Справа № 420/16582/22
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2023-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/16582/22

Категорія:106020000 Головуючий в 1 інстанції: Танцюра К.О.

Місце ухвалення: м. Одеса

Дата складання повного тексту: 27.01.2023 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Бітова А.І.

суддів - Лук`янчук О.В.

- Ступакової І.Г.

при секретарі - Чоран А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою 4993 Головного військового представництва Міністерства оборони України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до 4993 Головного військового представництва Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до 4993 Головного військового представництва Міністерства оборони України (далі - 4993 ГУВП МОУ) про:

- визнання протиправною бездіяльності начальника 4993 ГУВП МОУ, яка полягає у невиплаті підполковнику ОСОБА_1 щомісячної премії за вересень та жовтень 2022 року у збільшеному до досягнення 30-відсоткового показника зростання з 01 лютого 2022 року отримуваного грошового забезпечення розмірі відповідно до п.6 телеграми Міністра оборони України від 04 березня 2022 року №248/1210 (далі - телеграма №248/1210);

- зобов`язання начальника 4993 ГУВП МОУ виплатити підполковнику ОСОБА_1 щомісячну премію за вересень та жовтень 2022 року у збільшеному до досягнення 30-відсоткового показника зростання з 01 лютого 2022 року отримуваного грошового забезпечення розмірі відповідно до п.6 телеграми №248/1210.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що обрахований з 01 лютого 2022 року згідно з додатком №1 до телеграми №248/1210 шляхом нарахування щомісячної премії у розмірі 140% (без її підвищення, яке було передбачене попереднім рішенням Міністра оборони України від 01 грудня 2020 року №17638/з/5-2019) розмір грошового забезпечення становить 23 108,40 грн., що не забезпечує зростання розміру отримуваного ним грошового забезпечення до визначеного міністром 30-відсоткового показника.

Позивач вказував, що відповідно до п.6 телеграми №248/1210 у такому випадку передбачено, що командири військової частини (установи, організації) збільшують розмір щомісячної премії військовослужбовця до досягнення 30-відсоткового показника зростання його грошового забезпечення. Так, згідно з наказами начальника 4993 ГВП МОУ про преміювання військовослужбовців, підполковнику ОСОБА_1 , виплачувалась щомісячна премія у розмірі 140% від посадового окладу за лютий-серпень 2022 року відповідно, а також з посиланням на розпорядження Міністра оборони України від 04 березня 2022 року №248/1210 та з метою виконання завдань Президента України та Кабінету Міністрів України, направлених на забезпечення належного соціального захисту військовослужбовців Збройних Сил України, підполковнику ОСОБА_1 , щомісячно здійснювалась доплата шляхом збільшення розміру премії в сумі 6 237,60 грн. за лютий-серпень 2022 року відповідно.

Позивач стверджував, що при виданні наказів про преміювання військовослужбовців за вересень 2022 року №113 від 03 жовтня 2022 року та за жовтень 2022 року №125 від 01 листопада 2022 року начальником 4993 ГВП МОУ встановлено виплатити підполковнику ОСОБА_1 щомісячну премію у розмірі 140% від посадового окладу премії, тобто без дотримання рішення Міністра оборони України щодо збільшення розміру щомісячної премії до досягнення 30-відсоткового показника зростання з 01 лютого 2022 року грошового забезпечення військовослужбовців згідно з п.6 телеграми №248/1210

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що, враховуючи п.6 телеграми №248/1210 з 01 лютого 2022 року, його місячне грошове забезпечення як і решти військовослужбовців підлягало збільшенню на 30%, отже мало складати 30 534,27 грн. (23 487,90*1,3). Водночас, п.8 цієї ж Телеграми (додаток 1) скасоване рішення Міністра оборони України від 01 грудня 2020 року №17638/з/5-019, що було підставою для виплати позивачу місячного грошового забезпечення з урахуванням підвищеної місячної премії.

Як вказував, відповідач, якщо вважати, що нарахування ОСОБА_1 грошового забезпечення здійснювати за тарифним розрядом посади, що він зараз обіймає (24), то це не призведе до збільшення та мотивації, а навпаки до зменшення грошового забезпечення до розміру в 22 425,39 грн., що на 1 062,51 грн. менше за розмір грошового забезпечення до 01 лютого 2022 року позивач вказав, що ця телеграма (а саме п.6) була підставою для виплати позивачу з 01 лютого 2022 року до 01 вересня 2022 року грошового забезпечення з урахуванням премії у збільшеному розмірі 30 534,27 грн. (23 487,90*1,3). Від в/ч НОМЕР_1 , що є фінансовим органом для виплати грошового забезпечення 4993 ГВП МОУ, надійшло повідомлення від 14 вересня 2022 року №350/304/3/1465/пс, що згідно роз`яснення фінансово-економічного управління Командування Повітряних Сил Збройних Сил України від 09 вересня 2022 року №350/147/2/692/пс грошове забезпечення позивача мало б розраховуватися з урахуванням п.8 Телеграми (тобто за тарифним розрядом посади, що він зараз обіймає (24) та складати 22 425,39 грн.).

Також відповідач вказував, що внаслідок безпідставно виплаченої додаткової премії підполковнику ОСОБА_1 за період з 01 лютого 2022 по 31 серпня 2022 року виникла переплата у розмірі 43 663,20 грн.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 січня 2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність 4993 ГУВП МОУ, яка полягає у невиплаті підполковнику ОСОБА_1 щомісячної премії за вересень та жовтень 2022 року у збільшеному до досягнення 30-відсоткового показника зростання з 01 лютого 2022 року отримуваного грошового забезпечення розмірі відповідно до п.6 телеграми №248/1210.

Зобов`язано 4993 ГУВП МОУ нарахувати та виплатити підполковнику ОСОБА_1 щомісячну премію за вересень та жовтень 2022 року у збільшеному до досягнення 30-відсоткового показника зростання з 01 лютого 2022 року отримуваного грошового забезпечення розмірі відповідно до п.6 телеграми №248/1210.

В апеляційній скарзі 4993 ГУВП МОУ ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянтом зазначено, що п.8 телеграми №248/1210 скасовано рішення Міністра оборони України від 01 грудня 2020 року №17638/з/5-019, що було підставою для виплати позивачу місячного грошового забезпечення з урахуванням підвищеної місячної премії. Зазначена телеграма була підставою для виплати позивачу з 01 лютого 2022 року до 01 вересня 2022 року грошового забезпечення з урахуванням премії у збільшеному розмірі 30 534,27 грн. (23 487,90*1,3). При цьому, від в/ч НОМЕР_1 , що є фінансовим органом для виплати грошового забезпечення 4993 ГУВП МОУ, надійшло повідомлення від 14 вересня 2022 року №350/304/3/ 1465/пс, що згідно роз`яснення фінансово-економічного управління Командування Повітряних Сил Збройних Сил України від 09 вересня 2022 року №350/147/2/692/пс грошове забезпечення позивача мало б розраховуватися з урахуванням п.8 телеграми (тобто за тарифним розрядом посади, що він зараз обіймає (24) та складати 22 425,39 грн.)

У відзиві ОСОБА_1 , на апеляційну скаргу вказується, що апелянт не навів жодних обґрунтованих з точки зору змістовного та правового навантаження доводів щодо неправильності застосування судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи тощо.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги 4993 ГУВП МОУ, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:

ОСОБА_1 , з 15 липня 2002 року проходить військову службу у Збройних Сил України, у тому числі з 23 червня 2021 року по даний час на посаді офіцера організаційно-планової групи 4993 ГВП МОУ.

Так, наказом тимчасово виконуючого обов`язки начальника 4993 ГВП МОУ від 23 червня 2021 року підполковника ОСОБА_1 , який перебував у розпорядженні директора Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України та був зарахований до списків особового складу Головного управління майна та ресурсів, призначеного наказом директора Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України від 18 червня 2021 року №111 на посаду офіцера організаційно-планової групи 4993 ГВП МОУ ВОС-7071003, який прибув із Головного управління майна та ресурсів (м. Київ), з 23 червня 2021 року зараховано до списків особового складу Головного військового представництва на всі види забезпечення і вважати таким, що з 23 червня 2021 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою, з посадовим окладом 5 070 грн. (24 тарифний розряд) на місяць, шпк - "майор" (а.с.11).

Як вказав позивач та підтверджується його грошовим атестатом №4315 від 13 жовтня 2020 року позивач був призначений у зв`язку з проведенням організаційних заходів у територіальних квартирно-експлуатаційних підрозділах після звільнення з попередньої займаної ним посади начальника загального відділу Південного територіального квартирно-експлуатаційного управління (40 тарифний розряд)(а.с.13).

Відповідно до рішення Міністра оборони України №17638/з/5-019 від 01 грудня 2020 року щодо гарантованого забезпечення соціального захисту військовослужбовців територіальних квартирно-експлуатаційних управлінь, які призначені під час проведення організаційних заходів на нижчі посади, на підставі наказів начальника 4993 ГВП МОУ про преміювання військовослужбовців за червень 2021 року - січень 2022 року №60 від 03 серпня 2021 року (п.4), №70 від 31 серпня 2021 року (п.4), №77 від 30 вересня 2021 року (п.4), №95 від 01 листопада 2021 року (п.6), №102 від 01 грудня 2021 року (п.4), №121 від 30 грудня 2021 року (п.4) та №9 від 31 січня 2022 року (п.4) (а.с.17-32) підполковнику ОСОБА_1 , виплачувалась щомісячна премія у розмірі 140% від посадового окладу за лютий-серпень 2022 року відповідно.

Також, підполковнику ОСОБА_1 , щомісячно здійснювалась доплата шляхом збільшення розміру премії в сумі 6 237,60 грн. за лютий-серпень 2022 року. (довідка про нараховане грошове забезпечення від 11 листопада 2022 року №350/304/3/369/пс ), згідно розпорядження Міністра оборони України від 04 березня 2022 року №248/1210 та з метою виконання завдань Президента України та Кабінету Міністрів України, направлених на забезпечення належного соціального захисту військовослужбовців Збройних Сил України (далі - Телеграма №248/1210) (а.с.36-56).

При прийнятті наказів начальника 4993 ГВП МОУ від 03 жовтня 2022 року №113 "Про преміювання військовослужбовців за вересень 2022 року" (а.с.57-58), від 01 листопада 2022 року №125 "Про преміювання військовослужбовців за жовтень 2022 року" (а.с.59-60) встановлено виплатити підполковнику ОСОБА_1 щомісячну премію у розмірі 140% від посадового окладу премії, без врахування рішення Міністра оборони України щодо збільшення розміру щомісячної премії до досягнення 30-відсоткового показника зростання з 01 лютого 2022 року грошового забезпечення військовослужбовців згідно з п.6 Телеграми №248/1210.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що при визначенні розмірів щомісячної премії військовослужбовцям, яким умови встановлення розмірів щомісячної премії до 01 лютого 2022 року визначались рішенням Міністра оборони України від 01 грудня 2022 року №17638/з/5-2019, з 01 лютого 2022 року її розміри їм визначаються згідно вимог рішення МОУ від 04 березня 2022 року №248/1210, а тому відповідач не виплачуючи підполковнику ОСОБА_1 щомісячну премію за вересень та жовтень 2022 року у збільшеному до досягнення 30-відсоткового показника зростання з 01 лютого 2022 року отримуваного грошового забезпечення розмірі відповідно до п.6 телеграми №248/1210, допустив протиправну бездіяльність.

Також, суд першої інстанції зазначив, що під час прийняття рішення у справі позивач враховує, що підполковнику ОСОБА_1 , щомісячно здійснювалась доплата шляхом збільшення розміру премії в сумі 6 237,60 грн. за лютий-серпень 2022 року. (довідка про нараховане грошове забезпечення від 11 листопада 2022 року №350/304/3/369/пс), згідно розпорядження Міністра оборони України від 04 березня 2022 року №248/1210.

Колегія суддів не погоджується з цими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 2 КАС України - у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Визнаючи протиправною бездіяльність відповідача, суд першої інстанції у судовому рішенні не вказав на порушення відповідачем конкретних правових норм, які на думку суду першої інстанції призвели до порушення прав позивача.

Наявні у судовому рішенні суду першої інстанції посилання на Конституцію України, Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям ЗСУ та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України №260 від 07 червня 2018 року носять декларативний характер та позбавлені конкретики.

Стосовно правовідносин, які склалися між сторонами у даній справі, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч.ч.1-4 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України. Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Указу Президента України №64 від 24 лютого 2022 року "Про введення воєнного стану в Україні" та з метою належного соціального захисту військовослужбовців ЗСУ та Державної спеціальної служби транспорту Міністерство оборони України, наказом №98 від 01 квітня 2022 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05 квітня 2022 року за №382/37718, Розділ I Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям ЗСУ та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України №260 від 07 червня 2018 року (далі - Порядок №260), доповнено новим пунктом такого змісту: "17. На період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України".

Таким чином, згідно вказаної норми, грошове забезпечення може встановлюватись окремим рішенням Міністра оборони України на період дії воєнного стану, тобто тимчасово, а тому навіть у разі фактичного підвищення розміру грошового забезпечення за рішенням Міністра оборони України, таке є тимчасовим та розраховано лише на спеціальне коло суб`єктів (діючих військовослужбовців) і не може бути включено у довідку про розмір грошового забезпечення та стати підставою для перерахунку пенсій колишніх військовослужбовців.

Станом на час виникнення спірний правовідносин, ОСОБА_1 є офіцером організаційно-планової групи 4993 ГВП МОУ, тобто підпадає під дію вищезазначених правових норм.

Відповідно п.8 розділу І Порядку №260 визначено, що грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців.

Грошове забезпечення виплачується: щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий; одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог БК України).

Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника) (далі - командир).

Грошове забезпечення командиру військової частини виплачується за місцем перебування на грошовому забезпеченні на підставі наказу вищого командира за підпорядкованістю.

Пунктами 1-3 розділу XVI Порядку №260 визначено, що командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право щомісяця здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби. Розмір щомісячної премії, але не менше 10 відсотків посадового окладу, встановлює Міністр оборони України для відповідних категорій військовослужбовців виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України, та особливостей проходження військової служби. Виплата щомісячної премії військовослужбовцям здійснюється на підставі наказу командира військової частини, який видається до 05 числа місяця, наступного за місяцем преміювання, з урахуванням військової дисципліни, наявності дисциплінарних стягнень, показників виконання службових обов`язків.

Пунктом 6 телеграми №248/1210 встановлено, що з метою виконання завдань Президента України та Кабінету Міністрів України, направлених на забезпечення належного соціального захисту військовослужбовців Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту встановлено, що у разі, якщо з 01 лютого 2022 року збільшення розміру грошового забезпечення військовослужбовця, обрахованого згідно з додатками 1 та 2 цієї телеграми, буде меншим ніж 30%, командири військових частин збільшують розмір щомісячної премії до досягнення зазначеного вище показника зростання.

Відповідно п.8 телеграми №248/1210 вважати такими, що не застосовуються з 01 лютого 2022 року, рішення Міністра оборони України від 21 листопада 2019 року №17638/з/1, від 21 квітня 2020 року №38/з/42, від 01 грудня 2020 року №17638/з/5-2019, від 21 жовтня 2021 року №1278/з/80, від 17 листопада 2021 року №18232/з, від 18 січня 2022 року№248/268 і №248/269, від 25 лютого 2022 року №3164/з, від 01 березня 2022 року №510/8/79.

З урахуванням вищенаведених правових норм, колегія суддів акцентує увагу, що п.8 телеграми №248/1210, зокрема, скасовано рішення Міністра оборони України від 01 грудня 2020 року №17638/з/5-2019, яким і було встановлено зростання розміру отримуваного грошового забезпечення до 30-відсоткового показника.

Таким чином, колегія суддів констатує, що при визначенні розмірів щомісячної премії військовослужбовцям, яким умови встановлення розмірів щомісячної премії до 01 лютого 2022 року були визначені рішенням Міністра оборони України від 01 грудня 2020 року №17638/з/5-2019, тоді як з 01 лютого 2022 року розміри щомісячної премії визначаються згідно вимог телеграми №248/1210.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на лист Директора Департаменту соціального захисту Міністерства оборони України від 16 листопада 2022 року №423/2026 за вх.№3122 від 17 листопада 2022 року, яким роз`яснено, що нарахування виплат офіцерам колишнього КЕС здійснюється без урахування рішення Міністра оборони України від 01 грудня 2020 року №17638/з/5-2019.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність ознак протиправності у діях відповідача щодо виплати ОСОБА_1 щомісячної премії за вересень та жовтень 2022 року.

З урахуванням наведеного, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки 4993 ГУВП МОУ діяло в межах та на підставі діючого законодавства.

Враховуючи, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також, що висновки суду не відповідають обставинам справи, колегія суддів, керуючись п.п.3, 4 ч.1 ст. 317 КАС України вважає необхідним, скасовуючи рішення суду першої інстанції, ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Враховуючи, що рішення суду приймається на користь суб`єкта владних повноважень, підстави для розподілу судових витрат, відповідно до ст.139 КАС України, відсутні.

Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.2 ч.1 ст. 315, п.п.3, 4 ч.1 ст. 317, 321, 322, 325, п.2 ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу 4993 Головного військового представництва Міністерства оборони України задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 січня 2023 скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до 4993 Головного військового представництва Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 27 червня 2023 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.