Справа № 214/4145/23
Суддя: Ковтун Н. Г.
Дата ухвалення: 2023-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/4145/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2023 року Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Ковтун Н.Г., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Вірко Віктор Вікторович до Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в особі суб`єктів оскарження: керівника підрозділу Нікіфорова Олексія Олексійовича та інспектора роти №1 батальйону №1 лейтенанта поліції Саприкіна Макстма Денисовича про визнання дій та рішень суб`єкта владних повноважень протиправними,-

ВСТАНОВИВ:

До Саксаганського районного суду надійшла вищевказана позовна заява, відповідно до якої позивач просить суд визнати дії відповідача, а саме працівників Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП Національної поліції , в особі суб`єктів оскарження керівника вказаного підрозділу ОСОБА_2 та інспектора роти №1 батальйону №1 цього полку лейтенанта поліції Саприкіна М.Д., щодо : не надання для огляду працівникам поліції ОСОБА_3 на вимогу ОСОБА_4 службового посвідчення працівника Національної поліції України ( порушення ч.3 ст. 18 ЗУ «Про Національну поліцію»); застосування лейтенантом поліції ОСОБА_3 до ОСОБА_1 примусових заходів фізичного, психологічного впливу та спеціального заходу у вигляді металевих кайданків, без попереднього попередження позивача; самостійного відкриття з власної ініціативи лейтенантом поліції ОСОБА_3 передніх лівих дверей припаркованого біля обочини дороги автомобіля «Mersedes-Benz» номерний знак НОМЕР_1 та проведення в ньому двох поверхневих перевірок без законних, належних правових підстав; примусового відібрання у ОСОБА_1 особливо важливих документів: посвідчення водія , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, а також полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів; безпідставного поміщення ОСОБА_1 до службового автомобіля поліції «Toyota Prius» реєстраційний номер НОМЕР_2 до примусового доставлення позивача до чергової частини ВП №5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області; не роз`яснення ОСОБА_1 підстав і мети адміністративного затримання; не роз`яснення ОСОБА_1 його прав та обов`язків, передбачених ст.ст. 55,56,59,63 КУ та ст.. 268 КУпАП, а також про його права на отримання безоплатної вторинної допомоги відповідно до ЗУ «Про безоплатну правову допомогу» під час адміністративного затримання та при розгляді справи про адміністративне правопорушення; неповідомлення родичів ОСОБА_1 про його адміністративне затримання; порушення права ОСОБА_1 скористатися правовою допомогою свого адвоката ; безпідставного складання відносно ОСОБА_5 адміністративних протоколів від 05.05.2023 року за завчасно сплановані та імітовані «правопорушення», яких він ніколи не скоював, зокрема протоколу про адміністративне затримання серії АЗ №106852 від 05.05.2023 за ст.. 261 КУпАП та протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 261187 від 05.05.2023 року за ч.1 ст. 130 КУпАп без залучення двох свідків; скасувати всі адміністративні рішення інспектора роти №1 батальйону №1 ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровьскій області ДПП Національної поліції України лейтенанта поліції Саприкіна М.Д., як суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , які були прийняті ним 05 травня 2023 року; провадження закрити у зв`язку з відсутності в діях позивача будь-якого складу адміністративного правопорушення; з метою забезпечення ефективного захисту прав, свобод та інтересів ОСОБА_1 зобов`язати працівника ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП Національної поліції України лейтенанта поліції Саприкіна М.Д. сплатити 100 000 грн. коштів за шкоду заподіяну його протиправними рішеннями та діями; стягнути з відповідачів судовий збір.

При вирішенні питання щодо відкриття провадження, суддя зазначає наступне.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю порушено його права, свободи чи інтереси.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що в зв`язку з прийняттям рішенням чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

Вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особі, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). Тобто, порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов`язковими.

Таким чином, підставами для визнання протиправним дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є невідповідність їх вимогам чинного законодавства. При цьому, обов`язковою умовою для визнання таких дій/ бездіяльності протиправними є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Як вбачається з доданих доказів до позовної заяви, позивач фактично оскаржує дії інспекторів патрульної поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 261187 від 05.05.2023 року за статтями 130 КУпАП при визначенні відповідачем полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції та просить визнати неправомірних дій інспекторів поліції.

Відповідно до ст. 221 Кодексу України про адміністративні правопорушення судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, статтею 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно п. 1 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 року №1376, складання протоколів про адміністративні правопорушення, протоколів про адміністративні затримання, протоколів про вилучення речей і документів, протоколів про огляд речей та особистий огляд, а також отримання пояснення від осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків здійснюють уповноважені на те посадові особи органів поліції.

Відповідно до п. 9, 12, 13, 15, 18 розділу ІІ Інструкції №1376, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі «місце складання протоколу» - населений пункт або географічна точка; у графі «посада, найменування органу поліції, звання, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол» - прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка склала протокол (повністю, без скорочень); у графі «склав цей протокол про те, що громадянин(ка)» - прізвище, ім`я та по батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (повністю, без скорочень); у графі «назва документа, серія, №, ким і коли виданий» - документ, що посвідчує особу (серія, номер паспорта, дата видачі і назва органу, що його видав, або серія, номер іншого документа, що посвідчує особу, яка вчинила правопорушення (службове чи пенсійне посвідчення, студентський квиток тощо), дата видачі і найменування органу (установи, підприємства, організації), що його видав(ла)); у графі «чи притягався (лася) до адміністративної відповідальності» - інформація щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності впродовж року (за наявності); у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол); у графі «до протоколу додається» - пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, викладені на окремому аркуші, рапорти посадових осіб органів поліції, довідки, акти тощо (у разі складення). Протокол про адміністративне правопорушення підписується уповноваженою посадовою особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення може бути підписано також цими особами. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення та пояснення по суті адміністративного правопорушення, які додаються до протоколу про адміністративне правопорушення, а також викласти мотиви своєї відмови підписати його. Особі, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, пропонується надати по суті вчиненого адміністративного правопорушення письмове пояснення, яке підписується зазначеною особою. Пояснення може додаватися до протоколу про адміністративне правопорушення окремо, про що робиться запис у ньому. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення). Протокол про адміністративне правопорушення та матеріали про вчинене адміністративне правопорушення відповідно до статті 257 КУпАП надсилаються (надаються) органу (посадовій особі), уповноваженому (ій) розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Протокол про адміністративне правопорушення має доказовий характер і не породжує правових наслідків, оскільки не встановлює права і обов`язки для учасників спірних правовідносин, а тому не є рішенням суб`єкта владних повноважень в розумінні статті 19 КАС України, а є лише підставою для подальшого вирішення питання щодо притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності, згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення.

При цьому, Верховний Суд в постанові від 04.03.2019 року по справі № 199/7360/17 (2-а/199/252/17) (провадження № К/9901/33582/18) зазначив, що розгляд питання правомірності складання протоколу про адміністративне правопорушення в окремому позовному провадженні без аналізу матеріалів про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та рішення суб`єкта владних повноважень, винесеного за результатами їх розгляду, у сукупності з іншими доказами, не дозволить ефективно захистити та відновити порушене право позивача, не відповідає завданням адміністративного судочинства та у подальшому може призвести до виникнення нових судових спорів.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а тому позовні вимоги, спрямовані на фактичне визнання його незаконним, не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Також, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 року по справі № 712/7385/17 зазначено, що оскільки дії щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення без ухвалення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності не породжують правових наслідків для позивача та не порушують його права, то вони окремо від постанови суду про притягнення до адміністративної відповідальності не оскаржуються.

Отже, цей спір не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів, оскільки відповідач при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, здійснював не публічно-владні управлінські функції, а процесуальні дії, оцінка яким надається під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Окрім того, оскарження дій відповідача щодо складання протоколів про адміністративне правопорушення та й скасування його в судах взагалі не оскаржується окремо від постанови суду про притягнення до адміністративної відповідальності.

Аналогічна правова позиція також викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 638/3490/18, від 22 січня 2020 року у справі № 2-а/489/7/2016.

Також слід зазначити, що частиною 3 ст. 286 КАС України не передбачено права місцевого загального суду як адміністративного за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, визнавати дії інспекторів патрульної поліції неправомірними під час складання протоколів про адміністративне правопорушення та зобов`язувати Департамент патрульної поліції проводити службове розслідування за фактом неправомірних дії інспекторів поліції.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно ч. 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

У п. 24 рішення в справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Крім того, ЄСПЛ у справі «Занд проти Австрії» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, здійснює судовий розгляд на підставі практики, яка не передбачена законом.

З матеріалами справи встановлено, що предметом оскарження є дії поліцейських полку патрульної поліції в м. Кривий РігУПП в Дніпропетровській області щодо проведення 05.05.2023 з порушенням встановленого Законом порядку огляду ОСОБА_4 на стан сп`яніння, а саме: проведення такого огляду без двох свідків та із застосуванням відеозапису, який не є безперервним та з порушенням встановленої процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 261187 від 05.05.2023 за ч. 1 ст. 130 КУпАП без роз`яснення йому прав та без вручення копії протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Відтак, ця справа стосується накладення адміністративного стягнення судом, а не суб`єктом владних повноважень, а отже, не може бути розглянута за правилами адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Суддя дійшов висновку про наявні підстави для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Вірко Віктор Вікторович до Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в особі суб`єктів оскарження: керівника підрозділу Нікіфорова Олексія Олексійовича та інспектора роти №1 батальйону №1 лейтенанта поліції Саприкіна Макстма Денисовича про визнання дій та рішень суб`єкта владних повноважень протиправними, позаяк позовні вимоги належить розглядати відповідному місцевому загальному суду щодо накладення адміністративних стягнень у контексті оскарження постанов суду у справах про адміністративні правопорушення.

На підставі вищевикладеного суддя дійшов висновку, що слід відмовити у відкритті провадження по справі.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. ст. 169, 170, 171, 241, 243, 248, 256, 286, 294 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в справі за позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Вірко Віктор Вікторович до Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в особі суб`єктів оскарження: керівника підрозділу Нікіфорова Олексія Олексійовича та інспектора роти №1 батальйону №1 лейтенанта поліції Саприкіна Макстма Денисовича про визнання дій та рішень суб`єкта владних повноважень протиправними.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.Г.Ковтун