Справа № 948/1367/23
Суддя: Косик С. М.
Дата ухвалення: 2023-06-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 948/1367/23
Номер провадження 2-а/948/6/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.06.2023 Машівський районний суд Полтавської області у складі :

головуючого судді Косик С.М.,

за участю секретаря Ткач Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Сектора поліцейської діяльності № 1 відділу поліції № 3 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності,

у с т а н о в и в :

у травні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі вказаним позовом, у якому просить скасувати як незаконну постанову про накладення адміністративного стягнення серії ГБВ № 146448 від 13.05.2023, винесену лейтенантом поліції СПД № 1 ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Сидоренком В.І., про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та провадження по справі закрити, оскільки виклик поліції не був неправдивий, у зв`язку з тим, що відносно її доньки дійсно вчинялися протиправні дії з боку чоловіка, які працівник поліції повинен був зафіксувати як домашнє насильство, однак цього не зробив.

Ухвалою від 22.05.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за цим позовом і одночасно задовольнив клопотання позивачки та витребував від КНП «Машівська лікарня» Машівської селищної ради Полтавської області картку виїзду швидкої медичної допомоги Форма 110/о за 13.05.2023, фельдшера ОСОБА_2 , який прибув на місце виклику: АДРЕСА_1 (а.с. 16).

05.06.2023 суд витребувати з КП «Полтавський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Полтавської обласної ради» картку виїзду швидкої медичної допомоги Форма 110/о за 13.05.2023, фельдшера ОСОБА_2 , який прибув на місце виклику: АДРЕСА_1 (а.с.34).

У відзиві на позов представник відповідача просить у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що позивачка здійснила завідомо неправдивий виклик поліції, оскільки по приїзду поліції на місце події факт вчинення чоловіком доньки домашнього насильства не підтвердився (а.с.23,24).

Позивачка у відповіді на відзив наполягає на задоволенні позову та покликається на те, що під час дзвінка на спеціальну лінію «102» поліція не може вимагати доказів вчинення насильства від свідка та погрожувати адміністративною відповідальністю. Викликаючи поліцію вона мала на меті припинити побиття її доньки. Поліція зобов`язана поважати і не порушувати права людини, надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну допомогу постраждалим внаслідок правопоругшень, нещасних випадків та тим, які опинилися в безпорадному становищі особам. Зазначає про відсутність доказів вчинення нею правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП (а.с.38,39).

У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та завчасно, позивачка в заяві від 22.05.2021 просить розглядати справу за її відсутності (а.с.5), представник відповідача у відзиві також просить розглядати справу за відсутності представника (а.с.23,24).

Суд уважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін з огляду на подані ними заяви та дослідивши письмові докази, дійшов такого висновку.

Так, 13.05.2023 ДОП СПД №1 ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Сизоненко В.І. винесена постанова стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 850,00 грн.

За змістом цієї постанови, 13.05.2023 близько 15:56 год гр. ОСОБА_1 здійснила завідомо неправдивий виклик поліції, а саме зателефонувала на лінію «102» та повідомила про те, що зять ОСОБА_3 побив доньку ОСОБА_4 , хоча цього факту насправді не було (а.с.26).

Диспозиція статті 183 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, полягає у завідомо неправдивому виклику пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань. Дії правопорушника спрямовані на зрив роботи таких служб, як пожежна охорона, поліції, медична допомога, аварійні бригади, що обслуговують газову, водопровідну, опалювальну, електричну та інші системи житлово-комунального господарства. Правопорушник викликає представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

У відповідності до ст.222 КУпАП України розгляд справ про правопорушення, передбачені ст.183 цього Кодексу, покладено на органи Національної поліції.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Винність діяння є обов`язковою ознакою адміністративного правопорушення (проступку), викладеного у ст.9 КУпАП.

В адміністративному позові позивачка категорично заперечує свою вину у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

У відповідності до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для справи.

Згідно до ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

У відповідності до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова про адміністративне правопорушення від 13 травня 2023 року не може оцінюватися судом в розумінні ст.73 КАС України у якості належних і допустимих доказів, що підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.183 КУпАП, оскільки заперечується позивачем, а інші докази, які б її обґрунтовували в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В порушення зазначених вимог закону, матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, що є порушенням вимог ст.251 КУпАП.

Так, згідно рапорту інспектора-чергового Шмиголь М.В. від 13.05.2023 року вбачається, що 13.05.2023 о 12:00 год гр. ОСОБА_1 зателефонувала на лінію «102» та повідомила про те, що зять дочки вчинив домашнє насильство. Дочка отрмала тілесне ушкодження, від виклику ШМД відмовилася (а.с.27).

В заяві від 13.05.2023 ОСОБА_5 просить органи поліції припинити розгляд її звернення щодо сприичнення тілесних ушкоджень її доньці оскільки остання від проходження СМЕ відмовилася та буде вирішувати питання про розлучення з чоловіком в судовому порядку, що також стверджується поясненнями ОСОБА_4 (а.с.28-30).

З повідомлення СПД №1 ВП №3 на ім`я ОСОБА_1 вбачається, що повідомлення останньої про домашнє насильство стосовно її доньки ОСОБА_4 було перевірено, та вказаний факт не знайшов свого підтвердження (а.с.31).

За довідкою ДОП СПД №1 ВП №3 ОСОБА_6 (а.с.32) в ході реагування на повідомлення ОСОБА_1 про сімейну сварку доньки з її чоловіком, донька завниці ОСОБА_4 від проходження судово-медичної експертизи відмовилася, а тому вказаний факт свого підтвердження не знайшов. Під час спілкування ОСОБА_4 від пояснень відмовилася. Одночасно зазначено, що стосовно ОСОБА_1 складено постанову за ст.183 КУпАП.

Відповідно до вищевикладеного, єдиним доказом вчинення позивачкою адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, жодного іншого доказу вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, відповідачем по справі не надано.

Суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин, вказаних в оскаржуваній постанові.

Натомість, із досліджених судом доказів, а саме з картки виїзду швидкої медичної допомоги за 13.05.2023, фельдшера ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , що надана КП «Полтавський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Полтавської обласної ради» (а.с.42,43) вбачається, що в той день ОСОБА_4 була оглянута фельдшером ШМД та їй встановлено попередній діагноз: закрита черепно-мозкова травма, тобто подія, про яку повідомляла ОСОБА_1 на службу «102» дійсно мала місце, а тому твердження відповідача про те, що позивачка повідомила про конфлікт, якого не було, є безпідставними.

Жодних доказів, які б свідчили про те, що інформація, повідомлена позивачкою, є неправдивою, і вона бажала даремного виїзду на місце події працівників поліції, матеріали справи не містять.

Враховуючи, що відповідачем не надано суду достовірних доказів на підтвердження факту вчинення позивачкою адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, суд приходить до висновку про невиконання обов`язку щодо доказування правомірності свого рішення, що покладений на нього ст.77 КАС України, у зв`язку із чим дана постанова підлягає скасуванню.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження по справі.

Ураховуючи, що за результатом судового розгляду, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, позивачка звільнена від сплати судового збору, а тому судові витрати потрібно віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. 2, 20, 77, 139, 241-246, 255, 286 КАСУ, суд,-

у х в а л и в:

задовольнити позов ОСОБА_1 до Сектора поліцейської діяльності № 1 відділу поліції № 3 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанову про накладення адміністративного стягнення серії ГБВ № 146448 від 13.05.2023, винесену лейтенантом поліції СПД № 1 ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Сизоненком В.І., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП - скасувати, а провадження по справі - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.М.Косик