Справа № 160/5436/23
Суддя: Бухтіярова Марина Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 червня 2023 року Справа № 160/5436/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бухтіярової М.М.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Петриківського районного комунального підприємства «Комунальник» про стягнення податкового боргу, -
20.03.2023 Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Петриківського районного комунального підприємства «Комунальник» (далі - відповідач), в якій позивач просить:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.03.2023 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачеві строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.04.2023 продовжено позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви, що викладені в ухвалі суду від 27.03.2023, на п`ять днів з дня отримання копії цієї ухвали суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.04.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/5436/23; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні), а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
Копія ухвали суду від 20.04.2023 вручена позивачу 25.04.2023 згідно із розпискою, що міститься в матеріалах справи; відповідачу надіслана засобами поштового зв`язку.
До клопотання позивачем повторно долучено розрахунок сум штрафних санкцій по податку на доходи фізичних осіб за несвоєчасну сплату податку до бюджету, а також розрахунок сум штрафних санкцій по військовому збору за несвоєчасну сплату збору до бюджету.
31.05.2023 на адресу суду повернувся конверт з поштовим відправленням, яким на адресу відповідача надсилалася ухвала суду від 20.04.2023, з відміткою поштового відділення про невручення. При цьому адреса, на яку здійснено відправлення судом, збігається з адресою місцезнаходження юридичної особи згідно із випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Відповідно до пункту 5 частини 6 статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
При цьому, згідно з частиною 11 статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.
Як наслідок, застосовуючи по аналогії закону до спірних правовідносин частину 11 статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України, враховуючи положення частини 1 статті 131 Кодексу адміністративного судочинства України, а також те, що направлену відповідачеві копію ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.04.2023 повернуто до суду з незалежних від суду причин, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи.
Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 23.10.2019 у справі №804/575/18.
Відповідач своїм правом подати відзив на позов не скористався, витребувані ухвалою суду від 20.04.2023 докази не надав, а також будь-які заяви, клопотання, повідомлення, в яких би виклав своє бажання надати до суду їх в більш пізній термін.
За змістом частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до частини п`ятої та восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Згідно з частиною п`ятою статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення у порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
Згідно із даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основний вид господарської діяльності Петриківського районного комунального підприємства «Комунальник» за КВЕД: 36.00 Забір, очищення та постачання води).
Згідно із відомостями з інтегрованих карток платника податків, довідки про час виникнення податкової заборгованості станом на 01.03.2023, за відповідачем рахується податкова заборгованість у загальній сумі 1724261,06 грн., з яких:
-заборгованість по платежу 14010100 «податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт послуг)» у сумі 837522,55 грн.;
-заборгованість по платежу 11020202 «податок на прибуток підприємств та фінустанов комунальної власності (міської/селищної/сільської територіальної громади)» у сумі 654,00 грн.;
-заборгованість по платежу 21081103 «адміністративні штрафи та інші санкції» у сумі 340,00 грн.;
-заборгованість по платежу 11010100 «податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати) у сумі 846269,11 грн.;
-заборгованість по платежу 13020401 «надходження рентної плати за спеціальне водовикористання води від підприємств ЖКГ» у сумі 1387,48 грн.;
-заборгованість по платежу 13030100 «рентна плата за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення» у сумі 2002,57 грн.
За розрахунком, наведеним довідці про час виникнення податкової заборгованості станом на 01.03.2023, податковий борг у заявленому до стягнення розмірі виник:
по платежу 14010100 у сумі 837522,55 грн., з таких нарахувань:
по платежу 111010100 у сумі 846269,11 грн., з таких нарахувань:
по платежу 13020401 у сумі 1387,48 грн., з таких нарахувань:
340,00грн. штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням №0000/90/0409 від 20.01.2021;
по платежу 13030100 у сумі 2002,57 грн., з яких:
Щодо зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, матеріалами справи встановлено наступне.
Копія податкового повідомлення-рішення від 01.07.2021 №009715812 направлена відповідачу засобами поштового зв`язку та вручена 05.07.2021 згідно із рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 36-37 зворотній бік).
У зв`язку із чим, 20.01.2021 позивачем прийнято податкове повідомлення-рішення форми «ПС» №0000/90/0409, згідно з яким до Петриківське районне комунальне підприємство «Комунальник» застосовано штраф за платежем «надходження рентної плати за спеціальне використання води підприємств ЖКГ» у сумі 340,00 грн. (а.с. 43).
Копія податкового повідомлення-рішення від 20.01.2021 №0000/90/0409 направлена відповідачу засобами поштового зв`язку та вручена 26.01.2021, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення (зворотній бік а.с. 43).
Відповідачу виставлена податкова вимога форми «Ю» №40 від 06.03.2012 на суму 9511,00 грн., яка вручена 14.03.2012 (а.с. 12).
На момент вирішення спору в суді доказів сплати суми заборгованості надано не було.
Згідно зі статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі - ПК України).
Відповідно до пункту 6.1 статті 6 ПК України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.
Згідно з пунктами 15.1-15.2 статті 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Кожний з платників податків може бути платником податку за одним або кількома податками та зборами.
Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно з підпунктами 36.1 - 36.3 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
Виконанням податкового обов`язку згідно з пунктом 38.1 статті 38 Податкового кодексу України визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Відповідно до підпункту 14.1.156. пункту 14.1. статті 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.
Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (пункт 57.1 статті 57 ПК України).
За змістом підпункту 14.1.157. пункту 14.1. статті 14 ПК України податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.
За змістом пунктів 58.2., 58.3. статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності. Податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 42.2. статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку (пункт 56.1 статті 56 ПК України).

З урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили (пункт 56.18. статті 56 ПК України).

Згідно з пунктом 14.1.175 статті 14 Податкового кодексу України податковим боргом вважається сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Відповідно до пунктів 59.4., 59.5. статті 59 ПК України податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Положенням підпунктів 41.1.1. пункту 41.1. статті 41 ПК України контролюючими органами є: податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Відповідно до пункту 41.4. статті 41 Податкового кодексу України органами стягнення є виключно контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 цього пункту, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень.

За змістом пунктів 95.1., 95.2. статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Пунктом 95.3. статті 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно з підпунктами 20.1.19., 20.1.34. пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право, зокрема, застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою; звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

В ході судового розгляду встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідач з 05.01.2014 перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області (Петриківська ДПІ (Петриківський район)) та 01.07.2020 прийнято рішення засновника щодо припинення Петриківського районного комунального підприємства «Комунальник» в результаті ліквідації.

Станом на час розгляду справи стан платника податків триває процедура припинення.

Відповідач має податкову заборгованість по військовому збору, податку на додану вартість, податку на прибуток підприємств та фінустанов комунальної власності, адміністративним штрафам, податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати, рентній платі за спеціальне використання води від підприємств ЖКХ та по рентній платі за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення.

У справі, що розглядається, заявлені Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області вимоги до Петриківського районного комунального підприємства «Комунальник» виникли у зв`язку із не сплатою по строку оплату нарахованих контролюючим органом зобов`язань: 36085,35грн. - штрафних санкцій та пені за податковим повідомленням-рішенням № від 27.10.2020, термін сплати 27.11.2020; 29878,31грн. штрафних санкцій за податковим повідомлення-рішенням № від 26.02.2018, термін оплати 22.03.2018; 170,00грн. - штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням № від 14.11.2018, термін оплати 07.12.2018; 1020,00грн. - штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням № від 16.07.2019, термін оплати 02.08.2019; 1020,00грн. - штрафних санкцій податковим повідомленням-рішенням № від 20.08.2019, термін оплати 02.09.2019; 19946,74грн. штрафних санкцій податковим повідомленням-рішенням № від 21.01.2020, термін оплати 10.02.2020; 780387,50грн. - штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням № від 27.10.2020, термін оплати 27.11.2020; 1020,00грн. - штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням № від 11.03.2021, термін оплати 01.04.2021; 1020,00грн. - штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням № від 09.04.2021, термін оплати 30.04.2021; 1020,00грн. - штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням № від 14.06.2021, термін оплати 06.07.2021; 1020,00грн. - штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням № від 01.07.2021, термін оплати 19.07.2021; 1020,00грн. штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням № від 09.12.2021, термін оплати 20.01.2022; 654,00 грн. - штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням № від 20.10.2022, термін оплати 17.11.2022; 340,00грн. - штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням № від 14.11.2018, термін оплати 16.07.2019; 845249,11грн. зобов`язань (в т.ч. штрафних санкцій та пені) за податковим повідомленням-рішенням № від 27.10.2020, термін оплати 27.11.2020; 1020,00грн. - штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням № від 27.10.2020, термін оплати 27.11.2020; 21,62грн. - штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням № від 04.08.2020, термін оплати 21.08.2020; 5,86грн. - штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням № від 04.08.2020, термін оплати 21.08.2020;340,00грн. штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням №0000/90/0409 від 20.01.2021, термін оплати 09.02.2021; 1020,00грн. - штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням № від 06.04.2021, термін оплати 22.04.2021; 758,39грн. - штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням № від 04.08.2020, термін оплати 21.08.2020; 327,03грн. штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням № від 04.08.2020, термін оплати 21.08.2020; 1020,00грн. - штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням № від 10.08.2021, термін оплати 07.09.2021.

Водночас, звернення до суду із заявленими вимогами до суду відбулось лише 20.03.2023.

Відповідно до пункту 102.1 статті 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

За змістом пункту 102.4 статті 102 ПК України, у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Системний аналіз зазначених норм дозволяє зробити висновок про те, що Податковим кодексом України встановлено граничний строк для визначення контролюючим органом розміру податкового боргу, який починається за наслідком прийняття рішення податкового органу або самостійного декларування боржником податкових зобов`язань, та не може перевищувати 1095 календарних днів з моменту самостійного декларування податкових зобов`язань або прийняття відповідного рішення про нарахування податкового боргу контролюючим органом, по закінченню яких він уже не може вживати заходів до стягнення податкової заборгованості у будь-якому порядку (судовому чи позасудовому), оскільки за наслідком закінчення цього строку податкове зобов`язання визнається безнадійним в силу статті 101 Податкового кодексу України, а борг підлягає списанню в обов`язковому порядку. Цей строк є спеціальним строком давності для звернення контролюючого органу до платника податків з вимогою про погашення податкового боргу та застосовується імперативно (в силу закону). Списання безнадійного податкового боргу, яким є податковий борг платника податків, щодо якого минув строк давності у 1095 днів, здійснюється контролюючим органом самостійно на підставі даних автоматизованої інформаційної системи станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.

Під час розгляду грошових вимог контролюючого органу до боржника, як платника податків, суду належить перевірити дотримання контролюючим органом спеціального строку давності заявлення до стягнення з боржника податкового боргу, який у пункті 102.4. статті 102 Податкового кодексу України встановлено у 1095 календарних днів з дня його виникнення та застосування якого є імперативним. У разі спливу 1095 денного строку з дня виникнення податкового боргу, такий борг визнається безнадійним та підлягає списанню, у тому числі пеня та штрафні санкції, а відтак з того часу в контролюючого органу відсутнє право вживати будь-які заходи щодо стягнення такої суми боргу.

Поряд з цим, судом враховано, що 13.05.2020 Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 13.05.2020 №591-IX, яким внесено зміни, зокрема, до Податкового кодексу України, а саме: зміст одного з абзаців пункту 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України викладено у наступній редакції: «На період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.».

Закон від 13.05.2020 №591-IX набув чинності з 29.05.2020.

Вказані положення неконституційними не визнавалися, є чинними, а тому підлягають застосуванню у спірних правовідносинах.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 за №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2» на всій території України з 12 березня 2020 року установлено карантин. В подальшому дія карантину рішеннями Уряду України періодично продовжувалася, в тому числі до 30.06.2023.

З огляду на викладене, оскільки станом на день звернення позивача до суду на території України діє карантин, встановлений Кабінетом Міністрів України, з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (СОVID-19), а перебіг строків давності, встановлених статтею 102 цього Кодексу, зупинено з 18.03.2020 з урахуванням положень пункту 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, тому не можна вважати, що Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області пропущено строк давності для звернення до суду із позовом про стягнення податкового боргу, що виник внаслідок несплати відповідачем у встановлені законом строки сум нарахованих контролюючим органом податкових зобов`язань згідно із податковими повідомленнями-рішеннями від № від 26.02.2018, № від 14.11.2018, № від 16.07.2019, № від 20.08.2019 та № від 14.11.2018.

Направлення відповідачу податкових повідомлень-рішень № від 27.10.2020, № від 26.02.2018, № від 14.11.2018, № від 16.07.2019, № від 20.08.2019, № від 21.01.2020, № від 27.10.2020, № від 11.03.2021, № від 09.04.2021, № від 14.06.2021, № від 01.07.2021, № від 09.12.2021, № від 20.10.2022, № від 14.11.2018, № від 27.10.2020, № від 27.10.2020, № від 04.08.2020, № від 04.08.2020, №0000/90/0409 від 20.01.2021, № від 06.04.2021, № від 04.08.2020, № від 04.08.2020, № від 10.08.2021 підтверджується матеріалами справи та докази їх узгодження в адміністративному та/або в судовому порядку відсутні.

З огляду на викладене, податкові зобов`язання за вказаними податковими повідомленнями-рішеннями набули статусу податкового боргу, тому є саме податковим боргом відповідача.

У відповідності до статті 59 Податкового кодексу України відповідачу сформовано та надіслано податкову вимогу форми «Ю» №40 від 06.03.2012 на суму 9511,00грн. В матеріалах справи наявні докази надіслання відповідачу вказаної податкової вимоги на податкову адресу та відсутні докази її оскарження.

За таких обставин, позивачем доведено наявність у відповідача податкового боргу сумі 1724261,06грн. та здійснення всіх передбачені чинним законодавством заходи щодо стягнення такого податкового боргу.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом положень частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідачем не спростовано обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, докази оплати суми податкового боргу також не надано.

Враховуючи викладене, на підставі наданих доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, тому кошти в сумі 1724261,06грн. підлягають стягненню з рахунків відповідача в обслуговуючих банках.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, не здійснювались, тому підстави для розподілу таких витрат відсутні, а судові витрати на сплату судового збору позивачу - суб`єкту владних повноважень відповідно до приписів статті 139 КАС України не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст.77, 139, 241-246, 250, 255, 262, 295Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (, місцезнаходження: 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-а) до Петриківського районного комунального підприємства «Комунальник» (, місцезнаходження: 51800, Дніпропетровська область, Петриківський район, смт. Петриківка, вул. Піонерська, буд. 4) про стягнення податкового боргу задовольнити.

Стягнути податковий борг з Петриківського районного комунального підприємства «Комунальник» (, місцезнаходження: 51800, Дніпропетровська область, Петриківський район, смт. Петриківка, вул. Піонерська, буд. 4) до бюджету у сумі 1724261,06грн. (один мільйон сімсот двадцять чотири тисячі двісті шістдесят одна гривня 06 копійок) шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, що обслуговують такого платника податків.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя М.М. Бухтіярова