Справа № 120/6599/23
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

27 червня 2023 р. Справа № 120/6599/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Жданкіної Наталії Володимирівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідачі) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначила, що протягом квітня-грудня 2022 року він звертався до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявами про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Однак рішенням №45 від 07.04.2023 йому було відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю необхідних документів.

Вважаючи рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою від 26.05.2023 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

У встановлений судом строк представником Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечив щодо задоволення даного позову. Зокрема зазначив, що згідно з наданими документами та даними, що містяться в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, страховий стаж ОСОБА_1 склав 25 років 9 місяців 21 день.

Відповідно до п.п. «ґ» п. 7 Порядку №22-1 для призначення пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону №796 до заяви додаються наступні документи, що підтверджують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року №122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи (за наявності) та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями).

З аналізу зазначених норм вбачається, що підставою для призначення пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону №796 є додані до заяви посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка за формою № 122 (довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС) або посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення.

Разом із заявою було позивачем було подано довідку від 25.01.2023 за №0200-0206-8/7552, для підтвердження періоду роботи в зоні відчуження, в якій наявна інформація про службу позивача у військовій частині № НОМЕР_1 та відрядження для ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 03.08.1986 по 20.08.1986, однак в наявній виписці з послужного списку (як витягу з первинного документу) відсутня інформація про службу ОСОБА_1 у військовій частині № НОМЕР_1 . Вказана частина не прослідковується і у військовому квитку позивача.

Окрім того, відповідач зауважив, що позивач просить скасувати рішення від 07.04.2023, прийняте за результатами розгляду заяви від 30.03.2023, однак наполягає на призначенні йому пенсії з 15.04.2022.

06.06.2023 представником Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області також подано відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог покликаючись на їх безпідставність. Мотиви вказаного відзиву є аналогічними тим, що наведені у раніше поданому ГУ ПФУ у Вінницькій області відзиві на позовну заяву.

При цьому вказав, що не отримував позовну заяву ОСОБА_2 , в зв`язку з чим управління було позбавлено можливості в повні мірі реалізувати своє право на подання відзиву на позовну заяву.

Надаючи оцінку доводам представника ГУ ПФУ в Івано-Франківській області щодо неотримання відзиву ОСОБА_2 суд зауважує, що позивачем за даним позовом виступає ОСОБА_1 . Крім того, варто зазначити, що у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Згідно відомостей КП "ДСС" ГУ ПФУ в Івано-Франківській області зареєстроване в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, а відтак, як відповідач у справі, має доступ до матеріалів даної адміністративної справи та має можливість ознайомитись зі змістом позовної заяви.

З огляду на викладене, зважаючи на подання ГУ ПФУ в Івано-Франківській області відзиву на позовну заяву, суд критично оцінює доводи останнього щодо неможливості ознайомлення з матеріалами позовної заяви.

Інших заяв по суті справи від сторін спору до суду не надходило.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступне.

Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році 2 категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 (а.с. 14).

30.03.2023 позивач звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком, як учаснику ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи зі зниженням пенсійного віку на 10 років за роботу у зоні відчуження.

Рішенням відповідача №45 від 07.04.2023 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку, як учаснику ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

Рішення мотивовано тим, що до заяви від 30.03.2023 позивачем надано архівну довідку від 25.01.2023 згідно якої він приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в м. Чорнобиль з 03.08.1986 по 20.08.1986 в складі Військової частини № НОМЕР_1 . Разом з тим, в представленій виписці з послужного списку відсутня інформація про службу позивача у вказаній військові частині. У зв`язку з наявними розбіжностями, позивачу запропоновано надати додаткове підтвердження військової служби у відповідних військових частинах.

Не погоджуючись із вказаним рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.91 № 796-XII (далі - Закон від 28.02.91 № 796-XII).

Згідно із ст. 9 Закону від 28.02.91 № 796-XII особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи; 3) громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт; 4) громадяни, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.

Відповідно до ст. 10 Закону від 28.02.1991 № 796-XII, учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

Статтею 14 Закону від 28.02.1991 № 796-XII, визначено категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, для встановлення пільг і компенсацій. Пунктом 2 ч. 1 ст. 14Закону від 28.02.91 № 796-XII передбачено, що до другої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи належать учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження, з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів;

Судом досліджено копію наданого позивачем посвідчення серії НОМЕР_2 , та встановлено, що він є "Учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" у 1986 році, категорія 2.

Згідно виписки з особової справи на прапорщика ОСОБА_1 , виданої начальником штаба військової частини НОМЕР_3 , позивач згідно наказу №113 БРС №186 від 03.08.1986 по 20.08.1986 №200 БРС виконував службові завдання з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Вказаний період служби належить до обліку вислуги років в пільговому обчисленні (а.с. 17).

Також, згідно виписки з особової справи, прапорщик ОСОБА_1 з 03.08.1986 по 20.08.1986 виконував службові обов`язки з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в 30-ти кілометровій зоні Чорнобильської АЕС (а.с. 18).

Відповідно до ст. 65 Закону від 28.02.1991 № 796-XII, статус "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є відмінними. Згідно ч. 3 ст. 65 Закону від 28.02.91 № 796-XII, саме у посвідченні зазначається про належність особі статусу "Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" чи "Потерпілого від Чорнобильської катастрофи".

Згідно ст. 10 Закону від 28.02.1991 № 796-XII учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців*, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Тому, враховуючи вказівку у посвідченні про статус позивача як учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорії 2), видача такого посвідчення була можливою лише у разі роботи ОСОБА_1 у зоні відчуження у 1986-1987 роках - незалежно від кількості робочих днів, адже інші підстави для надання статусу учасника ліквідації 2 категорії пов`язані із подіями та діями, що мали місце у 1986 році.

Згідно із ч. 1 ст. 15 Закону від 28.02.91 № 796-XII підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів - 10 років.

Як зазначалося вище та безспірно встановлено судом, статус позивача, як учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 , категорія 2. Крім цього, у поданому відзиві на позовну заяву відповідачем вказаний статус позивача не заперечується.

Згідно ч. 1 ст. 78 КАС України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Відтак не підлягають доказуванню у справі, як підстави видачі позивачу посвідчення серії НОМЕР_2 , так і підстави набуття ним статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році 2 категорії.

Отже, позивач як особа яка працювала у зоні відчуження з моменту аварії понад 5 днів протягом з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року та у зв`язку із цим набув статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році 2 категорії, відноситься до числа осіб які мають право користуватися пільгами, встановленими Законом від 28.02.1991 № 796-XII у тому числі і правом на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку на 10 років.

Відповідно до розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок № 22-1), до заяви про призначення пенсії за віком подаються посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи (за наявності)) та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Зміст наведених норм дає підстави для висновку, що право на зменшення пенсійного віку мають особи, які в установленому законом порядку набули статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та працювали визначену кількість днів у зоні відчуження.

Водночас, законодавець встановив перелік документів, що підтверджують участь особи у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який не обмежується лише довідкою форми № 122, а навпаки такий факт може бути підтверджений будь-якими первинними документами.

Такі документи, як довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, відповідно до статті 15 Закону від 28.02.91 № 796-XII є лише підставою для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

З наведеного випливає, що єдиним документом, що підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом від 28.02.91 № 796-XII, а у спірній ситуації й правом призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС".

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 11.09.2019 по справі № 205/8713/16-а, від 25.11.2019 по справі № 464/4150/17, від 09.01.2020 по справі № 363/3976/16-а, від 26.03.2020 по справі № 652/610/16-а, від 18.06.2020 по справі № 751/2738/17.

Посилання відповідачів на наявність розбіжностей в первинних документах (відсутність підтвердження перебування позивача в складі військової частини № НОМЕР_1 ), які підтверджують період перебування позивача у зоні відчуження, є безпідставними, оскільки досліджені судом обставини та їх оцінка свідчать про наявність у позивача права на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку, відповідно до статті 55 Закону від 28.02.91 № 796-XII, з огляду на достатність наданого позивачем посвідчення "Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 р" 2 категорії, як доказу його роботи у зоні відчуження з моменту аварії понад 5 робочих днів протягом з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року.

Визначаючись щодо позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку, як учаснику ліквідації наслідків ЧАЕС, суд зазначає наступне.

З огляду на встановлені обставини, активна дія відповідача щодо відмови у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку виразилась у прийнятті рішення №45 від 07.04.2023, а тому з метою захисту прав та інтересів позивача, суд вважає за необхідне про визнання протиправним та скасування такого рішення.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача призначити пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку на десять років відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" підлягає задоволенню, як похідна від першої.

Водночас, визначаючись щодо дати, з якої необхідно призначити пенсію, суд керується таким.

15.04.2022 позивач вперше звернувся до Головного управління Пенсійного фону України у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС, відповідно до абзацу 1 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Однак, рішенням від 21.04.2022 за №45 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Вказане рішення позивач, як в адміністративному, так і в судовому порядку не оскаржив, а відтак є чинним.

В подальшому, майже через рік після отримання вказаної відмови, позивач 30.03.2023 повторно звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком, як учаснику ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи зі зниженням пенсійного віку на 10 років за роботу у зоні відчуження.

З огляду на вказані обставини, днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення пенсії, що у даному випадку є 30.03.2023, а тому призначити пенсію необхідно саме із цієї дати.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову частково.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а витрат, пов`язаних з розглядом справи не встановлено, питання про розподіл судових витрат не вирішується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №45 від 07.04.2023 про відмову у призначенні пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку, як учаснику ліквідації наслідків Чорнобильської АЕС ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку на десять років відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-XII з 30.03.2023.

В іншій частині вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 )

Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (вул. Січових Стрільців, буд. 15, м. Івано-Франківськ, 76018, )

Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100, )

Суддя Жданкіна Наталія Володимирівна