Справа № 360/438/23
Суддя: О.М. Качанок
Дата ухвалення: 2023-06-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

28 червня 2023 року м. ДніпроСправа № 360/438/23

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Качанок О.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, в якому позивач просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо припинення виплати ОСОБА_1 з 01 березня 2022 року щомісячної доплати в сумі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області поновити з 01 березня 2022 року виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати в сумі 2000,00 грн, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою суду від 03 травня 2023 року визнано неповажними підстави пропуску строку звернення до суду, зазначені ОСОБА_1 у заяві про поновлення строку звернення до суду з позовом та вищевказану позовну заяву залишено без руху. Запропоновано позивачу протягом десяти календарних днів з дати отримання ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з зазначенням інших підстав для поновлення строку, які є об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення позивача та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду, підтверджені належними та допустимими доказами.

08 травня 2023 року, на виконання вимог вищевказаної ухвали суду, від позивача надійшла заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду з зазначенням нових підстав для його поновлення.

Ухвалою суду від 12 травня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Щодо заяви про поновлення строку звернення до суду вказано, що питання стосовно дотримання позивачем строку звернення до суду з позовною заявою буде вирішено судом після оцінки обставин (фактів), якими обґрунтована заява позивача про поновлення строку звернення до суду в сукупності з доказами, наданими відповідачем та після з`ясування позиції останнього з даного питання.

25 травня 2023 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області надійшов відзив на позовну заяву разом з доданими до нього документами.

Суд зазначає, що в обґрунтування заяви про поновлення строку звернення до суду вказано, що позивач дізнався про незаконне, на його думку, позбавлення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області щомісячної доплати до пенсії 10.04.2023.

Позивач є внутрішньо переміщеною особою і у зв`язку з евакуаційними заходами, а також евакуацією Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, та в подальшому роботи його дистанційно, він не мав можливості своєчасно звернутися за захистом своїх прав.

Про оскаржувані порушення прав позивачу стало відомо лише 20.04.2023, після отримання відповіді на заяву позивача, а тому вважає, що строк звернення до суду пропущений з поважних причин.

Крім того позивач зазначив, що строки звернення до суду стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час не застосовуються.

Розглянувши заяву про поновлення строку звернення до суду, суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні створено систему адміністративних судів.

Частиною першою статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до частин 1, 2 статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Визначення строку звернення до адміністративного суду в системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень в адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом установленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії в часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто, встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

Верховним Судом у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 31 березня 2021 року у справі № 240/12017/19 сформовано правові висновки щодо строку звернення до адміністративного суду в аналогічних правовідносинах і такі висновки відповідно до частини другої статті 242 КАС України є обов`язковими до врахування судом.

В указаній постанові Верховний Суд наголошує на тому, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».

Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21 лютого 2020 року у справі № 340/1019/19).

У вказаній постанові від 31 березня 2021 року у справі № 240/12017/19 Верховний Суд наголосив на тому, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. У такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

Суд зазначає, що предметом спору в даній справі є припинення виплати ОСОБА_1 з 01 березня 2022 року щомісячної доплати в сумі 2000,00 грн, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб».

Отже, позивач повинен був дізнатися про невиплату йому відповідної щомісячної доплати з місяця, у якому її виплату було припинено (з березня 2022 року).

При цьому з позовом до суду позивач звернувся 28 квітня 2023 року, тобто з істотним пропуском строку, передбаченого статтею 122 КАС України.

Як зазначає позивач у заяві про поновлення строку звернення до суду він дізнався про порушення своїх прав 10.04.2023, проте далі за текстом заяви вказує, що дізнався про порушення своїх прав 20.04.2023.

Тобто, позивачем вказано різні дати, з яких він дізнався про порушення своїх прав, при цьому жодних доказів на підтвердження вказаних посилань не надає.

Щодо отримання позивачем листа відповідача від 20.04.2023 № 2544-2691/Г-05/8-1200/23, що був складений у відповідь на його звернення, суд зазначає, що це не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку.

Крім того, позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом певного строку від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Подібний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 09.06.2022 у справі № 1140/2132/18.

Щодо посилань позивача на те, що через військову агресію російської федерації проти України позивач не мав можливості вчасно звернутись за захистом своїх прав, суд зазначає таке.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 листопада 2022 року у справі № 990/115/22, зокрема, зазначила, що:

введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку;

сам факт запровадження воєнного стану в Україні, без обґрунтування неможливості звернення до суду в розумні строки, у зв`язку із запровадженням такого, не може вважатись поважною причиною пропуску цих строків.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного суду від 08 грудня 2022 року у справі № 990/102/22.

Відтак, суд зазначає, що самого лише посилання на введення в Україні воєнного стану недостатньо для поновлення процесуальних строків.

Як вже зазначено вище, такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили своєчасне звернення до суду, які повинні бути підтверджені відповідними доказами.

Жодних таких доказів до матеріалів справи не додано.

Крім того суд враховує, що позивач звернувся до суду за захистом своїх прав більш ніж через рік з моменту, коли повинен був дізнатись про порушення своїх прав.

Щодо посилань позивача на те, що строки звернення до суду стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час не застосовуються, суд зазначає таке.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі № 510/1286/16-а дійшла висновку, що норми, зокрема статті 87 Закону № 1788-ХІ та статті 46 Закону № 1058-ІV (щодо не обмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії), підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов: 1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом; 2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.

Вказана правова позиція щодо застосування до спірних правовідносин положень статей 122, 123 КАС України узгоджується також з правовою позицією, що міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.12.2020 у справі № 510/1286/16-а та постанові Верховного Суду від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19.

У справі, що розглядається, позивач звернувся до суду з позовом у зв`язку з припиненням з 01.03.2022 пенсійним органом щомісячної доплати позивачу в сумі 2000,00 грн.

Тобто, суми вказаної доплати не нараховані і є спірними.

Отже, враховуючи вищенаведені правові висновки Великої Палати Верховного Суду, до спірних правовідносин підлягають застосуванню строки, встановлені статтею 122 КАС України.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Суд звертає увагу на те, що чітко визначені та однакові для всіх строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи.

Таке обмеження на законодавчому рівні права звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів відповідними строками узгоджується із принципом «Leges vigilantibus non dormientibus subveniunt», згідно якого закони допомагають тим, хто пильнує.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних причин, внаслідок непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19.

В даному випадку реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежало виключно від нього самого, а не від обставин, що не залежали від його волевиявлення. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавив себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду. Не реалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Поважних та об`єктивних причин пропуску строку звернення до суду з позовом про визнання протиправними дій відповідача щодо нездійснення виплати позивачу щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» та зобов`язання відповідача поновити виплату такої доплати з 01.03.2022, позивачем не зазначено та в ході судового розгляду справи таких не встановлено, тому суд дійшов висновку про необхідність застосування до спірних правовідносин положень статті 123 КАС України та залишення без розгляду позовних вимог у відповідній частині.

Також суд зазначає, що законом не передбачена можливість досудового порядку вирішення спорів такої категорії, тож звернення позивача до відповідача із заявою (скаргою) від 10.04.2023 не дає підстав для застосування правил обчислення строку звернення до суду, наведених у частині 4 статті 122 КАС України.

Суд вважає, що з огляду на строки виплати пенсій, установлені статтею 52 Закону № 2262-XIІ (щомісяця, не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія), та строк звернення до адміністративного суду, установлений частиною 2 статті 122 КАС України, враховуючи, що позов подано до суду 28.04.2023, судовому захисту підлягають порушені права позивача у межах останніх шести місяців, що передують даті звернення до суду, тобто починаючи з 28.10.2022.

Такий висновок відповідає правовій позиції щодо застосування шестимісячного строку звернення до суду у спорах з приводу нарахування та виплати щомісячних підвищень, доплат, які наведені у постановах Верховного Суду від 09.02.2022 року у справі № 460/8776/20, від 01.06.2022 року у справі № 460/100/21.

Згідно з частиною 1 та 2 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до частини 3 статті 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Пунктом 8 частини 1 статті 240 КАС України визначено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

За таких обставин, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд приходить до висновку про необхідність залишення без розгляду позовних вимог в частині, які стосуються періоду поза межами шестимісячного строку звернення до адміністративного суду, а саме з 01.03.2022 по 27.10.2022.

Керуючись статтями 5, 122, 123, 240, 241, 243, 248, 256, 294, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними підстави пропуску строку звернення до суду, зазначені ОСОБА_1 у заяві про поновлення строку звернення до суду з позовом.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду з позовом відмовити.

Залишити без розгляду позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області в частині позовних вимог про:

- визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо припинення виплати ОСОБА_1 у період з 01 березня 2022 року по 27 жовтня 2022 року щомісячної доплати в сумі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб»;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області поновити виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати в сумі 2000,00 грн, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», за період з 01 березня 2022 року по 27 жовтня 2022 року.

Залишення позову без розгляду не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в загальному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяО.М. Качанок