Справа № 140/8469/23
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-06-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2023 року ЛуцькСправа № 140/8469/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Димарчук Т.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (позивач) звернувся в суд з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови №350653 від 09.01.2023 про застосування адміністративно-господарського штрафу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем на підставі акту проведення перевірки №0067993 від 23.11.2022 протиправно винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №350653 від 09.01.2023. Позивач вважає, що висновки акту перевірки (про те, що автомобіль який належить позивачу мав фактичну масу 32,56 т при нормативно допустимій 26 т) не відповідають дійсним обставинам, оскільки під час проведення перевірки не було здійснено зважування транспортного засобу.

На думку позивача, вимірювання загальної маси транспортного засобу може бути лише під час здійснення габаритно-вагового контролю у зонах габаритно-вагового контролю, на яких розміщені стаціонарні та пересувні пункти. При цьому, відповідач не мотивував чому проводив саме документальний, а не точний контроль і як такі види контролю між собою співвідносяться. Вважає, що документальний контроль є складовою точного габаритно-вагового контролю і не може бути самостійною підставою для застосування фінансових санкцій, оскільки товаро-транспортна накладна не може бути єдиним та точним доказом понаднормового вантажу.

Окрім того, спірна постанова винесена без додержання вимог чинного законодавства, зокрема без присутності на розгляді справи уповноваженої особи позивача.

Про існування оскаржуваної постанови позивач дізнався від працівників Другого відділу ДВС у м. Луцьку ЗМУ МЮ лише 29.03.2023 після відкриття виконавчого провадження з виконання вказаної постанови.

З наведених підстав просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 03.05.2023 задоволено клопотання позивача та вжито заходів забезпечення позову, а саме зупинено стягнення на підставі постанови Відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті №350653 від 09.01.2023 про застосування адміністративно-господарського штрафу до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі (а.с. 26-29).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 05.05.2023 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні) (а.с. 32).

У поданому до суду відзиві від 24.05.2023 представник відповідача Курцеба Н.І. проти задоволення позовних вимог заперечила з огляду на наступне.

Посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області 23.11.2022 на підставі направлення на рейдову перевірку № 015702 від 18.11.2022 та тижневого графіку проводилась рейдова перевірка на а/д М-06 «Київ - Чоп» 432 км+500м стаціонарний пост ГВК, в результаті якої був зупинений транспортний засіб марки Вольво, державний номер НОМЕР_1 , що належить та використовується позивачем ОСОБА_1 .

При перевірці товарно-транспортної накладної №ТТН-МР016287 від 23.11.2022 посадовими особами Укртрансбезпеки було встановлено, що вага автомобіля з вантажем становить 32,56 т (графа маса брутто).

Зокрема було встановлено, що загальна вага транспортного засобу склала 32560 кг при допустимій нормі 26 000 кг, що складає 25,23% перевищення параметрів від нормативу.

Відтак, посадовими особами Укртрансбезпеки складено акт №336587 від 23.11 2022, акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0067993 від 23.11.2022, довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю №0072490 від 23.11 2023.

Зауважила, що відповідно до пункту 6 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 (далі Порядок №879) габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно у зонах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Відповідно до пункту 16 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.

Документальний габаритно-ваговий контроль - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу (підпункт 5-1 пункту 2 Порядку №879).

Точний габаритно-ваговий контроль - визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному або пересувному пункті (підпункт 11 пункту 2 Порядку №879).

Тобто, зазначеними нормами закону не передбачено обов`язку проведення габаритно-вагового контролю виключно у спосіб зважування транспортного засобу при наявності необхідних даних у товарно-транспортній документації.

Відтак, твердження позивача про те, що документальний контроль є складовою точного габаритно-вагового контролю є помилковим. Окрім того, пояснила, що листом від 21.12.2022 №48349/22/24-22 (чек про відправлення №№108) перевізника повідомлено про розгляд справи про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, що відбудеться 09.01.2023. Як підтверджується трекінгом листа, лист прибув у відділення, що обслуговує перевізника 23.12.2022. Тобто, позивач мав вдосталь часу для отримання відправлення, а відповідач виконав обов`язок щодо забезпечення можливості брати участь у розгляді справи.

При цьому, пасивна поведінка позивача, що проявилась у неотриманні повідомлення про розгляд справи та відсутність останнього на розгляді не може бути причиною скасування постанови, що підтверджується численною судовою практикою та висновками Верховного Суду.

З наведених підстав просила у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши надані документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд встановив наступне.

Посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області 23.11.2022 на підставі направлення на рейдову перевірку № 015702 від 18.11.2022 (а.с.52) та тижневого графіку (а.с.52 (зворот)) проводилась рейдова перевірка на а/д М-06 «Київ - Чоп» 432 км+500м стаціонарний пост ГВК, в результаті якої був зупинений транспортний засіб марки Вольво, державний номер НОМЕР_1 , що належить позивачу ОСОБА_1 під керуванням водія ОСОБА_2 .

За результатами перевірки складено акт перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №336587 від 23.11.2022 у якому вказано, що при перевірці товарно-транспортної накладної №ТТН-МР016287 від 23.11.2022 посадовими особами Укртрансбезпеки було встановлено, що вага автомобіля з вантажем становить 32,56 т (графа маса брутто) при допустимій нормі 26, 00 т, що складає 25,23% перевищення параметрів від нормативу. В акті перевірки зафіксовано порушення суб`єктом господарювання ст. 34 Закону України «Про автомобільний транспорт», п.22.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 абз.16 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» (перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30 % при перевезенні подільного вантажу, а саме перевищення вагових норм на 25,23%). Акт перевірки підписаний посадовими особами Укртрансбезпеки та водієм ОСОБА_2 (а.с. 42).

Окрім того, посадовими особами Укртрансбезпеки складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0067993 від 23.11.2022 та довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю №0072490 від 23.11 2023 (а.с. 43, 44).

Посадовими особами відповідача винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №350635 від 09.01.2023, якою до суб`єкта господарювання перевізника ОСОБА_1 на підставі абз.16 ч.1 ст.60 Закону України Про автомобільний транспорт за порушення законодавства про автомобільний транспорт (перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 відсотків, але не більше 30 %) застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 34 000 грн (а.с.9, 49).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується таким.

Спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини є Закон України "Про автомобільний транспорт" № 2344-III від 05.04.2001 (далі Закон № 2344-III).

Статтею 6 Закону № 2344-III передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Планові перевірки проводяться не частіше одного разу на рік. Орган державного контролю не пізніше ніж за 10 календарних днів до початку проведення планової перевірки письмово повідомляє про це автомобільного перевізника, якого буде перевіряти. Позапланові перевірки проводяться лише на підставі заяви (повідомлення в письмовій формі) про порушення автомобільним перевізником вимог законодавства про автомобільний транспорт уповноваженими особами органів, яким надано право здійснення державного контролю, з метою перевірки наведених фактів та виконання припису про порушення зазначеного законодавства. Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України. У разі проведення позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.

На виконання вимог статті 6 Закону № 2344-III, постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (далі - Порядок № 1567), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами.

Згідно з пунктом 2 Порядку № 1567, державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Пунктом 3 Порядку № 1567 визначено, що органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Відповідно до пункту 4 Порядку №1567 державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Згідно із п. 12,14 Порядку №1567, рейдова перевірка додержання суб`єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка.

Графік проведення рейдових перевірок складається та затверджується керівником Укртрансбезпеки або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин.

Рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Пунктом 15 Порядку № 1567 передбачено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону № 2344-III документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом, додержання водієм режиму праці та відпочинку, виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Згідно з пунктом 16 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) можливе здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів.

Відповідно до частини дванадцятої статті 6 Закону № 2344-ІІІ державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Статтею 34 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлені вимоги до автомобільного перевізника, згідно яких він зобов`язаний: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; утримувати транспортні засоби в належному технічному і санітарному стані та забезпечувати їх зберігання відповідно до вимог статті 21 цього Закону; забезпечувати контроль технічного і санітарного стану транспортних засобів перед виїздом на маршрут; забезпечувати проведення медичного контролю стану здоров`я водіїв; організувати проведення періодичного навчання водіїв методам надання домедичної допомоги потерпілим від дорожньо-транспортних пригод; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства; забезпечувати проведення стажування та інструктажу водіїв у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту; забезпечувати безпеку дорожнього руху; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирі

Згідно з частиною першою статті 48 Закону № 2344-ІІІ автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є. для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством, для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством

Частиною четвертою статті 48 Закону № 2344-ІІІ визначено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Відповідно до частини другої статті 29 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-ХІІ з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 (далі - Правила № 30) передбачено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22. 5 Правил дорожнього руху.

Згідно з пунктом 4 Правил № 30 рух великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтошспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд

Відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (надалі - Правила дорожнього руху), рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують для трьохвісних автомобілів 26 тонн.

Рух транспортних засобів та їх составів, у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 .01.2001 №30 Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.

Рух транспортних засобів та їх составів, фактична маса та навантаження на вісь яких перевищують параметри, визначені підпунктами б та в цього пункту, у разі перевезення подільних вантажів забороняється.

Пунктом 1. 9 Правил дорожнього руху передбачено, що особи, які порушують правила дорожнього руху несуть відповідальність згідно із законодавством.

У той же час, відповідно до пункту 3 Правил №30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Пунктом 25 Правил №30 встановлено, що забороняється проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів без дозволу, зазначеного у пункті 4 цих Правил, або документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, що повинні знаходитися у водія і пред`являтися на вимогу уповноважених осіб

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування визначає Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 (далі Порядок №879).

Згідно з пунктом 3 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції

Відповідно до пункту 6 вказаного Порядку габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно у зонах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Відповідно до пункту 16 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.?

Згідно з пунктом 23 Порядку № 879 власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб.

Документальний габаритно-ваговий контроль-визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу (підпункт 5-1 пункту 2 Порядку №879).

Точний габаритно-ваговий контроль - визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному або пересувному пункті (підпункт 11 пункту 2 Порядку №879).

Таким чином, зазначеними нормами закону не передбачено обов`язку проведення габаритно-вагового контролю виключно у спосіб зважування транспортного засобу при наявності необхідних даних у товарно-транспортній документації.

З наведених підстав посилання позивача на не проведення зважування транспортного засобу при здійсненні відповідачем документального габаритно-вагового контролю є необгрунтованим.

Саме для встановлення факту перевищення загальної маси та (або) габаритних параметрів транспортного засобу, здійснюється документальний контроль на підставі поданих перевізником ( експедитором, іншою уповноваженою особою) документів

До таких документів законодавець відносить свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, документи щодо технічної характеристики транспортних засобів та вантажів, товаро-транспортні накладні, тощо.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що у даному випадку було проведено саме документальний габаритно-ваговий контроль транспортного засобу, який використовується позивачем та встановлено, що повна маса транспортного засобу становила 32 560 кг, про що зазначено у товарно-транспортні накладній №ТТН-МР016287 (а.с. 45), при нормативно допустимих 26 т, отже, у спірному випадку було встановлено перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм на 6,56 т, тобто на 25,23% від норми.

Закон № 2344-ІІІ та Правила перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджені наказом Мінтрансу України № 363 від 14.10.1997, зареєстровані в Міністерстві юстиції України за № 128/2568 від 20.02 1998, визначають товарно- транспортну накладну обов`язковим документом, що повинен оформлюватися при перевезенні вантажів автомобільнім транспортом (Правила №363).

Так, пунктом 11.1 Правил№363 передбачено, що основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.

Відповідно до п. 11.3 Правил №363, товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом виписує замовник (вантажовідправник) у трьох примірниках.

Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі примірники товарно-транспортної накладної підписом.

Відповідно до п 114 Правил №363, після прийняття вантажу згідно з товарно- транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її примірники.

Відповідно до ст. 51-1 Закону України «Про автомобільний транспорт» вантажовідправник зобов`язаний: вносити до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж відомості про масу або габарити вантажу, а також повне найменування вантажоодержувача та автомобільного перевізника (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті або відмітку у відповідному полі в ID-картці), прізвище, ім`я, по батькові, номер посвідчення водія, а також інші відомості, визначені законодавством; надавати перевізнику необхідні документи на вантаж, що містять достовірну інформацію.

Враховуючи вищевикладене, водій транспортного засобу перед прийняттям вантажу зобов`язаний перевірити відповідність реквізитів ТТН договору перевезення, в тому числі відповідність маси ТЗ із вантажем, зазначеної у ТТН договору перевезення вантажу та чинним нормам законодавства щодо дозволених вагових параметрів.

Відповідно, за умови будь-яких невідповідностей, водій може відмовитись від прийняття вантажу для перевезення, узгодивши зазначене з перевізником

При цьому, приймаючи вантаж до перевезення, проставляючи власноручний підпис водій та вантажовідправник підтверджують достовірність внесених даних до ТТН (підписи наявні).

На основі інформації, що зазначена в ТТН №ТТН-МРО16287 від 23.11.2022, транспортний засіб Вольво НОМЕР_1 рухався з фактичною вагою 32,6 тонн, при нормативно допустимих 26 тонн.

Таким чином, твердження позивача про те, що при документальному габаритно- ваговому контролю неможливо визначити точні параметри транспортного засобу, зокрема його вагу не заслуговують на увагу, оскільки на виконання вимог чинного законодавства, учасники господарських відносин з перевезення вантажу зобов`язані самостійно визначити вагу вантажу, додати до власної ваги ТЗ та зазначити достовірні дані щодо параметрів ТЗ у ТТН. У випадку невиконання таких умов, перевізник повинен відмовитись від такого перевезення. За умови прийняття такого вантажу до перевезення, перевізник підтверджує, що ТТН містить правдиву інформацію.

Таким чином, у контексті наведеного вище, суд дійшов висновку, що достовірним доказом вчинення позивачем порушення, передбаченого абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» є інформація, відображена в ТТН №ТТН -МР016287 від 23.11. 2023 (а.с.45).

Суд також не бере до уваги посилання позивача на порушення відповідачем процедури розгляду справи з огляду на наступне.

За правилами, встановленими пунктами 25-27 Порядку №1567 справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності).

У разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Так, листом від 21.12.2022 №48349/22/24-22 (чек про відправлення №108) перевізника повідомлено про розгляд справи про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, що відбудеться 09.01.2023 (а.с.47). Як підтверджується трекінгом листа (№108), лист прибув у відділення, що обслуговує перевізника 23.12.2022 (а.с.48) . Тобто позивач мав вдосталь часу для отримання відправлення, а відповідач виконав обов`язок щодо забезпечення можливості перевізника брати участь у розгляді справи.

Вказане свідчить про те, що відповідач завчасно у спосіб прямо передбачений чинним законодавством здійснив усі необхідні дії для повідомлення позивача про час і місце розгляду справи (направивши на офіційну адресу автомобільного перевізника відповідне повідомлення). У свою чергу позивач мав можливість отримати вказане повідомлення з 18.02.2023, однак вказаним правом не скористався.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідач належним чином повідомив позивача про час і місце розгляду справи про порушення чинного законодавства про автомобільним транспорт, а у зв`язку із неявкою уповноваженої особи об`єкта господарювання правомірно розглянув справу без його участі.

Аналогічний підхід застосовано Верховним Судом у постановах від 11.02.2020 у справі №820/4624/17.

При цьому позивач у позовній заяві не навів жодної обставини та не надав суду доказів, які б підтверджували неможливість отримання ним повідомлення чи прибуття для розгляду справи, у той час як відповідач в повній мірі виконав обов`язок щодо належного та своєчасного інформування позивача про час та місце розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідач належними та допустимими доказами довів, що під час розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт та винесення оскаржуваної постанови він діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України «Про автомобільний транспорт» та Порядком №1567, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

З огляду на ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, підстав для розподілу судових витрат немає.

Керуючись статтями 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови №350653 від 09.01.2023 про застосування адміністративно-господарського штрафу, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті (01135, м. Київ, Шевченківський район, проспект Перемоги 14, )

Суддя Т.М. Димарчук