Справа № 120/8033/22
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2023-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/8033/22 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Жданкіна Наталія Володимирівна Суддя-доповідач - Кузьмишин В.М.

27 червня 2023 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Сапальової Т.В. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 26 січня 2023 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Вінницькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В :

Описова частина.

Короткий зміст позовних вимог.

У жовтні 2022 року Головне управління ДПС у Вінницькій області звернулося до Вінницького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача податковий борг в сумі 7 098 грн. 09 коп.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 26.01.2023 у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відзив/заперечення на апеляційну скаргу.

Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2023 року відкрито апеляційне провадження у вищевказаній справі та призначено її до судового розгляду в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, станом на 03.10.2022 за відповідачем рахується податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 7098,09 грн.

Вказана заборгованість виникла внаслідок прийнятих позивачем податкових повідомлень-рішень №0-0230 від 12.08.2019, №0-0230 від 21.04.2020, №0-0230 від 30.03.2021.

Податкові повідомлення-рішення №0-0230 від 12.08.2019, №0-0230 від 21.04.2020, №0-0230 від 30.03.2021 направлялись відповідачу за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку із несплатою у встановлений строк грошових зобов`язань, визначених податковими повідомленнями-рішеннями №0-0230 від 12.08.2019, №0-0230 від 21.04.2020, №0-0230 від 30.03.2021, позивачем сформовано податкову вимогу від 13.02.2017 №130-17 на суму 7 098,09 грн., яку направлено відповідачу за його податковою адресою. До матеріалів справи долучено не вручений конверт зі вмістом поштового відправлення з відміткою поштового відділення зв`язку: "за закінченням терміну зберігання".

Оскільки відповідач не сплачує вказаний податковий борг у добровільному порядку, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення такого податкового боргу з відповідача.

Мотивувальна частина.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки ТА збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючий орган має право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Як визначено пунктом 95.1 статті 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

У відповідності до пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно пункту 95.2 статті 95 ПК України, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Пунктом 95.3 статті 95 ПК України обумовлено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд зазначає, що підстави для звернення контролюючого органу до суду із позовом про стягнення податкового боргу виникають у зв`язку із не погашенням платником податків податкового боргу протягом 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п.42.2 ст.42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, встановленому пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Пунктом 58.3 статті 58 ПК України передбачено, що податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

У разі якщо вручити податкове повідомлення - рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення - рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.

Враховуючи те, що відповідачем за даним позовом є фізична особа, яка не є підприємцем, судом здійснено запит до відповідного органу щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_1

16.11.2022 судом отримано відповідь від Виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради із якої слідує, що за відомостями міської ради ОСОБА_1 з 17.07.2012 по теперішній час зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

При цьому, як слідує із матеріалів справи, податкові повідомлення-рішення направлялись відповідачу за адресою - АДРЕСА_3 , однак повернулись до податкового органу з відміткою про невручення поштових відправлень.

Також, як слідує із матеріалів справи, 13.02.2017 позивачем сформовано та направлено ОСОБА_1 податкову вимогу за №130-17 на суму 1213,13 грн.

Втім, до матеріалів справи долучено не вручений конверт зі вмістом поштового відправлення з відміткою поштового відділення зв`язку: "за закінченням терміну зберігання".

Поряд із цим, як слідує із рекомендованого повідомлення та змісту самої податкової вимоги №130-17 від 13.02.2017, остання, як і вищезазначені ППР, направлялась за адресою - " АДРЕСА_3 ".

Разом із тим, як було встановлено судом, з 17.07.2012 ОСОБА_1 зареєстрована за адресою - АДРЕСА_2 .

Отже, судом встановлено, що відповідачем направлено податкову вимогу та податкові повідомлення-рішення на адресу, до якої відповідач не має жодного відношення.

Водночас, посилання позивача на довідку з Державного реєстру фізичних осіб згідно якої ОСОБА_1 зареєстрована за адресою - АДРЕСА_3 , суд не враховує, адже вказана довідка не містить дати станом на яку вказана інформація про реєстрацію відповідача.

Таким чином, колегія суддів констатує, що податкова вимогу не вважається належним чином врученою відповідачу.

З урахуванням наведеного апеляційний суд вважає, що за відсутності факту належного вручення відповідачу вимоги про сплату податкового боргу, про стягнення якого поданий даний позов, як обов`язкової передумови вчинення подальших дій для стягнення такого боргу, відсутні підстави для стягнення такого боргу в судовому порядку.

При цьому, як доцільно наголосив суд першої інстанції, що судом не заперечується наявність у відповідача заявленого до стягнення податкового боргу, а лише вказується про необхідність дотримання визначеної ПК України процедури його стягнення, адже за відсутності належних доказів вручення відповідачу податкової вимоги, звернення до суду із вимогами щодо стягнення відповідного боргу, на переконання суду, є передчасним.

Висновок за результатами розгляду апеляційної скарги.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 26 січня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Кузьмишин В.М.

Судді Сапальова Т.В. Сушко О.О.