Справа № 398/2510/23
Суддя: Подоляк Я. М.
Дата ухвалення: 2023-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/2510/23
Провадження №: 2-а/398/62/23
РІШЕННЯ

Іменем України

"12" червня 2023 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді Подоляк Я.М., за участю секретаря судового засідання Буличової Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрія адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Смалиус І.В. до Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 132-1 КУпАП та закриття провадження у справі, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2023 року представник позивача Смалиус І.В. звернулась до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовом до Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення серії БАБ № 470286 від 09.05.2023 року за ч.1 ст. 132-1 КУпАП.

У обґрунтування позову зазначив, що 09 травня 2023 року о 16 год. 10 хв. на 75 км. автомобільної дороги Н-14 Кропивницький-Миколаїв був зупинений інспектором СРПП ВП №2 (м. Кропивницький) КРУП ГУНП в області лейтенантом поліції Дреглею Іваном Леонідовичем яким було винесено постанову серії БАБ №470286 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.132-1 КУпАП.

Відповідно до змісту постанови ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом MANTGX, номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом WIELTON NW-3/A6/SDK, державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ТОВ «ОТП Лізинг» перевозив вантаж (пшоно) з навантаженням на ведущу вісь 12 900 кг, при допустимій 11 500 кг, таким чином має місце порушення п.22.5 Правил дорожнього руху.

Позивач зазначає, що 09.05.2023 посадовими особами Укртрансбезпеки здійснений габаритно-ваговий контроль, за результатами якого складена довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю б/н від 09.05.2023 згідно якої повна маса транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 становить 39 610 тонн, при дозволеній загальній масі для вантажних автомобілів - 40 тонн. Що стосується результатів вагового контролю навантаження на осі, то це пояснюється тим, що данним транспортним засобом було здійснено перевезення саме сипучого вантажу (пшениця). Також, в якості доводу, позивач вказує, що на сьогоднішній день зважування рідких та сипучих вантажів здійснюється без застосування відповідної методики, яка б враховувала особливості такого вантажу. З підстав, передбачених ст. 2, 5, 286 КАС України, оскільки оскаржувана постанова винесена без врахування всіх обставин справи щодо наявності чи відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення, позивач просить задовольнити позов.

Ухвалою суду від 19.05.2023 року відкрито провадження у справі.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, просять позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача - Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, відзиву до суду не надав.

Таким чином, на підставі ст.205 КАС України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи неявку в судове засідання усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч.4 ст.229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, оцінивши їх, суд дійшов до висновків, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як врегульовано ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення (п.3 ч.3 ст.286 КАС України).

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Ця норма розповсюджується й на справи про адміністративні правопорушення.

Статтею 280 КУпАП закріплено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За нормою п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно зі ст.222 КУпАП, правопорушення, передбачене ч.1 ст.132-1 КУпАП, відноситься до компетенції Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Позивач в позовній заяві наполягає на відсутності в його діях складу і події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.32-1 КУпАП. Вважає, що постанова винесена без врахування всіх доказів та фактичних обставин справи.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» унормовано, що учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать, зокрема, водії транспортних засобів. Учасники дорожнього руху зобов`язані, серед іншого, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Частиною 1 статті 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму дії або бездіяльності. Для того, щоб вчинок можна було кваліфікувати, як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

У п. 24 постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими ст.283, 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно зі ст.9 КУпАП є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

При розгляді справи суд виходить й з того, що пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено: поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт» великоваговий транспортний засіб це транспортний засіб з вантажем або без вантажу, хоча б один з вагових параметрів якого перевищує встановлені на території України допустиму максимальну масу чи осьове навантаження.

За змістом п.3-5 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою КМУ № 30 від 18.01.2001, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у п. 22.5 Правил дорожнього руху. Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Дозвіл оформлюється уповноваженим підрозділом Національної поліції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, електромереж, електрифікації, електрозв`язку, в яких визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд. Рух транспортних засобів та їх составів загальною масою до 40 тонн включно, якщо вони не є великогабаритними і контейнеровозів загальною масою до 46 тонн включно та заввишки від поверхні дороги до 4,35 метра включно (на встановлених Укравтодором, Укртрансбезпекою і Національною поліцією маршрутах, які погоджено з організаціями, зазначеними в пунктах 9-13 цих Правил), здійснюється без дозволу.

Відповідно до п.22.5 ПДР рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують, зокрема:

Вантажні автомобілі для автомобільних доріг державного значення: двовісний автомобіль -18 (доріг місцевого значення 14), трьохвісний автомобіль 25 (26) (доріг місцевого значення 21), чотирьохвісний автомобіль 32 (доріг місцевого значення 24), чотирьохвісний автомобіль з двома рульовими вісями та ведучими вісями, оснащеними спареними колесами 38 (доріг місцевого значення 24);

Комбіновані транспортні засоби для автомобільних доріг державного значення: двовісний автомобіль (тягач) з двовісним напівпричепом -36 (доріг місцевого значення 24), двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом - 40 (доріг місцевого значення 24), трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом 40 (доріг місцевого значення 24), двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 42 (доріг місцевого значення 24), трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 44 (доріг місцевого значення 24);

Автопоїздидля автомобільних доріг державного значення: двовісний або трьохвісний автомобіль з двовісним або трьохвісним причепом 40 (доріг місцевого значення 24);

З навантаження на одинарну вісь - 11 т. (місцевого значення 7т.);

На здвоєні осі, якщо відстань між осямименш як 1 метр 11,5 т (доріг місцевого значення 7т.); від 1 до 1,3 метра 16 т. (доріг місцевого значення 10 т.); від 1,3 до 1,8 метра при неспарених колесах 18 т. (доріг місцевого значення 10,5 т.); від 1,3 до 1,8 метра при спарених колесах, за умови, що навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тонни - 19 т. (доріг місцевого значення 11, 5т.); від 1,3 до 1,8 метра чотирьохвісних автомобілів, ведучі вісі яких оснащені спареними колесами, за умови, що навантаження на кожну ведучу вісь не перевищує 11,5 тонни 23 т.(доріг місцевого значення 11, 5т.); від 1,8 до 2,5 метра для причепів та напівпричепів 20 т. (доріг місцевого значення 11, 5т.);

На строєні осі, в тому числі транспортних засобів спеціалізованого призначення (контейнеровозів), що здійснюють перевезення одного або більше контейнерів, якщо відстань між осями:1,3 метра або менше -21т. (доріг місцевого значення 13 т.); понад 1,3 до 1,4 метра -24 т. (доріг місцевого значення 14т.);

Крім того, за положеннями п. 18, 20 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого Постановою КМУ від 27.06.2007 № 879, за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення. За результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

Судом встановлено, що 09.05.2023 о 15-15 годині відповідачем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №470286 від 09.05.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 гривень внаслідок порушення п.22.5 ПДР.

Відповідно до змісту постанови, 09.05.2023 року о 15 год. 15 хв. на 75 км. автомобільної дороги Н-14, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом MAN TGX, номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом WIELTON NW-3/A6/SDK, державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ТОВ «ОТП Лізинг» перевозив вантаж (пшоно) з навантаженням на ведущу вісь 12 900 кг, при допустимій 11 500 кг, таким чином має місце порушення п.22.5 Правил дорожнього руху.

В акті про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0064800 від 09.05.2023 року у пункті 6 «Найменування та вид вантажу, в тому числі небезпечного» вказано - пшениця; у пункті 7 «Маршрут руху із зазначенням пройденої відстані договорами загального користування, кілометрів» - Кіровоградська область - Одеська область, м. Ізмаїл; у пункті 8 «Повна маса, тонн:» нормативно допустима - 40 000, фактична 39 610; у пункті 9 «Відстань між осями в метрах»: 3,6/5,0/1,35/1,35; у пункті 10 «Осьові навантаження, тонн» нормативно допустиме 11,5/ 11,5/ 24; фактичне: 7,75/ 12,9/18,93.

Транспортний засіб після проходження габаритно-вагового контролю продовжив свій рух по маршруту, жодних протоколів в порядку КУпАП щодо тимчасового затримання не складалося.

Відповідач кваліфікував вищевикладені обставини як адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 132-1 КУпАП і виніс оскаржувану постанову про застосування до позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Частина 1 статті 132-1 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Проте, згідно з приміткою до ст.132-1 КУпАП України, дія частини першої цієї статті не поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів.

Тобто, у вказаному випадку відповідальність передбачена ч.2 ст.132-1 КУпАП, а саме, за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами та не охоплюється складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, за якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та складено постанову про накладення адміністративного стягнення.

Окрім того, згідно з товарно-транспортною накладною № 534 від 05.08.2020 року, довідкою про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 038832 від 05.08.2020 року та актом про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 031832 від 05.08.2020 року здійснювалося перевезення насипом вантажу - пшениці 3 класу, який є сипучим, подільним.

Отже, оскільки транспортний засіб позивача перевозив сипучий вантаж, який є рухомим під час маршруту транспортного засобу, його маса становила 39 610 тонн, при дозволеній загальній масі для вантажних автомобілів - 40 тонн, через особливості вантажу його маса не була сталою у різних точках автомобіля під час руху, що створює перешкоди для точного визначення навантаження на осі транспортного засобу, та не дає можливості за відсутності відповідної методики зважування з достовірністю встановити, що перевезення вантажу здійснювалось з перевищенням вагових обмежень.

З огляду на викладене, суд зазначає, що результати вимірювання, здійснені відповідачем, не можна вважати достовірними, зважаючи на неможливість встановлення точного показника навантаження на кожну з осей транспортного засобу з відповідним вантажем.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На виконання цих вимог відповідач як суб`єкт владних повноважень належних і достатніх доказів, які б спростували всі доводи позивача, не надав.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають частковому задоволенню.

Позовна вимога про визнання оскаржуваної постанови протиправною суперечить положенням ст. 286 КАС України, а тому не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 536, 80 грн, отже, такі понесені витрати підлягають присудженню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Смалиус І.В. до Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 132-1 КУпАП та закриття провадження у справі - задовольнити частково.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАБ № 470286 від 09.05.2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.132-1 КУпАП.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.132-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області (ідентифікаційний код юридичної особи 40799069, місцезнаходження юридичної особи: м. Кропивницький, вул. Вокзальна, 58) на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Третього апеляційного адміністративного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Особи які беруть участь у справ:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 .

Представник позивача: Смалиус Ірина Володимирівна, ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія КР №000250 від 13.12.2018 року.

Відповідач: Кропивницьке районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, ідентифікаційний код юридичної особи 40799069, місцезнаходження юридичної особи: м. Кропивницький, вул. Вокзальна, 58.

Суддя Я.М.Подоляк