Справа № 160/5710/23
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2023-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 червня 2023 року Справа № 160/5710/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Ніколайчук С.В.,
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, інспектора з паркування інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Журби Дарії Сергіївни, у якому просить:
- визнати протиправними дії інспектора з паркування інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Журби Дар`ї Сергіївни щодо тимчасового затримання та евакуації автомобіля Nissan д.н.з НОМЕР_2 01.03.2023 року.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач здійснив тимчасове паркування свого автомобіля з порушенням дорожнього руху, в результаті чого складена постанова від 01.03.2023 року серії ІД № 01140412 про притягнення до адміністративної відповідальності.
На момент завершення складання інспектором даної постанови позивач повернувся до свого автомобіля та намагався самостійно одразу усунути своє порушення з паркування, натомість інспектор з паркування здійснив затримання та евакуацію транспортного засобу, тому позивач вважає, що дії відповідача з затримки та евакуації автомобіля є протиправними та вчинені з порушенням норм законодавства.
Частиною 2 ст. 257 КАС України встановлено, що за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 261 КАС України відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі. Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач - заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.
У відповідності до ч.1 ст. 262 КАС України розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
Ухвалою від 28 березня 2023 року суд відкрив провадження у адміністративній справі; справу №160/5710/23 та призначив до розгляду за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Ухвалою від 28 березня 2023 року суд відповідачу надав строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Представник Інспекції з питань контролю за паркуванням надав відзив на позовну заяву, де зазначив, що під час тимчасового затримання інспектором вказаного транспортного засобу позивача в автомобілі не було, що не заперечується скаржником. Отже усунути порушення на місці в максимально короткий строк не було можливим. В результаті перегляду відеозапису з нагрудної камери інспектора з паркування встановлено, що під час фіксування обставин адміністративного правопорушення та погрузки транспортного засобу на евакуатор, водій не був присутній, тому твердження позивача, що він намагався одразу усунути своє порушення з паркування не відповідає дійсності.
Таким чином, вищенаведене свідчить про правомірність дій інспектора під час тимчасового затримання транспортного засобу Nissan д.н.з НОМЕР_2 01.03.2023 року та дотримання положень Порядку тимчасового затримання інспекторами з паркування транспортних засобів та їх зберігання, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 14.11.2018 року № 990 (зі змінами).
Також, зазначив, що заявлена позивачем сума відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн. є неспівмірною, зокрема з ціною позову, оскільки предметом спору у справі є постанова про накладення адміністративного стягнення на суму 680,00 грн. Вказане свідчить про необґрунтованість заявленої до відшкодування суми, доказів на підтвердження взаємозв`язку між сумою витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000 тис грн. та наданою йому правовою допомогою позивачем не надано. Отже, розмір витрат на правничу допомогу перевищує суму штрафу в десятки разів, що викликає сумнів у їх доцільності та співмірності.
21.04.2023 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, де представник позивача зазначив про не погодження з твердженнями відповідача, що усунути порушення на місці в максимально короткий строк не було можливим та не був присутній під час погрузки автомобіля та не відповідає дійсності.
У запереченнях на відповідь на відзив представник вказує, що з матеріалів фотофіксації беззаперечно видно, що розташування транспортного засобу позивача перешкоджає оглядовості дороги при здійсненні виїзду з прилеглої території, що могло призвести до аварійної ситуації.
На думку представника відповідача, тимчасове затримання транспортного засобу здійснювалось згідно із вимогами діючого законодавства, відповідно до вимог КУпАП та Порядку тимчасового затримання транспортних засобів та їх зберігання, тому твердження представника позивача є хибнити та не можуть слугувати підставою для скасування постанови.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.
01.03.2023 року інспектор з паркування виявив адміністративне правопорушення та після встановлення відповідальної особи виніс постанову про накладення адміністративного стягнення від 01.03.2023 року серії ІД № 01140412 згідно із ч. 5 ст. 279-1, статтями 283, 284 КУпАП.
01.03.2023 року інспектор з паркування здійснив тимчасове затримання транспортного засобу Nissan д.н.з НОМЕР_2 01.03.2023 року шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик за адресою: м. Дніпро, вул. Курсантська, 7.
ОСОБА_1 відповідно до повідомлення до постанови серії 01.03.2023 року серії ІД № 01140412 сплатив штраф у розмірі 340 грн, 2230,00 грн за послуги з евакуації транспортного засобу та 144,00 грн за послуги зі зберігання транспортного засобу, що підтверджується копіями квитанцій від 01.03.2023 року, які наявні в матеріалах справи.
Позивач, вважаючи дії головного спеціаліста інспектора з паркування відділу тимчасового затримання транспортних засобів інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради щодо тимчасового затримання шляхом евакуації на спеціальний майданчик автомобіля протиправними, звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладеним в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4цього Кодексу.
Згідно із до ч.3 ст.279-1 КУпАП якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою та сьомою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки),частинами першою, другою та восьмою статті 152-1цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).
Згідно із ч.3 ст.122 КУпАП ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до статті 265-4 КУпАП тимчасове затримання транспортного засобу інспектором з паркування здійснюється шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора і дозволяється виключно у випадках, встановлених цією статтею. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України. У разі фіксації обставин тимчасового затримання транспортного засобу в режимі фотозйомки (відеозапису) таке затримання відбувається без присутності понятих.
Тимчасове затримання транспортного засобу шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку здійснюється у разі вчинення порушення, передбаченого частинами третьою та сьомою статті 122 (порушення правил зупинки, стоянки в межах відповідного населеного пункту),частиною першою статті 152-1цього Кодексу, у випадках, передбачених частиною третьою цієї статті, а так само у разі вчинення порушень, передбачених частинами другою та восьмою статті 152-1цього Кодексу.
Для цілей цього Кодексу розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб:
1) поставлено на проїзній частині у два і більше рядів;
2) розташовано у заборонених Правилами дорожнього руху місцях зупинки або стоянки, а саме:
а) на залізничних переїздах;
б) на трамвайних коліях;
в) на естакадах, мостах, шляхопроводах і під ними, у тунелях;
г) на пішохідних переходах і ближче 10 метрів до них з обох боків, крім випадків зупинки для надання переваги в русі;
ґ) на перехрестях та ближче 10 метрів від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на ній пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга;
д) на проїзній частині, де відстань між суцільною лінією розмітки чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 метрів;
е) ближче 30 метрів від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а за їх відсутності - ближче 30 метрів від дорожнього знака такої зупинки з обох боків;
є) ближче 10 метрів від позначеного місця виконання дорожніх робіт і в зоні їх виконання;
ж) у місцях, де буде неможливим зустрічний роз`їзд або об`їзд транспортного засобу, що зупинився;
з) ближче 10 метрів від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду;
и) розташовано на позначених відповідними дорожніми знаками та/або дорожньою розміткою місцях, призначених для паркування транспортних засобів, оснащених електричними двигунами (одним чи декількома);
3) своїм розташуванням робить неможливим рух інших транспортних засобів або створює перешкоду для руху пішоходів, у тому числі осіб з інвалідністю на спеціальних засобах пересування та пішоходів із дитячими колясками;
4) розташовано на виділеній смузі для руху громадського маршрутного транспорту;
5) розташовано на позначеній відповідними дорожніми знаками та/або дорожньою розміткою велодоріжці;
6) перешкоджає руху або роботі снігоприбирального та іншого технологічного комунального транспорту у разі запровадження надзвичайного стану або у разі оголошення окремої місцевості зоною надзвичайної екологічної ситуації;
7) порушує схему паркування транспортних засобів таким чином, що він блокує проїзд по двох або більше смугах руху.
При тимчасовому затриманні транспортного засобу місце розташування такого транспортного засобу має бути обов`язково зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису).
Інспектори з паркування зобов`язані невідкладно інформувати про тимчасове затримання транспортного засобу відповідні підрозділи Національної поліції із зазначенням державного номера затриманого транспортного засобу, точного часу його затримання та місця зберігання (адреса та телефони спеціального майданчика чи стоянки), розміщувати цю інформацію на офіційному веб-сайті виконавчого органу відповідної місцевої ради, а також передавати повідомлення про тимчасове затримання транспортного засобу на абонентський номер рухомого (мобільного) зв`язку та адреси електронної пошти, зазначені належними користувачами або особами (від імені осіб), за якими зареєстровані транспортні засоби, відповідно до статті 279-4цього Кодексу.
Повернення транспортного засобу, затриманого шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, відповідальній особі, зазначеній у частині першій статті 14-2цього Кодексу, або особі, яка ввезла транспортний засіб на територію України, або особі, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення правопорушення, відбувається невідкладно за зверненням такої особи після сплати штрафу за вчинене правопорушення та оплати вартості послуг із транспортування та/або зберігання транспортного засобу.
У разі заподіяння транспортному засобу шкоди при його транспортуванні та/або зберіганні завдані збитки відшкодовуються за рахунок суб`єкта господарювання, що надає такі послуги, та/або відповідного страхового відшкодування, що здійснюється за правовідносинами обов`язкового страхування цивільної відповідальності суб`єкта господарювання, що надає послуги із транспортування та/або зберігання транспортних засобів у разі їх тимчасового затримання.
Порядок тимчасового затримання інспекторами з паркування транспортних засобів та їх зберігання встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Як видно з матеріалів справи, підставою для тимчасового затримання автомобіля позивача та направлення його на відповідний майданчик стало те, що 01.03.2023 року позивач допустив порушення, передбачене частиною третьою статті 122 (порушення правил зупинки, стоянки в межах відповідного населеного пункту), про що складено постанову постанови серії 01.03.2023 року серії ІД № 01140412.
На підтвердження вказаного факту відповідач до матеріалів справи надав фотоматеріали, з яких чітко видно, що автомобіль припарковано позивачем на відстані ближче 10 метрів від виїзду з прилеглої території за адресою м. Дніпро, Троїцька площа, буд 7, що згідно із КУпАП визнається розміщенням транспортного засобу таким чином, що суттєво перешкоджає руху автомобільного транспорту або порушує правила дорожнього руху.
Відтак, у інспектора з паркування існували визначені ст. 265-4 КУпАП підстави для тимчасового затримання автомобіля позивача та направлення його на спеціальний майданчик.
Суд звертає увагу, що тимчасове затримання транспортного засобу інспектором з паркування, яке здійснюється шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, є наслідком вчинення правопорушником порушення, передбаченого частинами третьою та шостою статті 122 (порушення правил зупинки, стоянки в межах відповідного населеного пункту).
Факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 чт. 122 КУпАП (порушення правил зупинки та стоянки в межах відповідного населеного пункту) зафіксований в постанові у справі про адміністративне правопорушення від 01.03.2023 року серії ІД № 01140412.
Матеріали справи не містять доказів оскарження позивачем означеної постанови, також в матеріалах справи немає доказів скасування останньої, відтак, вказана постанова є чинною. За таких обставин, суд вважає, що в даному випадку доводи позивача про не вчинення ним адміністративного правопорушення є необґрунтованими.
Суд звертає увагу, що в цій адміністративній справі суд не розглядає правомірність прийняття постанови від 01.03.2023 року серії ІД № 01140412 про накладення адміністративного стягнення, а розглядає виключно правомірність дій головного спеціаліста інспектора з паркування відділу тимчасового затримання транспортних засобів інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради щодо тимчасового затримання шляхом евакуації на спеціальний майданчик транспортного засобу належного позивачу.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
В той же час, і ч. 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов`язок на позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.
Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд зробив висновок про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у зв`язку з відсутністю протиправності дій відповідача.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає, що відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні підстави для вирішення питання стосовно повернення судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду.
За наслідками розгляду справи судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі відмови в позові на позивача.
Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 132, 139, 246, 297 КАС України, суд Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повнйи текст рішення суду складено 27.06.2023 року.

Суддя С.В. Ніколайчук