Справа № 240/11566/23
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2023-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2023 року м. Житомир справа № 240/11566/23

категорія 112010201

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Нагірняк М.Ф., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про:

- визнання протиправними дії щодо обмеження виплати пенсії максимальним розміром в десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, з 01.03.2023року;

- зобов`язання з 01.03.2023року нараховувати та виплачувати пенсію без обмеження максимальним розміром в десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позову Позивач зазначає, що перебуває на обліку у Відповідача та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб". Відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 09.08.2021року у справі №240/5912/21 Відповідача було зобов`язано здійснити з 01.04.2019року перерахунок пенсії Позивача згідно довідки довідки Житомирського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 03.03.2021 за особовою справою №1277 за березень 2019 року.

Разом з тим, при проведенні такого перерахунку пенсії, на думку Позивача, Відповідач з 01.03.2023року протиправно застосував обмеження максимального розміру пенсії і з нарахованої суми виплачує лише 20930,00грн. На звернення Позивача Відповідач листом від 17.04.2023 року відмовив у виплаті пенсії без обмеження максимального її розміру.

Ухвалою від 02.05.2023 року відкрито провадження в даній справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти позову заперечує, зазначає, що застосування максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність (20930,00грн.), зумовлено вимогами Закону України від 08.07.2011 N 3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (далі - Закон N 3668-VI), в редакції Закону N 911-VIII, та Закону України 27 березня 2014 року N 1166-VII "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" (далі - Закон N 1166-VII).

Крім того, на думку Відповідача, Позивачем пропущено строк звернення до суду з даним позовом.

Розглянувши в порядку письмового провадження подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та умов пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на службі в Збройних силах України, в тому числі щодо порядку перерахунку таких пенсій, регулюються правовими нормами Закону України від 9 квітня 1992 pоку № 2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262-XII), в редакції що були чинні на день виникнення спору.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується учасниками справи, Позивач перебуває на обліку у Відповідача та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що в результаті чергового перерахунку пенсії Відповідачем загальний розмір пенсії Позивача з 01.03.2023року становить 26915,61грн., але її виплата здійснюється лише в розмірі 20930,00грн., тобто з обмеженням її максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Як зазначено у відзиві на позов та в листі Відповідача від 17.04.2023року, застосування максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність (20930,00грн.), зумовлено вимогами Закону України від 08.07.2011 N 3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (далі - Закон N 3668-VI), в редакції Закону N 911-VIII, та Закону України 27 березня 2014 року N 1166-VII "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" (далі - Закон N 1166-VII).

Такі доводи та рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області (лист від 17.04.2023року) не в повній мірі ґрунтується на вимогах чинного законодавства з огляду на таке.

Безспірно, приписами статті 2 Закону N 3668-VI, в редакції Закону N 911-VIII, передбачено, що максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих), окрім іншого, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Аналогічно Законом N 3668-VI були внесені зміни до ст.43 Закону N 2262-XII, які передбачали, що "максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність";

Більш того, вказану частину, яка в подальшому стала частиною сьомою, ст.43 Закону N 2262-XII Законом N 911-VIII доповнено другим реченням, а саме "тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень".

Правові норми Закону N 3668-VI набрали чинності з 01.10.2011року, а правові норми Закону N 911-VIII набрали чинності з 01.01.2016року.

Суд враховує доводи Позивача, що вказані правові норми (в цілому) ч.7 ст.43 Закону N 2262-XII, що набули чинності відповідно до Закону N 3668-VI та Закону N 911-VIII, були предметом судового розгляду Конституційним Судом України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень другого речення частини сьомої статті 43, першого речення частини першої статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (справа № 1-38/2016).

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 обидва речення частини сьомої статті 43 Закону N 2262-XII визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Таким чином, з дня набрання чинності вказаного рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 обмеження пенсій, призначених відповідно до положень Закону N 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність, є неконституційними.

Одночасно суд враховує, що відповідно до вимог ч.2 ст.55 Закону N 2262-XII нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Таким чином, вказані позовні вимоги Позивача відповідають вимогам чинного законодавства, є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Порушене право Позивача підлягає судовому захисту виключно шляхом визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо обмеження з 01.03.2023року виплат перерахованого розміру раніше призначеної пенсії максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Таке порушене право підлягає відновленню шляхом зобов`язання Відповідача з 01.03.2023року нараховувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію без обмеження максимальним розміром в десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідно до вимог ст.139-143 КАС підстави для стягнення або відшкодування судових витрат по даній справі відсутні.

Керуючись статтями 2,90,139-143,242-246,250,255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити, визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо обмеження з 01.03.2023року виплати ОСОБА_1 перерахованого розміру раніше призначеної пенсії максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.Ольжича, 7, м.Житомир, 10003, ) з 01.03.2023року нараховувати та виплачувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію без обмеження максимальним розміром в десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Ф. Нагірняк