Справа № 640/29515/21
Суддя: Грибан Інна Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Грибан І.О.

судді: Беспалов О.О.

Парінов А.Б.

за участі:

секретар с/з Піскунова О.Ю.

пр-к позивача Оленський О.С.

пр-к відповідача Дубаневич О.З.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Національного агентства з питань запобігання корупції на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 липня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національного агентства з питань запобігання корупції про визнання протиправним та скасування довідки, зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

У жовтні 2021 року, позивач звернулася з адміністративним позовом до Національного агентства з питань запобігання корупції, в якому просила суд:

- визнати протиправними дії відповідача з проведення повної перевірки щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік, поданої ОСОБА_1, суддею Верховного Суду;

- визнати протиправною та скасувати довідку про результати проведення повної перевірки щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік, поданої ОСОБА_1, суддею Верховного Суду, від 15.09.2021 № 540/21.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 липня 2022 року адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправною і скасовано довідку Національного агентства з питань запобігання корупції про результати проведення повної перевірки щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічної за 2020 рік, поданої ОСОБА_1, суддею Верховного Суду, від 15.09.2021 №540/21;

- відмовлено в задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправними дій Національного агентства з питань запобігання корупції з проведення повної перевірки щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік, поданої ОСОБА_1 , суддею Верховного Суду.

Не погоджуючись з ухваленим судом першої інстанції рішенням в частині задоволених позовних вимог, Національне агентство з питань запобігання корупції (далі -НАЗК, відповідач) подало апеляційну скаргу, в якій просить суд оскаржуване судове рішення скасувати з мотивів неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

Також, 22 вересня 2022 року відповідач подав клопотання про закриття провадження у справі з тих підстав, що спір не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2022 року рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 липня 2022 року в частині задоволених позовних вимог скасовано та закрито провадження в справі відповідно до п.1 ч.1 ст.239 КАС України.

Вказана постанова суду апеляційної інстанції оскаржена позивачкою в касаційному порядку. Постановою Верховного Суду у складі колегії Касаційного адміністративного суду від 06.04.2023 року постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2022 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Направляючи справу для продовження апеляційного розгляду, Верховний Суд у постанові від 06.04.2023 року зазначав, що спірна довідка НАЗК винесена в процедурі здійснення публічно-владних управлінських функцій і стосується прав, обов`язків та охоронюваних законом інтересів позивача, у зв`язку з чим спірні правовідносини, в даному випадку, мають ознаки юридичного спору, який підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2023 року справу за апеляційною скаргою Національного агентства з питань запобігання корупції на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 липня 2022 року призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2023 року призначено апеляційну скаргу Національного агентства з питань запобігання корупції на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 липня 2022 року призначено до розгляду в судовому засіданні на 14 червня 2023 року о 10:20.

14 червня 2023 року у судовому засіданні оголошено по справі перерву до 21 червня 2023 року.

У судовому засіданні представник апелянта вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні повністю заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів зазначає про таке.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 Указом Президента України від 07.05.2019 за № 195/2019 призначена на посаду судді Верховного Суду у Касаційний адміністративний суд.

14.03.2021 на виконання вимог частини першої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» позивачем, як суддею Верховного Суду подана щорічна декларація особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік.

Відповідно до абзацу 2 частини першої статті 51 -3 Закону України «Про запобігання корупції», підпункту 1 пункту 2 розділу ІІ Порядку проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Наказом Національного агентства з питань запобігання корупції від 29.01.2021 № 26/21, до протоколу автоматизованого розподілу обов`язків з проведення перевірок від 26.03.2021 №195/0/14-21 уповноваженою особою Національного агентства - головним спеціалістом другого відділу Управління проведення обов`язкових повних перевірок у період з 29.03.2021 по 15.09.2021 проведено повну перевірку декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічної за 2020 рік, унікальний ідентифікатор документа - a8f34d27-2673-417d-8205-5edc87714a84 поданої ОСОБА_1 , суддею Верховного Суду до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування 16.03.2021.

За результатами перевірки складено довідку від 15.09.2021 № 540/21 про результати проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічної за 2020 рік, поданої ОСОБА_1 , суддею Верховного Суду відповідно до якої встановлено, що суб`єкт декларування при складанні та поданні декларації вказав недостовірні відомості, чим не дотримав вимог частини першої статті 46 Закону України «Про запобігання корупції». Також зазначеній довідці вказано про те, що недостовірні відомості відрізняються від достовірних на загальну суму 2600000,00 грн., що перевищує 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання декларації та факт того, що у діях суб`єкта декларування встановлено ознаки злочину, передбаченого статті 366- 2 Кримінального кодексу України.

Позивач не погоджуючись з діями відповідача з проведення повної перевірки поданої нею щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік та довідкою від 15.09.2021 № 540/21 звернулась з відповідним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги в частині, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для скасування довідки Національного агентства з питань запобігання корупції про результати проведення повної перевірки щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічної за 2020 рік, поданої ОСОБА_1 , суддею Верховного Суду, від 15.09.2021 №540/21.

Надаючи правову оцінку обставинам та матеріалам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до вимог частини другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про запобігання корупції»( в редакції ,чинній на час виникнення спірних правовідносин) Національне агентство з питань запобігання корупції є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єкти декларування - це особи, зазначені у пункті 1, підпунктах а і в пункту 2, пунктах 4 і 5 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Відповідно до підпункту «ґ» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» до суб`єктів, на яких поширюється дія цього Закону відносяться, зокрема, судді.

Частиною 1 ст. 45 зазначеного Закону встановлено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Згідно з положеннями пункту 2 частини першої статті 46 цього Закону у декларації зазначаються відомості про: об`єкти нерухомості, що належать суб`єкту декларування та членам його сім`ї на праві приватної власності, включаючи спільну власність, або знаходяться у них в оренді чи на іншому праві користування, незалежно від форми укладення правочину, внаслідок якого набуте таке право. Такі відомості включають:

а) дані щодо виду, характеристики майна, місцезнаходження, дату набуття майна у власність, оренду або інше право користування, вартість майна на дату набуття його у власність, володіння або користування;

б) у разі якщо нерухоме майно перебуває у спільній власності, про усіх співвласників такого майна вказуються відомості, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, або найменування відповідної юридичної особи із зазначенням коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. У разі якщо нерухоме майно перебуває в оренді або на іншому праві користування, про власника такого майна також вказуються відомості, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, або найменування відповідної юридичної особи із зазначенням коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Відповідно до ч.2 цієї статті відомості, зазначені у частині першій цієї статті, подаються незалежно від того, знаходиться об`єкт декларування на території України чи за її межами.

Дані про об`єкт декларування, що перебував у володінні або користуванні суб`єкта декларування або членів його сім`ї, зазначаються в декларації, якщо такий об`єкт перебував у володінні або користуванні станом на останній день звітного періоду або протягом не менше половини днів протягом звітного періоду.

Відповідно до частини п`ятої статті 46 вказаного Закону відображення доходів і видатків суб`єктів декларування здійснюється у грошовій одиниці України. Вартість майна, майнових прав, активів, інших об`єктів декларування, передбачених частиною першою цієї статті, зазначається у грошовій одиниці України на момент їх набуття у власність або останньої грошової оцінки. Вартість майна, майнових прав, активів, інших об`єктів декларування, що перебувають у володінні чи користуванні суб`єкта декларування, зазначається у випадку, якщо вона відома суб`єкту декларування або повинна була стати відомою внаслідок вчинення відповідного правочину.

Абзацами 1 та 2 ч. 1 ст. 51-3 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що повна перевірка декларації полягає у з`ясуванні достовірності задекларованих відомостей, точності оцінки задекларованих активів, перевірці на наявність конфлікту інтересів та ознак незаконного збагачення чи необґрунтованості активів і може здійснюватися у період здійснення суб`єктом декларування діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, а також протягом трьох років після припинення такої діяльності. Обов`язковій повній перевірці підлягають декларації службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, суб`єктів декларування, які займають посади, пов`язані з високим рівнем корупційних ризиків, перелік яких затверджується Національним агентством.

Згідно примітки до вказаної статті під службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, в цій статті розуміються в тому числі судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 52-2 Закону України «Про запобігання корупції», порядок здійснення повної перевірки декларації, поданої суддею, суддею Конституційного Суду України, моніторингу способу життя судді, судді Конституційного Суду України визначається Національним агентством за погодженням відповідно Вищої ради правосуддя або зборів суддів Конституційного Суду України. Такий порядок не може встановлювати особливості здійснення повної перевірки декларації, поданої суддею, суддею Конституційного Суду України, моніторингу способу життя судді, судді Конституційного Суду України, не передбачені цим Законом.

Згідно з п. 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про запобігання корупції» щодо відновлення інституційного механізму запобігання корупції» від 15.12.2020 №1079-ІХ, Національне агентство з питань запобігання корупції у місячний строк з дня набрання чинності цим Законом розробляє проекти порядків здійснення повної перевірки декларації, поданої суддею, суддею Конституційного Суду України, моніторингу способу життя судді, судді Конституційного Суду України та надає їх на погодження Вищій раді правосуддя та зборам суддів Конституційного Суду України, які протягом місяця з дня їх отримання погоджують такі проекти порядків. В іншому випадку, за відсутності відповідного погодження протягом строку, встановленого абзацом першим цього пункту, Національне агентство з питань запобігання корупції здійснює повну перевірку декларацій, поданих суддями, суддями Конституційного Суду України, а також моніторинг способу життя судді, судді Конституційного Суду України безпосередньо у порядку, визначеному Законом України «Про запобігання корупції».

На виконання вказаних приписів законодавства 01.02.2021 відповідач звернувся за погодженням до Вищої ради правосуддя із проектом Порядку проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, поданої суддею.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 09.02.2021 № 282/0/15-21 відповідачу було надано зауваження і пропозиції до проекту вказаного Порядку та запропоновано надати для погодження в межах строків, визначених пунктом 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про запобігання корупції» щодо відновлення інституційного механізму запобігання корупції», доопрацьований проект такого Порядку.

Станом на момент проведення повної перевірки декларації позивача, відповідач не мав погодженого Вищою радою правосуддя Порядку проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, поданої суддею, а отже, діяв відповідно до приписів частини другої пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про запобігання корупції» щодо відновлення інституційного механізму запобігання корупції» від 15.12.2020 №1079-ІХ.

Частинами 1, 3 та 3 ст. 51-1 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що Національне агентство проводить щодо декларацій, поданих суб`єктами декларування, такі види контролю: щодо своєчасності подання; щодо правильності та повноти заповнення; логічний та арифметичний контроль. Національне агентство проводить повну перевірку декларацій відповідно до цього Закону. Порядок проведення передбачених цієї статтею видів контролю, а також повної перевірки декларації визначається Національним агентством.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 12, ч. 3 ст. 511 Закону України «Про запобігання корупції», відповідачем, наказом від 29.01.2021 № 26/21 «Про затвердження Порядку проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.02.2021 за №158/35780, затверджено Порядок проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі -Порядок №26/21).

Відповідно до п.2 розділу I цього Порядку недостовірні відомості у декларації - «відомості, зазначені у декларації відповідно до статті 46 Закону, які не відповідають дійсності або є неправдивими, що підтверджено Національним агентством підчас проведення повної перевірки декларації, зокрема відомості, що відрізняються від відомостей, які містяться у правовстановлюючих документах, судових рішеннях, які набрали законної сили, індивідуально-правових актах, реєстрах, банках даних, інших інформаційно-телекомунікаційних та довідкових системах, у тому числі тих, що містять інформацію з обмеженим доступом, держателем (адміністратором) яких є державні органи, органи місцевого самоврядування, відкритих базах даних, реєстрах іноземних держав, інших джерелах інформації».

Відповідно до підпункту 1 пункту 5 розділу II Порядку №26/21 повна перевірка декларації передбачає, зокрема аналіз відомостей про об`єкти декларування, які зазначені або повинні бути зазначені в декларації відповідно до статті 46 Закону, та їх порівняння з відомостями з реєстрів, банків даних, інших інформаційно-телекомунікаційних та довідкових систем, у тому числі тих, що містять інформацію з обмеженим доступом, держателем (адміністратором) яких є державні органи, органи місцевого самоврядування, відкритих баз даних, реєстрів іноземних держав, з судових рішень, які набрали законної сили, індивідуально-правових актів, інших джерел, що можуть містити інформацію про об`єкти декларування, які зазначені або повинні бути зазначені в декларації;

Під час повної перевірки декларації Національне агентство використовує, зокрема, такі джерела інформації:

- відомості, отримані з інформаційно-телекомунікаційних і довідкових систем, реєстрів, банків даних, у тому числі тих, що містять інформацію з обмеженим доступом, держателем (адміністратором) яких є державні органи або органи місцевого самоврядування, а також відомості з реєстрів, відкритих баз даних, реєстрів іноземних держав, судових рішень, які набрали законної сили, індивідуально-правових актів, інших джерел, що можуть містити інформацію, яка має відображатись у декларації;

- документи та/або інформація, надані суб`єктом декларування, стосовно якого проводиться перевірка, з власної ініціативи чи за запитом Національного агентства щодо документального підтвердження або пояснення зазначених у декларації відомостей, а також законності джерел отриманих доходів( пп.1-2 п.6 розділу ІІ).

Згідно з приписами пункту 7 розділу ІІ Порядку, у разі неможливості встановлення вартості незадекларованих активів з джерел, визначених у підпунктах 1-3, 5, 6 пункту 6 цього розділу, Національне агентство відповідно до законодавства може залучити спеціалістів та експертів.

Оформлення результатів проведення повної перевірки декларації регламентовано розділом ІІІ Порядку №26/21.

Так, відповідно до п.1 цього розділу, за результатами проведення повної перевірки декларації, у тому числі повторної, уповноважена особа складає та підписує довідку про результати проведення повної перевірки декларації у двох примірниках, один з яких після погодження відповідно до пункту 3 цього розділу надсилається суб`єкту декларування.

Довідка складається та підписується не пізніше ніж на 10 робочий день з дня закінчення основного або продовженого строку повної перевірки.

Довідка може бути складена і підписана до закінчення основного або продовженого строку повної перевірки.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ цього Порядку, довідка повинна містити таку інформацію:

підстави для проведення повної перевірки;

дату початку та завершення строку повної перевірки;

відомості про результати автоматизованого розподілу (повторного автоматизованого розподілу, якщо він проводився);

джерела інформації, що були використані під час проведення повної перевірки;

перелік запитів, на які на дату завершення строків проведення повної перевірки не отримано відповіді;

виявлені недостовірні відомості у декларації, неточність оцінки задекларованих активів, встановлені ознаки конфлікту інтересів, незаконного збагачення або необґрунтованості активів, з наведенням відповідного обґрунтування та посиланням на джерела інформації, врахування пояснень суб`єкта декларування (у разі їх надання);

висновок за результатами повної перевірки.

Уповноважена особа не пізніше наступного робочого дня після складення та підписання довідки подає її для погодження безпосередньому керівнику.

Безпосередній керівник повинен упродовж 5 робочих днів з дня отримання довідки погодити її або повернути з мотивованим обґрунтуванням відмови в її погодженні (п.3 р.ІІ Порядку 26/21).

Відповідно до п.6 р.ІІІ зазначеного Порядку, у разі виявлення за результатами проведення повної перевірки ознак корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, за яке передбачено кримінальну відповідальність, уповноважена особа, яка проводила повну перевірку, упродовж 5 робочих днів з дня, наступного за днем погодження довідки, складає та підписує відповідний обґрунтований висновок.

Затверджений обґрунтований висновок разом із відповідними матеріалами надсилається до органу досудового розслідування з урахуванням положень статті 216 Кримінального процесуального кодексу України.

Пунктом 9 цього ж розділу визначено, що у разі встановлення за результатами повної перевірки декларації відображення у декларації недостовірних відомостей Національне агентство письмово повідомляє про це керівника відповідного державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права, в якому працює відповідний суб`єкт декларування.

Відповідно до п.10 р. ІІІ Порядку №26/21 на офіційному веб-сайті Національного агентства оприлюднюється довідка про результати проведення повної перевірки, упродовж 10 робочих днів з дня її погодження.

Як встановлено судом першої інстанції, оскаржувана Довідка №540/21 складена відповідачем 15.09.2021року про результати проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічної за 2020 рік, поданої ОСОБА_1 , суддею Верховного Суду, до Єдиного державного реєстру декларацій 16.03.2021р.

У розділі ІV(Висновки) цієї Довідки, зокрема зазначено, що за результатами повної перевірки поданої позивачем декларації «встановлено, що суб`єкт декларування при складанні та поданні декларації вказав недостовірні відомості, про які зазначено у п.1 розділу 3.1 цієї Довідки, чим не дотримано вимог п.2 ч.1 ст.46 Закону.

Недостовірні відомості відрізняються від достовірних на загальну суму 2600000,00 грн.(п.п.1.1 п.1 розділу 3.1 цієї Довідки), що перевищує 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання декларації.

У діях суб`єкта декларування встановлено ознаки злочину, передбаченого ст.366-2 Кримінального кодексу України».

Разом з тим, в підпункті 1.1 пункту 1 розділу 3.1 довідки від 15.09.2021 № 540/21 відповідач, як на фактичну підставу висновків про порушення пункту 2 частини 1 статті 46 Закону України «Про запобігання корупції», вказує: «не зазначення позивачем у декларації відомостей про об`єкт нерухомості - домоволодіння (житловий будинок загальною площею 173,3 м2, земельна ділянка загальною площею 666 м.кв.), розташоване за адресою м.Харків, що перебувало у користуванні члена сім`ї (доньки), 2004 р.н., у зв`язку з фактичним місцем проживання, що підтверджується поясненнями суб`єкта декларування».

Також, відповідач у довідці та представник апелянта, в обґрунтування апеляційної скарги стверджував, що пояснення позивача враховано не було, оскільки відповідно до пункту 2 частини першої статті 46 Закону України «Про запобігання корупції» в декларації зазначаються об`єкти нерухомості, що належить суб`єкту декларування та членам його сім`ї, зокрема, які знаходяться у них в оренді чи на іншому праві користування, незалежно від форми укладання правочину, внаслідок якого набуте таке право.

Судом встановлено та вбачається з паспорту громадянина України для виїзду за кордон доньки позивача, що останній в 2020 виповнилось 16 років. Докази на підтвердження надання позивачем чи батьком доньки позивача дозволу на набуття прав користування нерухомими майно донькою позивача в матеріалах справи відсутні. Також про наявність відповідних доказів, як і про наявність факту надання згоди батьками доньки позивача на вчинення нею будь - яких правочинів в оскаржуваній довідці не зазначено.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що протягом усього звітного періоду (2020 рік) донька позивача не мала повної цивільної дієздатності, а тому не могла вчинити правочин, внаслідок якого могла б набути право оренди або будь-яке інше право користування домоволодінням.

Наразі, колегія суддів дійшла висновку, що у позивача не виникало обов`язку щодо декларування права користування її донькою нерухомим майном у м. Харкові з інших підстав, ніж зазначено судом першої інстанції.

Так, колегія суддів звертає увагу, що в частині 2 ст.46 Закону України «Про запобігання корупції» мається застереження, що дані про об`єкт декларування, що перебував у володінні або користуванні суб`єкта декларування або членів його сім`ї, зазначаються в декларації, якщо такий об`єкт перебував у володінні або користуванні станом на останній день звітного періоду або протягом не менше половини днів протягом звітного періоду.

Також, згідноРОЗ`ЯСНЕННЯ НАЗК від 13.02.2020 № 1 «Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю», зокрема у пп.2 п.27 зазначено, що згідно з визначенням терміну «члени сім`ї», що міститься в статті 1 Закону, та приміткою до статті 46 Закону членами сім`ї суб`єкта декларування вважаються діти суб`єкта декларування до досягнення ними повноліття, незалежного від їх спільного проживання із суб`єктом декларування упродовж звітного 21 періоду.

Разом з тим, у п. 37 цих Роз`яснень на запитання: «Чи слід декларувати майно, якщо суб`єкт декларування або член його сім`ї володів (користувався) ним упродовж року, але станом на 31 грудня вже не володіє (користується)?», зазначено, що «дані про об`єкт декларування (зокрема нерухомість, об`єкти незавершеного будівництва, цінне рухоме майно, транспортні засоби, цінні папери, корпоративні права, нематеріальні активи), що перебував у володінні або користуванні суб`єкта декларування або членів його сім`ї, зазначаються в декларації, якщо такий об`єкт перебував у володінні або користуванні станом на останній день звітного періоду (31 грудня для щорічної декларації) або сукупно протягом не менше половини днів протягом звітного періоду (не менше 183 днів для щорічної декларації).

Як вбачається з наданих позивачем до НАЗК пояснень та доказів, донька останньої проживала у м. Харкові в домоволодінні свого дідуся у зв`язку навчанням у гімназії №83. Відповідно до довідки Харківської гімназії №83 від 05.10.2021 №213, через різні об`єктивні обставини, донька була фактично задіяна у навчальному протягом 2020 року 161 календарний день та не перебувала у м. Харкові за вказаною адресою на кінець звітного періоду з 12.12.2020 по 31.12.2020(включно) у зв`язку з виїздом за межі території України.

Зазначена інформація відповідачем не спростована. Отже позивачем не було допущено порушення частини першої статті 46 Закону України «Про запобігання корупції» внаслідок відсутності обов`язку декларування відповідного права.

Таким чином, висновок відповідача про подання декларантом недостовірних відомостей про нерухоме майно, що відображено у пп.1.1 п.1 розділу 3.1 Довідки є протиправним, не обґрунтованим та не підтверджений об`єктивними і беззаперечними доказами.

Також, колегія суддів звертає увагу, що саме з оцінкою вартості вказаного об`єкта нерухомості, відповідач пов`язує висновок про факт подання декларантом недостовірної інформації, що відрізняється від достовірної на суму 2600000,00 грн.

Наразі, колегією суддів встановлено, що такий висновок відповідача ґрунтується на інформації, викладеній в листі КНДІСЕ від 18.08.2021 №10188-21.

Колегія суддів звертає увагу, що вказаний лист підписано директором науково-дослідної установи. Дані про те, чи є вказана особа фахівцем чи експертом у відповідній галузі проведеного дослідження, відсутні. Вказаний лист, за своїм змістом не є висновком фахівця чи висновком судового експерта. Крім того, він містить припущення щодо ринкової вартості вказаного об`єкта на початок та на кінець звітного періоду та стосується лише змін вартості земельних поліпшень без визначення вартості житлового будинку, в якому, як встановлено судом, тимчасово мешкала неповнолітня донька декларанта.

Отже, лист КНДІСЕ не є належним та допустимим доказом правомірності висновків відповідача щодо подання позивачем у декларації недостовірних відомостей та , що їх вартість становить 2600000 грн. та перевищує 500 прожиткових мінімумів.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що складання відповідачем за результатами повної перевірки щорічної декларації позивача за 2020 рік довідки, з відображенням в ній факту допущення позивачем порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» є безпідставним, а оскаржувана довідка є протиправною та підлягає скасуванню.

Щодо інших відомостей, про які відповідач зазначав у довідці, колегія суддів звертає увагу, що вони за своєю суттю не вплинули на висновок контролюючого органу щодо визначення вартості недостовірних відомостей та встановлення у діях декларанта ознак злочину, передбаченого ст.366-2 КК України, а отже не можуть свідчити про правомірність оскаржуваної довідки.

Щодо посилань відповідача на те, що оскаржуваною довідкою не передбачено виникнення будь-яких обов`язків для позивача та не встановлено строку виконання, а тому вона не породжує жодних негативних наслідків для суб`єкта декларування, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що сам факт того, що державний орган - спеціально уповноважений суб`єкт у сфері протидії корупції, публічно, шляхом розміщення відповідної довідки на веб-сайті, заявив про зазначення позивачем недостовірних відомостей у декларації, вже породжує негативні наслідки для позивача, оскільки заперечує законність її дій при складанні і поданні декларації, ставить під сумнів її доброчесність.

Така заява може бути підставою для початку дисциплінарного провадження відносно позивача, оскільки зазначення в декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, завідомо неправдивих відомостей або умисне незазначення відомостей, визначених законодавством є підставою для притягнення судді до дисциплінарної відповідальності.

В залежності від суми, на яку відповідно до висновків НАЗК недостовірні відомості в декларації відрізняються від достовірних, на підставі довідки може складатись протокол про адміністративне правопорушення або обґрунтований висновок про виявлення ознак корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, який, в силу приписів частини сьомої статті 12 Закону України «Про запобігання корупції», є обов`язковим для розгляду органами досудового розслідування.

Отже, факт складання відповідачем довідки, за результатами повної перевірки щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік, поданої позивачем, з відображенням в ній факту допущення позивачем порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції», породжує для позивача настання правових наслідків, які мають суттєвий вплив на її права та інтереси.

Враховуючи, що оскаржувана довідка породжує для позивача настання негативних правових наслідків, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що належним та ефективним способом захисту порушених прав є скасування довідки від 15.09.2021 №540/21, оскільки це повною мірою забезпечить відновлення порушених прав позивача через нівелювання тих правових наслідків, до яких призвів незаконний акт з моменту його прийняття.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав до задоволення позовних вимог позивача, але за інших мотивів.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виключно з підстав, викладених у постанові апеляційного суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу - задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції - змінити, зазначивши, що підстави для задоволення позовних вимог викладені у мотивувальній частині даної постанови.

Керуючись статтями 33, 34, 139, 243, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Національного агентства з питань запобігання корупції задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 липня 2022 року змінити в мотивувальній частині.

В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 липня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя І.О. Грибан

Судді: О.О. Беспалов

А.Б. Парінов

(повний текст постанови складено 28.06.2023р.)