Справа № 580/4971/23
Суддя: Анжеліка БАБИЧ
Дата ухвалення: 2023-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

26 червня 2023 року справа № 580/4971/23

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Бабич А.М., перевіривши матеріали позову адвоката Попової І.П. від імені ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Черкаській області, Державної судової адміністрації України, Соснівського районного суду міста Черкаси про визнання протиправним і скасування рішення, визнання протиправними дій і зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИЛА:

19.06.2023 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) від імені ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі позивач) до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Черкаській області (18001, м.Черкаси, вул.Гоголя, буд.316; ) (далі відповідач 1), Державної судової адміністрації України (01601, м.Київ, вул.Липська, буд.18/5; ) (далі відповідач 2), Соснівського районного суду міста Черкаси (18015, м.Черкаси, вул.Гоголя, 316; ) (далі відповідач 3) про:

визнання протиправним і скасування наказу відповідача 3 від 26.07.2022 №43-о «Про внесення змін до наказу від 09.03.2022 № 12-о «Про увільнення судді Соснівського районного суду міста Черкаси ОСОБА_1 від роботи у зв`язку з призовом на військову службу під час повної мобілізації»;

визнання протиправними дій відповідача 1 щодо призупинення виплати суддівської винагороди судді Соснівського районного суду міста Черкаси ОСОБА_1 з 19.07.2022;

зобов`язання відповідача 2 забезпечити відповідача 1 бюджетними асигнуваннями для здійснення видатків з виплати суддівської винагороди судді Соснівського районного суду міста Черкаси ОСОБА_1 , починаючи з 19.07.2022 до 17.04.2023;

зобов`язання відповідача 1 нарахувати та виплатити йому суддівську винагороду відповідно до вимог ст.135 Закону України від 02.06.2016 №1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів», починаючи з 19.07.2022 до 17.04.2023 з урахуванням виплачених сум та із проведенням відрахування загальнообов`язкових платежів.

Додатково просили:

відкрити провадження у справі та розглянути її у порядку спрощеного провадження без виклику сторін;

рішення суду в частині забезпечення коштами для здійснення видатків з виплати суддівської винагороди, нарахування та виплати її позивачу звернути до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць;

стягнути з відповідача 1 та відповідача 2 на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 20000,00грн.

Обґрунтовуючи зазначили, що позивач працює суддею Соснівського районного суду міста Черкаси з 24.09.2016 і до сьогодні. З 26.02.2022 до 12.04.2023 позивач перебував на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 , що підтверджується витягом з наказу командира військової частини від 12.04.2023 №102. Наказом Соснівського районного суду міста Черкаси від 09.03.2022 №12-о позивача увільнено від роботи з 26.02.2022 у зв`язку з призовом на військову службу під час повної мобілізації зі збереженням місця роботи, посади і середнього заробітку на період проходження військової служби. 17.04.2023 позивач повідомив голову зазначеного суду про звільнення із лав ЗСУ в запас, з 17.04.2023 відповідач 1 відновив позивачу нарахування та виплату суддівської винагороди. 31.05.2023 позивачу стало відомо, що наказом відповідача 3 від 26.07.2022 343-о з 19.07.2022 внесено зміни до наказу від 09.03.2022 №12-о, а саме слова «місце роботи (посаду) та середній заробіток» замінено словами «Місце роботи та посаду». На підставі зазначеного наказу з 19.07.2022 до 17.04.2023 позивачу зупинено виплату суддівської винагороди, нарахування та виплата якої гарантована державою. Вважає, що дії відповідачів щодо невиплати суддівської винагороди не ґрунтуються на вимогах Конституції України та Законів. Тому звернувся до суду зі вказаним позовом.

Відповідно до ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність, має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником), відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу, належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності, позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними), немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.2 ст.171 КАС України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Спір виник із публічно-правових відносин, належить до юрисдикції адміністративних судів та має розглядатись у порядку адміністративного судочинства. Позовна заява подана особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність. Однак позовна заява підлягає залишенню без руху.

Відповідно до ч.1 ст.160 КАС України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Згідно з п.п.4, 5, 9 ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначаються:

зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів;

виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача 2 забезпечити відповідача 1 бюджетними асигнуваннями для здійснення видатків з виплати суддівської винагороди судді Соснівського районного суду міста Черкаси ОСОБА_1 , починаючи з 19.07.2022 до 17.04.2023, порушено зазначені вище вимоги п.п.4,5,9 ст.160 КАС України, оскільки не вказано в позовній заяві виклад обставин, якими вона обґрунтована, не зазначено доказів, що підтверджують вказані обставини, відсутні обґрунтування (посилання на норми права), що передбачають відповідні владні повноваження здійснювати після закінчення бюджетного року.

Посилання позивача на дотримання строку звернення до суду не є достатньо обгрунтованим з таких підстав.

Строки звернення до суду за вирішенням трудових спорів врегульовані ст.233 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України).

Чинна редакція ст.233 КЗпП України, на яку представник позивача посилалася у позовній заяві, передбачає:

"Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Для звернення роботодавця до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди.

Встановлений частиною третьою цієї статті строк застосовується і при зверненні до суду вищого у порядку підлеглості органу.".

Отже, для вирішення трудового судового спору встановлюється тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Водночас відповідно до п.1 глави ХІХ «Прикінцеві положення» КЗпП України визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Отже, визначені у ст.233 КЗпП України строки продовжуються на строк дії карантину. Вказана норма є імперативною та підлягає врахуванню судом.

На час звернення позивача до суду в Україні на підставі постанови Кабінету Міністрів України (далі КМУ) від 09.12.2020 №1236 діють карантинні обмеження з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Постановою КМУ від 25.04.2023 №383 «Про внесення змін до розпорядження Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 р. № 338 і постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. № 1236» дію карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 продовжено до 30.06.2023 року. Вказані обставини можуть свідчити, що позивач у період карантинних обмежень мав об`єктивні перешкоди для своєчасного звернення до адміністративного суду щодо невиплати відповідачем індексації грошового забезпечення, в т.ч. через ризик його захворювання на COVID-19.

Тобто, спір в частині судівської винагороди ініційований з дотриманням процесуального строку звернення до суду. Однак для оскарження наказу, як акта індивідуальної дії - рішення суб`єкта владних повноважень, підлягає застосуванню ч.5 ст.122 КАС України, згідно з якою для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

У разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач відповідно до ч.6 ст.161 КАС України зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Вказаного обов`язку позивач не дотримався, зважаючи, що відповідна заява відсутня.

Доводи позивача щодо дати ознайомлення зі спірним наказом 31.05.2023 не враховані судом, оскільки позивач не врахував, що обчислення процесуальних строків відбувається не лише з часу, коди дізнався, а й коли міг дізнатися про порушення своїх прав.

Звертаючись до суду 19.06.2023 (відбиток штемпеля вхідної кореспонденції Черкаського окружного адміністративного суду на позовній заяві, яка надійшла до суду), позивач пропустив місячний строк на звернення до адміністративного суду з позовною вимогою щодо визнання протиправним і скасування наказу відповідача 3 від 26.07.2022 №43-о «Про внесення змін до наказу від 09.03.2022 № 12-о «Про увільнення судді Соснівського районного суду міста Черкаси ОСОБА_1 від роботи у зв`язку з призовом на військову службу під час повної мобілізації» та зобов`язаний надати суду обґрунтовану заяву про поновлення порушеного строку, в якій обґрунтувати для цього підстави, викласти доводи щодо поважності тому причин і надати докази.

Тому для вирішення питання прийняття позовної заяви до розгляду суд урахував.

Спірний наказ відповідач 3 прийняв 26.07.2022. Позивач у позовній заяві визнає факт припинення виплати суддівської винагороди з 19.07.2022 до 17.04.2023. Докази звернення до відповідачів для з`ясування підстав припинення такої виплати до позовної заяви не додані. Звернення до суду майже через рік після припинення виплати винагороди свідчить про недотримання розумного строку звернення до суду.

Копією військового квитка серії НОМЕР_3 підтверджується, що позивач з 26.02.2022 призваний до лав ЗСУ. Витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 12.04.2023 №102 підтверджується, що позивача з 12.04.2023 виключено із списків особового складу та всіх видів забезпечення військової частини НОМЕР_2 , а з котлового забезпечення з 13.04.2023.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в ухвалі від 18 травня 2022 року у справі №802/592/17-а відмовив у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, визнавши зазначені причини пропуску строку неповажними та відмовив у відкритті касаційного провадження. Так, Верховний Суд зазначив: «…Щодо посилання скаржника на обставину запровадження на території України воєнного стану з 24 лютого 2022 року, колегія суддів вважає, що питання поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Однак лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень у всіх абсолютно випадках, тим більш, якщо пропуск цього строку відбувся ще до запровадження воєнного стану.».

Докази наявності причин, які об`єктивно перешкоджали безпосередньо звернутися в суд відсутні. Тому під час вирішення питання можливості відкрити провадження відсутні підстави поновити строк з ініціативи суду.

Позивач у позовній заяві зазначив про відновлення відповідачем 1 з 17.04.2023 нарахування та виплати йому суддівської винагороди. Отже, щонайменше зі вказаної дати позивач також міг дізнатися про порушення своїх прав та звернутися до адміністративного суду зі вказаним позовом.

Згідно з ч.2 ст.122 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов згідно з ч.1 ст.123 КАС України залишається без руху.

Тому наявні підстави залишити позовну заяву без руху та запропонувати позивачу надати обґрунтовану заяву щодо поновлення пропущеного строку на звернення до суду зі вказааною вище позовною вимогою, в якій зазначити поважні причини його пропуску та надати докази щодо фактів і обставин, які об`єктивно перешкодили йому своєчасно звернутися в суд із позовом щодо безпосереднього виконання дій з відсічі збройної агресії тощо.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З метою забезпечення права позивача на судовий захист своїх прав та інтересів наявні підстави надати позивачу строк для усунення вказаних вище недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня отримання ухвали.

Керуючись ст. ст.2-20, 46, 122-123, 160-161, 169, 171, 243, 248 КАС України, суддя

УХВАЛИЛА:

1. Позовну заяву адвоката Попової І.П. від імені ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Черкаській області, Державної судової адміністрації України, Соснівського районного суду міста Черкаси про визнання протиправним і скасування рішення, визнання протиправними дій і зобов`язання вчинити дії залишити без руху.

2. Позивачу надати строк 10 днів з моменту отримання ухвали для усунення викладених у мотивувальній частині ухвали недоліків позовної заяви.

3. Роз`яснити, що у разі невиконання вимог ухвали позовна заява підлягає поверненню.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

5. Копію ухвали направити позивачу.

Суддя Анжеліка БАБИЧ