Приписами ст.63 Закону №1404-VIII визначено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

За правилами ч.1 ст.75 Закону №1404-VIII, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Положеннями ч.2 ст.75 Закону №1404-VIII встановлено, що у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналогічними за змістом є норми Інструкції з організації примусового виконання рішень від 2.04.2012р. за №512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2.04.2012р. за №489/20802.

Аналізуючи вищезазначене, судова колегія вважає, що державний виконавець в процесі здійснення виконавчого провадження за рішенням зобов`язального характеру має дотримуватись чіткого алгоритму дій, який встановлений ЗУ «Про виконавче провадження».

Тобто, відповідач після відновлення постановою від 13.09.2021р. виконавчого провадження ВП НОМЕР_2 повинен був вчинити вичерпний перелік дій, які передбачені, зокрема, ст.63,75 ЗУ «Про виконавче провадження».

Так, згідно наданих даних Автоматизованої системи виконавчого провадження ВП НОМЕР_2, вказане виконавче провадження не містять доказів вчинення виконавцем дій передбачених ст.63,75 ЗУ «Про виконавче провадження» з вересня 2021р. до моменту звернення з даним позовом в суд та відсутні будь-які належні та відповідні докази, які б давали суду підстави вважати, що ним здійснювалась перевірка належного виконання боржником рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.04.2020р. у справі за №420/3559/19, на підставі якого видано виконавчий лист від 30.10.2020р. у визначений законом спосіб.

Отже, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправною бездіяльності УЗПВР в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) у виконавчому провадженню ВП НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа №420/3559/19, виданого Одеським окружним адміністративним судом 30.10.2020р., та, відповідно, зобов`язання відповідача здійснити дії примусового характеру, передбачені ч.2,3 ст.63 та ч.1,2 ст.75 ЗУ «Про виконавче провадження» від 2.06.2016р. за №1404-VIII у виконавчому провадженню ВП НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа у справі №420/3559/19, виданого Одеським окружним адміністративним судом 30.10.2020р., підлягають задоволенню.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311,315,316,322,325 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2023р. - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: А.І. Бітов

Т.М. Танасогло