Справа № 160/8412/23
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2023-06-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 червня 2023 року Справа № 160/8412/23
24 квітня 2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач), в якій просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у виплаті Позивачу грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІУ від 09.07.2003;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати і виплатити Позивачу грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІУ від 09.07.2003 за виключенням розміру виплаченої пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 за №1788-ХІІ за період з 19.09.2011 по 01.10.2011;
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови Позивачу у здійсненні перерахунку пенсії за віком згідно частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, а саме за 2020 - 2022 роки.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату Позивачу пенсію за віком з 09.02.2023 на умовах та порядку, передбаченому частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачені страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії 2020-2022 роки (7405,03 грн.)
В обґрунтування позовної заяви зазначає, що показник середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, відповідачем визначено не правильно, оскільки пенсія за віком позивачу була призначена вперше. Також вказує, що відповідач безпідставно не виплатив позивачу грошову допомогу згідно п. 7-1 Розділу ХV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV (далі Закон №1058-IV), оскільки позивач в період з 01.10.2011 року по 08.02.2023 року не отримувала будь-якого іншого виду пенсії.
Справі за даним адміністративним позовом присвоєно єдиний унікальний номер судової справи - №160/8412/23 та у зв`язку з автоматизованим розподілом дана адміністративна справа була передана для розгляду судді Боженко Н.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/8412/23, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами (письмове провадження).
03 травня 2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від позивача надійшло клопотання про долучення доказів, до якого додано відповідь відповідача на адвокатський запит представника позивача від 17.03.2023 року.
31 травня 2023 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано відзив, який надійшов від представника відповідача, в якому відповідач проти позову заперечує в повному обсязі. Зазначає, що 19.09.2011 року позивачу призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-XII (далі Закон №1788-XII). 01.10.2011 року позивач була працевлаштована, виплату пенсії призупинено. З 09.02.2023 року позивача переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком згідно Закону №1058-IV. Оскільки позивач продовжує працювати, розрахунок пенсії проведено з урахуванням величини прожиткового мінімуму станом на 01.01.2016 року. Щодо виплати грошової допомоги зазначає, що в зв`язку з призначенням позивачу пенсії за вислугу років згідно Закону №1788-XII для виплати грошової допомоги згідно п. 7-1 Розділу ХV Прикінцеві положення Закону №1058-IV немає підстав.
12 червня 2023 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано матеріали пенсійної справи позивача, які надійшли від представника відповідача.
19 червня 2023 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано відзив, який надійшов від представника відповідача та є ідентичним раніше поданому. Разом з відзивом надано матеріали пенсійної справи позивача.
Згідно положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
В порядку ч.1 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України як такі, що визнаються учасниками справи в заявах по суті та щодо яких суд не має обґрунтованого сумніву відносно достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, переведення на пенсію за віком пенсії наступні обставини, що мають значення для вирішення справи:
1) 19.09.2011 року позивачу призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону №1788-XII;
2) на підставі заяви від 09.02.2023 року позивача переведено на пенсію за віком;
3) при новому розрахунку пенсії позивача при переведенні її на пенсію за віком застосовано середню заробітну плату (доход) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислені як середні показник за 2014, 2015 та 2016 роки.
Позивач при цьому вказував, що з 01.10.2011 року її пенсійну справу знято з обліку в зв`язку з виходом на працю, відповідач цю обставину описав як призупинення виплати пенсії, у зв`язку з працевлаштуванням на посаду фельдшера медичної допомоги.
09.03.2023 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії та призначення грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій.
Листом відповідача на запит представника позивача від 17.03.2023 року повідомлено аналогічну інформацію.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Статтею 46 Конституції України за громадянами закріплено право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Щодо визначення показника середньої заробітної плати (доходу).
Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону №1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до ч.2 ст. 40 Закону №1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Відповідно п. 4-3 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.
Згідно ч.2 ст. 2 Закону №1788-XII за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.
Стаття 51 Закону 1788-XII визначає, що пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.
Спірним в цій справі є питання поширення дії ч.3 ст. 45 Закону №1058-IV на пенсії, призначені відповідно до Закону №1788-XII, а відповідно і питання про те, з яких саме років повинна обчислюватися середня заробітна плата при визначенні пенсії.
Суд зазначає, що у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV.
Та обставина, що механізм і порядок обчислення та виплати пенсій за вислугу років з 01 січня 2004 року здійснюється на підставі Закону № 1058-IV за формулою, що встановлена для пенсії за віком, не впливає на те, що призначення пенсії за вислугу років передбачено положеннями Закону № 1788-XII.
При цьому ст. 9 Закону № 1058-ІV не передбачено такого виду пенсії, як пенсія за вислугу років. Разом з тим, ч. 3 ст. 45 зазначеного Закону регламентує порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший.
Отже, при зверненні особи, якій було призначено пенсію за вислугу років у порядку Закону № 1788-XII, до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на підставі Закону № 1058-IV, має місце саме призначення такого виду пенсії, а не переведення згідно з ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV.
Аналогічний правовий висновок сформовано Верховним Судом України у постанові від 29.11.2016 року у справі №133/476/15-а та в подальшому підтримано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 31.10.2018 року у справі №876/5312/17, Касаційним адміністративним судом у постанові від 24.07.2019 року у справі №266/3680/16-а.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про протиправний характер незастосування при переведенні позивача з пенсії за вислугу років на пенсію за віком показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2020-2022 роки, починаючи з 09.02.2023, оскільки саме ці роки є останніми трьома роками, що передують зверненню за призначенням пенсії.
Щодо виплати грошової допомоги згідно п. 7-1 Розділу ХV Прикінцеві положення Закону №1058-IV.
Відповідач відмовив у здійсненні такої виплати позивачу, вказавши, що позивачу раніше (19.09.2011 року) було призначено пенсію за вислугу років згідно Закону №1788-XII.
Позивач наполягав на тому, що фактично з 01.10.2011 року по 08.02.2023 року не отримувала будь-якого іншого виду пенсії.
Відповідно до п. 7-1 Розділу ХV Прикінцеві положення Закону №1058-IV особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Основною умовою, з якою законодавець пов`язує наявність права на грошову допомогу, є факт роботи у відповідних закладах та на відповідних посадах, визначених статтею 55 Закону №1788-XII, саме в день досягнення пенсійного віку. Позивачем ця умова дотримана, що сторонами не заперечується.
Для отримання визначеної пунктом 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV грошової допомоги при виході на пенсію по Закону №1058-IV особа має дотриматись таких вимог:
- станом день досягнення пенсійного віку працювати в установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону №1788-XII;
- пенсія має призначатися особі вперше (тобто особи, які отримували пенсію раніше і з будь-яких причин перестали отримувати її право на зазначену грошову допомогу втратили);
- станом на день звернення за призначенням пенсії особа повинна мати страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років, у редакції Закону №1058 станом на час виникнення спірних правовідносин) на зазначених вище посадах.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 15.06.2022 року у справі № 200/854/19-а.
Суд констатує, що в зв`язку з наявністю у відповідача зауважень лише до факту призначення позивачу раніше іншої пенсії, відповідачем визнано дотримання позивачем усіх інших умов для отримання грошової допомоги згідно п. 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV, визнає встановленою обставину дотримання позивачем таких умов в порядку ч. 1 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України.
Підставою для відмови у виплаті грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій за віком є, зокрема, отримання до моменту призначення пенсії за віком будь-якої пенсії.
Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Касаційного адміністративного суду від 22.02.2018 року у справі № 310/3774/17, від 27.11.2018 року у справі № 328/1619/17, від 11.07.2019 у справі № 350/294/16-а.
Умовою наявності права на отримання вказаної грошової допомоги є не відсутність факту отримання особою будь-якого іншого виду пенсії на момент виходу на пенсію за віком, а відсутність такого факту до моменту виходу на цю пенсію, тобто в будь-який момент до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. Слід зазначити і про те, що законодавство не ставить право особи на отримання такої допомоги в залежність від розміру або тривалості отримання нею пенсії та часу її призначення, якщо такі обставини мали місце до виходу на пенсію за віком
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 02.03.2020 року у справі № 175/4084/16-а.
В разі, якщо до призначення особі пенсії за віком їй призначалась пенсія за вислугу років, така особа позбавляється його права на отримання грошової допомоги на підставі пункту 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 18.06.2021 року у справі №328/1620/17, п. 27.
За обставин цієї справи позивачем визнано, що їй було призначено пенсію за вислугу років згідно Закону №1788-XII. Більш того, з матеріалів пенсійної справи позивача, наданих відповідачем, вбачається, що позивачу у вересні 2011 року було здійснено пенсійну виплату, яка не може бути будь-якою іншою виплатою, окрім виплатою пенсії позивачу за період з 19.09.2011 року по 30.09.2011 року.
Також суд звертає увагу на те, що обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2020 року у справі №520/2261/19.
Позивачем не надано доказів на підтвердження неотримання нею «будь-якої іншої пенсії», в т.ч. розрахунків, листів відповідача із визнанням такої обставини і тд.
Отже, суд приходить до висновку, що позивач не відповідає умовам пункту 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV для отримання відповідної грошової допомоги, а тому відповідач обґрунтовано відмовив позивачу у виплаті цієї допомоги.
З метою ефективного захисту прав позивача суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною відмову відповідача у перерахунку пенсії позивача.
Щодо вимог про зобов`язання відповідача вчинити певні дії суд відмовляє в задоволенні частини цієї позовної вимоги щодо зазначення саме показника середньої заробітної плати, оскільки відповідачем не вчинялось дій та не приймалося рішень щодо неправильного обчислення такого показника за 2020-2022 роки.
Враховуючи зазначене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат.
Отже, відповідно до положень ст.139 Кодекс адміністративного судочинства України позивачу належить повернути судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам, а саме: у розмірі 536,80 грн.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за віком з 09.02.2023 року відповідно до частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (2020-2022 роки), з урахуванням виплачених сум.
В іншій частині заявлених позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко