Справа № 380/14504/23
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2023-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

29 червня 2023 року справа № 380/14504/23 Суддя Львівського окружного адміністративного суду Гулкевич І.З. перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, слідчого СВ ВП №2 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області Полуйко Надії Володимирівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Національна поліція України про визнання протиправними дій, стягнення майнової та моральної шкоди,-

встановив:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області, слідчого СВ ВП №2 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області Полуйко Надії Володимирівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Національна поліція України. Позивач просить суд:

визнати протиправними дії службової особи СВ ВП №2 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області Полуйко Надії Володимирівни щодо незабезпечення дотримання вимог ч.6 ст. 236 КПК України, зокрема, не надання пропозиції ОСОБА_1 і ОСОБА_2 добровільно відчинити ворота, вхідні двері та інші приміщення та до отримання відмови вказаних осіб добровільно відчинити їх, здійснення примусового відкриття воріт, вхідних дверей та інших приміщень із їх пошкодженням при проведенні 27.02.2023 обшуку за місцем проживання подружжя ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в домоволодінні за адресою : АДРЕСА_1 , яке на праві власності належить ОСОБА_2 ;

стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 солідарно 929 245,00 грн у відшкодування майнової шкоди та 100000,00 грн у відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позову позивачами зазначено, що 27.02.2023 спецпризначенці національної поліції увірвались у належне на праві власності домоволодіння ОСОБА_2 , без пояснень причин проникнення, без пред`явлення посвідчень та без пред`явлення ухвали слідчого судді на проведення обшуку, без жодних пропозицій відчинити ворота, двері та інші приміщення добровільно, чим завдали матеріальної і моральної шкоди.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи немає підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі.

Ознайомившись із заявленими підставами та обґрунтуваннями позовних вимог, з`ясовано ознаки непідвідомчості спору адміністративному суду.

Частиною другою статті 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи (частина третя статті 124 Конституції України).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи;

відповідач суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача (п.9 ч.1 ст.4 КАС України).

Суб`єктом владних повноважень згідно п.7 вказаної вище статті КАС України є орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Суд застосовує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 17.04.2018 у справі №815/6956/15, відповідно до якої публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Частина 1 ст.2 КАС України визначає завдання адміністративного судочинства, якими є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є зміст спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Позивачі оскаржують дії відповідача щодо проведення 27.02.2023 обшуку в будинку, який належить на праві власності ОСОБА_2 .

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач дії з проникненням 27.02.2023 проведено в будинку ОСОБА_2 , проведені відповідачем в межах розслідування кримінального провадження №00000.

Фактично правовими підставами для звернення з таким позовом до суду, по суті є оскарження вчинених відповідачем дій в межах Кримінального процесуального кодексу України та не згода позивача із вчиненням відповідачем відповідних процесуальних дій.

Згідно з ч.1 ст.1 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Відповідно до визначення, закріпленого в п.10 ч.1 ст.3 КПК кримінальним провадженням є досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

За своєю правовою природою кримінальне провадження становить єдиний комплекс вчинюваних в установленому КПК порядку дій, у межах якого органи досудового розслідування і суд здійснюють функцію притягнення особи до кримінальної відповідальності. Таке провадження включає встановлені законом процедури одержання доказів, гарантії законності цих процедур, а також право особи в установлений КПК спосіб оспорювати правомірність відповідних процесуальних дій та/або рішень у контексті реалізації свого права на захист.

Право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, що належить до загальних засад кримінального провадження, згідно з ч.1 ст. 24 КПК кожному гарантується в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Водночас гарантіями законності процесуальних дій та/або рішень органів досудового розслідування й суду є не лише можливість їх окремого оскарження, а й низка інших визначених кримінальним процесуальним законом механізмів - право підозрюваного, обвинуваченого й інших визначених у КПК осіб брати участь у проведенні слідчих дій, висловлювати зауваження, заперечення щодо порядку їх здійснення (п.п.9, 10 ч.3 ст. 42 КПК).

Конкретний механізм втілення цієї гарантії регламентовано у статтях 234-236 КПК. Згідно з закріпленими в цих статтях процесуально-правовими нормами обшук житла чи іншого володіння особи проводиться на підставі ухвали слідчого судді, який при наданні відповідного судового дозволу за поданням слідчого або прокурора зобов`язаний перевірити наявність законних підстав для цього і дотримання інших умов допустимості втручання у право на недоторканність житла. Обшук є слідчою дією, яка здійснюється уповноваженими службовими особами органів досудового розслідування в межах кримінального провадження. Підстави та порядок санкціонування і проведення такої процесуальної дії, контроль їх дотримання, правові наслідки порушення, а також правила використання результатів обшуку встановлено нормами кримінального процесуального закону в контексті розв`язання питань, які підлягають вирішенню у кримінальному провадженні.

Посилання позивачів на незаконне, на їх думку, проникнення у житло може бути перевірене в межах кримінального провадження за правилами, встановленими цим Кодексом.

Отже, правомірність обшуку й інших процесуальних дій, проведених у межах кримінального провадження, підлягає перевірці судом у порядку кримінального судочинства.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи, що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Оскільки позивачі звернулися до адміністративного суду щодо виконання відповідачами владних процесуальних функцій, а не владно-управлінських. Захист такого права з огляду на наведені вище положення КАС України не може відбуватися в порядку адміністративного судочинства.

Тому наявні підстави відмовити у відкритті провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Відтак судовий збір, сплачений позивачами відповідно до квитанції №0.0..1 від 20.06.2023 в сумі 11439,65 грн підлягає поверненню.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 241, 248, 256, 293, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті провадження в справі за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, слідчого СВ ВП №2 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області Полуйко Надії Володимирівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Національна поліція України про визнання протиправними дій, стягнення майнової та моральної шкоди.

Повернути ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з державного бюджету сплачений судовий збір сумі 11439,65 грн згідно квитанції №0.0..1 від 20.06.2023.

Копію ухвали разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами направити позивачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя Гулкевич Ірена Зіновіївна