Справа № 740/3576/23
Суддя: Гагаріна Т. О.
Дата ухвалення: 2023-06-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 740/3576/23
Провадження № 2-а/740/34/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2023 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області у складі: головуючої судді Гагаріної Т.О., за участю секретаря судового засідання Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ніжині справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області Іваницького Ігоря, Головного управління національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

встановив:

07.06.2023 позивач звернулась до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що постановою від 28.05.2023 її притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126, ч.5 ст.121, ч.6 ст.121 КУпАП і згідно ст.36 КУпАП призначено штраф у розмірі 3 400 грн. З даною постановою вона не згодна, вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки вона не керувала скутером так, як вказано в оскаржуваній постанові, вона взагалі не вміє їздити на ньому. 28.05.2023 зранку вона пішла на город, що знаходиться поруч з селом, щоб не нести в руках лопату та корзину вона взяла скутер, який належить її сину, та вела його на город в руках і так само поверталась додому. Повертаючись додому пішки вона закріпила на скутері лопату, сапу, корзину та мішок кропиви, оскільки все донести вона б не змогла, вела скутер по узбіччю дороги. В цей час до неї під`їхав патруль поліції та почав розпитувати про якийсь автомобіль, вона повідомила, що нікого не бачила, а потім один з поліцейських сказав, щоб вона показала документи на скутер та надала посвідчення водія, на що вона пояснила, що документів у неї немає, оскільки скутер належить сину, посвідчення водія вона взагалі ніколи не мала, і що вона не вміє навіть керувати цим скутером, а просто бере його час від часу, щоб за допомогою нього перевозити тяжкі речі. Поліцейський записав її дані на папірець та пішов до свого автомобіля, а їй наказав чекати, потім через деякий час виніс їй постанову та повідомив, що вона зобов`язана сплатити штраф. Зазначила, що правопорушення, за які винесена вказана постанова вона не вчиняла, сама постанова не відповідає ст.283 КУпАП, доказів на підтвердження вчинення нею правопорушення в постанові не зазначено, тому вважає її незаконною та просила скасувати.

У відзиві представник відповідача ГУНП в Чернігівській області просила відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що 28.05.2023 перебуваючи на добовому чергуванні поліцейський СРПП ВПД №1 (м.Носівка) Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області Ігор Іваницький, патрулюючи по автодорозі Ніжинського району Чернігівської області помітив позивачку, яка керувала скутером та була без мотошолома. Під час перевірки документів виявилось, що ОСОБА_1 не має права керувати транспортним засобом, а саме скутером, а також те, що транспортний засіб не зареєстрований у встановленому законом порядку. Позивачу було роз`яснено, що вона має право скористатись професійною правовою допомогою, на що остання відмовилась. Позивач поставила підпис та отримала оскаржувану постанову, чим фактично погодилась із скоєним адміністративним правопорушенням. Відповідачем Іваницьким І. було долучено відео доказ, який підтверджує вчинення позивачем відповідного правопорушення, однак долучити його до відзиву неможливо, оскільки згідно розділу 8 п.3 п.п.1 Наказу №1026 від 18.12.2018 строк зберігання відеозаписів становить з портативних та відео реєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, БпЛА 30 діб. Поліцейський діяв у межах своїх повноважень, керуючись нормами чинного законодавства, а оскаржувана постанова відповідає встановленій формі.

Позивач подала до суду заяву від 28.06.2023, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача ГУНП в Чернігівській області в поданому відзиві просила судове засідання проводити без участі їх представника.

Відповідач поліцейський Іваницький І. у заяві від 28.06.2023 просив здійснювати розгляд справи без його участі, позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні, підтримавши відзив поданий ГУНП в Чернігівській області.

На підставі положень ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 303763, винесеної 28.05.2023 інспектором СРПП ВПД №1 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області капітаном поліції Ігорем Іваницьким, 28.05.2023 о 11 год. 35 хв. на автодорозі між с. Степові Хутори Відрадне, гр. ОСОБА_1 керувала скутером Хонда без д.н.з не маючи права на керування даним транспортним засобом, будучи без мотошолома, а також незареєстрованим у встановленому законом порядку транспортним засобом, чим порушила п.30.1 ПДР, та скоїла адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.126, ч.5 ст.121 та ч.6 ст.121 КУпАП. На ОСОБА_1 було накладене адміністративне стягнення із застосуванням ст.36 КУпАП у виді штрафу в розмірі 3400,00 гривень.

Частиною другою ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР).

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.2.4 (а) ПДР, на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 ПДР.

Згідно п.2.1 (а) ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ч.2 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керувати таким транспортним засобом, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.30.1 ПДР, власники механічних транспортних засобів і причепів до них повинні зареєструвати (перереєструвати) їх в уповноваженому органі МВС або провести відомчу реєстрацію в разі, якщо законом установлена обов`язковість проведення такої реєстрації, незалежно від їхнього технічного стану протягом 10 діб з моменту придбання (отримання), митного оформлення або переобладнання чи ремонту, якщо необхідно внести зміни до реєстраційних документів.

Відповідно до ч.5 ст. 126 КУпАП, порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч.6 ст.126 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Водночас, відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст.245 КУпАП, відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Виходячи із змісту п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

З наявної у справі копії оспореної постанови серії БАД № 3030763 від 28.05.2023 не вбачається інформації, що до останньої додаєються будь-які докази, зокрема відео доказ, про який зазначив у відзиві відповідач.

Окрім цього, відповідач зазначив, що надати в якості доказу цей відеозапис не видається за можливе, оскільки строк його зберігання становить 30 діб.

Про те, ці доводи судом не можуть бути прийняті з огляду на те, що подія відбулась 28.05.2023, позов поданий 07.06.2023, а відзив складений 16.06.2023, отже при наявності такого відеозапису, строк його зберігання відповідно до розділу 8 п.3 п.п.1 наказу №1026 від 18.12.2018 «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису», не вичерпано.

Отже судом критично оцінюються доводи відповідача про на те, що під час складання постанови здійснювалась відео фіксація події.

Інших доказів вчинення позивачем інкримінованого правопорушення, відповідачем не надано, а отже не можливо перевірити доводи відповідача про роз`яснення позивачу її прав, в тому числі, і на професійну допомогу, а також чи було загалом дотримано процедуру розгляду адміністративної справи.

Суд вважає помилковим доводи відповідача про те, що підпис на постанові у справі про адміністративне правопорушення та її отримання, свідчить про згоду позивача з тим, що вона вчинила адміністративні правопорушення. Такий висновок суперечить положенням ст. 71 КАС щодо обовязку саме відповідача доводити правомірність свого рішення.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на те, що, окрім пояснень сторін, у справі відсутні будь-які інші докази на підтвердження факту порушення позивачем Правил дорожнього руху (наприклад, відео- та/або фото фіксація, показання свідків), оскаржувана постанова не може вважатися законною.

Відповідно до ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З наявної у справі квитанції від 07.06.2023 вбачається сплата позивачем судового збору за подання позовної заяви в розмірі 536,80 грн. (а.с.1).

Керуючись ч.6 ст.121, 251, 280 КУпАП, ст.ст.250, 257-263, 286 КАС України, суд,-

постановив:

позов задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 303763, винесену 28.05.2023 інспектором СРПП ВПД №1 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області капітаном поліції Ігорем Іваницьким про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126, ч.5 ст.121 та ч.6 ст.121 КУпАП у виді штрафу на підставі ст.36 КУпАП в розмірі 3400,00 гривень, - скасувати та закрити провадження у справі.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (проспект Перемоги, м. Чернігів,74 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість) гривень 50 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне судове рішення складене 28.06.2023.

Суддя Т.О.Гагаріна