Справа № 200/3305/22
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2023-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2023 року справа №200/3305/22

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Геращенка І.В., Казначеєва Е.Г., секретар судового засідання Передерій Є.О., за участю представника позивача Медведєва В.Ю., розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Концерн Стирол" на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 02 березня 2023 року у справі № 200/3305/22 (головуючий І інстанції Зінченко О.В.) за позовом Приватного акціонерного товариства "Концерн Стирол" до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельниченка Олега Володимировича про визнання протиправними дій, про визнання такою, що втратила силу постанова приватного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «КОНЦЕРН СТИРОЛ» (далі-позивач) звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мельниченка Олега Володимировича (далі-відповідач), в якій просить:

- визнати такою, що втратила силу виконавчого документу, постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельниченко Олега Володимировича № 59355326 від 13.06.2019 про стягнення основної винагороди виконавця в сумі 146 775,04 грн;

- визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельниченко О.В., пов`язані з використанням поза межами виконавчого провадження постанови № 59355326 від 13.06.2019 про стягнення основної винагороди виконавця, що втратила силу виконавчого документу.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 02 березня 2023 року позовну заяву залишено без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст. 240 Кодексу адміністративного судочинства України.

Не погодившись з ухвалою суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтуванні апеляційної скарги, зазначено, що предмет адміністративного позову, що розглядався в межах справи № 640/25926/21 та предмет даної справи не являються тотожними.

Підстава обрання способу захисту порушеного права і підстави звернення до суду у вищевказаних справах є різними і мали місце у різний період часу.

Предметом адміністративної справи № 640/25926/21 є визнання спірної постановим індивідуальним актом, який вичерпав свою дію та не підлягає застосуванню, в той час вимоги, заявлені в рамках даної справи, стосуються визнання протиправними дій, які виявились у використанні постанови, яка втратила силу виконавчого документу та визнання постанови такою, що втратила силу виконавчого документу.

Представник позивача в судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просив суд її задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частина 3 статті 2 КАС України визначає, що основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі; 5) обов`язковість судового рішення; 6) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 7) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом; 8) розумність строків розгляду справи судом; 9) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 10) відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист, як передбачено положеннями частини 1 статті 5 КАС України.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статі 240 Кодексу адміністративного судочинства України, суд залишає позовну заяву без розгляду якщо у провадженні цього або іншого суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Умовами застосування такої підстави для залишення позовної заяви без розгляду є: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); остаточне вирішення тотожного спору постановою чи ухвалою, яка перешкоджає повторному зверненню до суду (про відмову у відкритті провадження чи закриття провадження); набрання судовим рішенням в іншій справі законної сили.

Зазначена підстава для залишення позову без розгляду спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті. Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих самих підстав.

Позови вважаються тотожними лише тоді, коли в них співпадають сторони, предмет і підстави, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. У випадку зміни хоча б одного з цих елементів позови вважаються не тотожними і суд не вправі відмовити у відкритті провадження у справі.

Підстава позову - це ті обставини і норми права, які дозволяють особі звернутися до суду, а предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, стосовно яких він просить ухвалити судове рішення.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Відтак, після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги, з тих же підстав або оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.

Верховний Суд у постанові від 09.10.2018 у справі № 809/487/18 зазначив, що підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин. Відтак, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були названі ним інакше.

Під час розгляду адміністративної справи судом з Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що Окружним адміністративним судом міста Києва 08 листопада 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі № 640/25926/21 за позовом Приватного акціонерного товариства "Концерн Стирол" (ідентифікаційний код 05761614, місцезнаходження: 84610, Донецька область, місто Горлівка, вулиця Горлівської дивізії, будинок 10) до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мельниченка Олега Володимировича (робоча адреса: 03127, місто Київ, вулиця Потєхіна Полковника, будинок 12, офіс 27) про визнання постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельниченко О.В. від 13.06.2019 про стягнення основної винагороди виконавця в сумі 146.775,04 грн. такою, що не підлягає застосуванню.

Відомостей про прийняття остаточного рішення судом у справі № 640/25926/21 Єдиний державний реєстр судових рішень не містить.

Відповідно до вказаної ухвали про відкриття провадження у справі, а також ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва про залишення позовної заяви без руху від 17 вересня 2021 року, адвокат Усенко В.Ж. звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва в інтересах Приватного акціонерного товариства "Концерн Стирол" з позовом про визнання постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельниченко О.В. від 13.06.2019 про стягнення основної винагороди виконавця в сумі 146.775,04 грн. прийняту ним в межах виконавчого провадження № 59355326, індивідуальним актом, який вичерпав свою дію та не підлягає застосуванню починаючи з 20.05.2020. В якості підстав для подачі позову вказав, що про порушення своїх прав позивач дізнався 25.01.2021, отримавши від приватного виконавця заяву про порушення провадження про банкротство ПрАТ "Концерн Стирол", поданої на підставі постанови від 13.06.2019 ВП № 59355326 про стягнення основної винагороди. 16.08.2021 відповідач вдруге подав заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство, що отримана позивачем 25.08.2021, в якій підставою для кредиторських вимог стала постанова від 13.06.2019 про стягнення основної винагороди в межах виконавчого провадження № 59355326.

Аналогічні підстави позову також наведені позивачем у позові, який розглядається в даній адміністративній справі.

При цьому, предмети позовів в даній справі та у справі № 640/25926/21 є тотожними, однак по різному сформульовані. Позивач в обох справах просить встановити у судовому порядку, що постанова приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельниченко Олега Володимировича від 13.06.2019 про стягнення основної винагороди виконавця в сумі 146 775,04 грн. у виконавчому провадженні № 59355326, не підлягає виконанню.

Верховний Суд неодноразово викладав позиції стосовно того, що підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Разом з тим, не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна обсягу посилань на норми матеріального чи процесуального права (пункт 7.43. постанови Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 924/1473/15).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 9901/433/18 зазначено, що при зміні однієї альтернативної позовної вимоги іншою, або при виділенні з позову, який вже заявлено, частини позовних вимог в окремий позов, тотожність предмета позову зберігається.

Отже, інший словесний виклад правових обґрунтувань вимог, заявлених на розгляд суду, не змінює правової природи таких вимог, їх предмет та підстави в цілому.

Аналогічного висновку дійшов також Верховний Суд у постанові від 06.02.2023 по справі № 140/559/22.

Отже, в провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва перебувала справа № 640/25926/21 в якій остаточне рішення на даний час не прийняте, про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, як і в адміністративній справі № 200/3305/22, що з огляду на приписи статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення даної позовної заяви без розгляду.

Згідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм процесуального права.

Приймаючи викладене до уваги суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та прийнято ухвалу з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 310, 316, 325, 328, 329, 379 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Концерн Стирол" на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 02 березня 2023 року залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 02 березня 2023 року в справі № 200/3305/22 залишити без змін.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено в судовому засіданні 26 червня 2023 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28 червня 2023 року.

Судді А.В. Гайдар І.В. Геращенко

Е.Г. Казначеєв