Справа № 160/6873/23
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 червня 2023 року Справа № 160/6873/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Неклеса О.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги, визнання протиправним та скасування рішення про опис майна у податкову заставу,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі відповідач, ГУ ДПС у Дніпропетровській області), в якій позивач просить визнати протиправними та скасувати:
Стягнути з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за рахунок бюджетах асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений за подання цієї позовної заяви судовий збір у розмірі 2 999,64 (дві тисячі дев`ятсот дев`яносто дев`ять гривень 64 копійки) гривень.
В обґрунтування позову зазначено, що спірні вимога та рішення про опис майна в податкову заставу є необґрунтованими та протиправними, оскільки податковий борг у позивача відсутній. Позивач стверджує, що спірна сума податкового зобов`язання неузгоджена, оскільки перебуває в судовому оскарженні, а отже не може вважатись податковим боргом
Ухвалою суду від 01.05.2023 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
23.05.2023 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач не погоджується з позовними вимогами, вважає позовні вимоги такими, що суперечать чинному законодавству України. Відповідач вказує на те, що в інтегрованих картках платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) станом на 09.05.2023 обліковується податковий борг у сумі 300670,27 грн. Податковий борг виник в результаті не сплати нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань. Відповідач вказує на те, що судове оскарження даних податкових повідомлень-рішень не відбулось, оскільки провадження у справі не було відкрито.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ГУ ДПС у Дніпропетровській області по фізичній особі ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) винесено податкові повідомлення-рішення (форма «Ф») по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, а саме:
Податкові повідомлення-рішення були направлені на адресу за місцем проживання фізичної особи ОСОБА_1 рекомендованими листами з повідомленням про вручення: АДРЕСА_1 . та отримані платником особисто.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Статтею 68 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.
Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Пунктом 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.
Згідно з пунктом 54.5 статті 54 Податкового кодексу України якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.
Пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до підпункту 14.1.153 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.
Згідно з пунктами 59.1 та 59.4 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Пунктом 59.3 статті 59 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час винесення оскаржуваної вимоги) встановлено, що податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.
Згідно з підпунктом 14.1.155 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом. У разі невиконання платником податків грошового зобов`язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави.
Відповідно до пункту 89.1 статті 89 Податкового кодексу України право податкової застави виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.
Згідно з пунктом 89.2 статті 89 Податкового кодексу України право податкової застави не застосовується, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує ста вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Таким чином, контролюючий орган у разі наявності у платника податків податкового боргу надсилає йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення - рішення та має право з метою забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання прийняти рішення про опис майна у податкову заставу.
ОСОБА_1 подано до суду апеляційну скаргу на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.01.2022. Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 01.08.2022 апеляційну скаргу повернуто заявнику.
Не погодившись з рішенням ОСОБА_1 до Верховного Суду подано касаційну скаргу на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 01.08.2022 про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.
Наведене спростовує доводи позивача стосовно неузгодження суми податкового зобов`язання, оскільки судове оскарження податкових повідомлень-рішень не відбулось.
Суд зауважує, що відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України подання позовної заяви не призводить автоматично до відкриття провадження у справі, питання про її прийняття відповідно до ст. 171 КАС України вирішується суддею. Відповідно до ст. 169 та ст. 170 КАС України позовна заява платника податків може бути повернута йому або у прийнятті позовної заяви може бути відмовлено.
Таким чином, реальним документом, що підтверджує факт початку процедури судового оскарження платником податків рішення податкового органу, є ухвала суду про відкриття провадження у справі.
Така ухвала відповідно до вимог ст. 171 КАС України виноситься суддею у термін не пізніше п`яти днів з дня надходження позовної заяви та надсилається сторонам.
Тобто саме ухвала суду про відкриття провадження і є для податкового органу тим документом, який підтверджує факт звернення платника податків до суду та прийняття такого звернення до розгляду.
За таких обставин, на підставі вищевикладених норм чинного податкового законодавства та з врахуванням наявності в облікових картках платника податків непогашеного податкового боргу, спірні рішення податкового органу є такими, що прийняті на підставі та у спосіб, визначені законом, а тому є правомірним, та не підлягають скасуванню.
Інші доводи представників сторін не є юридично значимими та не впливають на висновки суду.
Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з ч.1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Позивачем не доведено ті обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.
За наведених обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що оскільки позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню, підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.
Керуючись ст. ст. 2, 5,72, 77,241, 243-246, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено та підписано 29.06.2023 року.

Суддя О.М. Неклеса