Справа № 175/1177/23
Суддя: Журавель Т. С.
Дата ухвалення: 2023-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 175/1177/23
Провадження № 2-а/175/11/23
РІШЕННЯ

Іменем України

"21" червня 2023 р. смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Журавель Т.С., за участю секретаря Бартківа В.Т., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через свого представника звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21.03.2023 року позовну заяву залишено без руху із наданням позивачеві строку на усунення її недоліків 5 днів з дня вручення копії ухвали.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.03.2023 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 28.02.2023 року на адресу позивача надійшли дві постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, а саме перевищення нормативних параметрів, визначених п. 22.5 ПДР України, зокрема, навантаження на одинарну вісь транспортного засобу. Позивач стверджує, що вказані у постановах правопорушення товариством не вчинялися, а тому притягнення його, як керівника підприємства, до адміністративної відповідальності є необґрунтованим та безпідставним. Також зазначив, що згідно трекера маршруту автомобіля, водій не здійснював будь-яких зупинок між пунктами автоматичного зважування, при цьому різниця загальної маси автомобіля відрізняється майже на дві тони. Крім того, значно відрізняються параметри автомобіля, зокрема, відстань між вісями та навантаження на вісь. Позивач також зазначив, що у зв`язку з тим, що інтервал між правопорушеннями складав 18 хв, під час прийняття оскаржуваних постанов підлягала застосуванню ч. 2 ст. 36 КУпАП, а саме відповідач мав накласти лише одне адміністративне стягнення. З урахуванням вищенаведеного, позивач вважає постанови необґрунтованими, безпідставними та такими, що підлягають скасуванню.

10.04.2023 року представник відповідача через систему «Електронний суд» надіслав відзив на позовну заяву, в якому, посилаючись на норми діючого законодавства, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Також зазначив, що відповідачем правильно визначено належного користувача для визначення постанов про адміністративні правопорушення, оскільки транспортний засіб зареєстрований за юридичною особою, керівником якої є позивач. Щодо різниці у загальній масі та параметрах транспортного засобу вказав, що перевищення було встановлено із врахуванням допустимої похибки вагового комплексу, як передбачено ДСТУ OIML R 134:1:2010 (OIML R 134:1:2006, IDT), яка складає 10% щодо перевищення загальної маси транспортного засобу та 16% щодо навантаження на осі. Що стосується твердження позивача про подвійне стягнення за одне правопорушення зазначив, що правопорушення були вчинені у різних проміжках часу, зафіксовані на різні засоби фіксації та не мають ознак триваючого правопорушення, у зв`язку з чим, дії відповідача щодо винесення двох окремих постанов були правомірними.

20.04.2023 року на адресу суду представником позивача було надіслано відповідь на відзив, в якому зазначено, що у постановах існують розбіжності габаритно-вагових параметрів, які не можуть бути віднесені до похибки технічного засобу вимірювання, оскільки в такому випадку, навіть з урахуванням похибки, відомості у постановах щодо габаритно-вагових параметрів транспортного засобу, були б однакові. Також вказав, що факт фіксації правопорушення окремими технічними засобами не спростовує те, що мало місце одне правопорушення. Крім того, постанови не містять інформацію про категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу, повну массу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, а містять лише масу перевищення вагової норми та її відсоток, тобто величину, що підлягає обчисленню шляхом порівняння граничної допустимої фактичної маси типу транспортного засобу з інформацією про фактичну масу транспортного засобу в момент зважування.

21.06.2023 року засобами електронного зв`язку представник позивача на адресу суду надіслав додаткові пояснення, в яких звернуто увагу на те, що постанови не містять, зокрема, інформацію про державний номерний знак напівпричепу.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним сином. Засобами електронного зв`язку представник позивача надіслав заяву про розгляд справи без його участі.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що дана позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до копії постанови від 22.02.2023 року серії АА №00005656, 27.01.2023 року о 17 год 58 хв на автодорозі Н-01 Київ-Знам?янка, км. 206+200, автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовано автомобіль марки DAF FT XF 105.460, державний номерний знак НОМЕР_1 , який рухався по визначеній автодорозі з перевищенням нормативних параметрів, визначених пунктом 22.5 ПДР України, зокрема навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 10.113 % (1.163 тон) при дозволеному максимальному навантаження на вісь 11.5 тон. Відповідальна особа, що допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів Новоточинов Ігор Ігорович, на якого накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. Результати автоматичної фіксації транспортного засобу, виміряні з урахуванням похибки: навантаження на одиничну вісь 12663 кг. Фактичні зафіксовані параметри транспортного засобу: кількість вісей 5 шт; спарені колеса 2 вісь; відстань між вісями 12:3800 мм, 2-3:5800 мм, 3-4:1300 мм, 4-5:1320 мм; навантаження на вісь 1-8498 кг, 2-15075 кг, 3- 7133 кг, 4-6838 кг, 5-6726 кг. Загальна маса 44270 кг.

Також згідно копії постанови від 22.02.2023 року серії АА №00005657, 27.01.2023 року о 18 год 16 хв на автодорозі Н-01 Київ-Знам?янка, км. 198+300, автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовано автомобіль марки DAF FT XF 105.460, державний номерний знак НОМЕР_1 , який рухався по визначеній автодорозі з перевищенням нормативних параметрів, визначених пунктом 22.5 ПДР України, зокрема навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 5.139% (0.591 тон) при дозволеному максимальному навантаження на вісь 11.5 тон. Відповідальна особа, що допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів Новоточинов Ігор Ігорович, на якого накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн. Результати автоматичної фіксації транспортного засобу, виміряні з урахуванням похибки: навантаження на одиничну вісь 12090,96 кг. Фактичні зафіксовані параметри транспортного засобу: кількість вісей 5 шт; спарені колеса 2 вісь; відстань між вісями 1-2:3810 мм, 2-3:5800 мм, 3-4:1320 мм, 4-5:1290 мм; навантаження на вісь 1-8097 кг, 2-14394 кг, 3-6791 кг, 4-6638 кг, 5-6417 кг. Загальна маса 42337 кг.

Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , власником транспортного засобу марки DAF модель FT XF 105.460, реєстраційний номер НОМЕР_1 є ТОВ «Укр-Транс-Логістика».

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, керівником Товариства з обмеженою відповідальністю є Новоточинов Ігор Ігорович.

У відповідності до товарно-транспортної накладної № від 27.01.2023 року, маса брутто автомобілю DAF, реєстраційний номер НОМЕР_1 , причіп/напівпричіп НОМЕР_3 , складає 21,445 т. автомобільний перевізник ООО Гудвил, вантажовідправник ПАТ «Арселорміттал Кривий Ріг», пункт навантаження - м. Кривий Ріг, вул. Криворіжсталь, буд. 1; пункт розвантаження - м. Київ, вул. Зрошувальна, буд. 2.

Відповідно до вищевказаних постанов, зважування транспортного засобу на автодорозі Н-01 Київ-Знам?янка, км. 206+200 здійснювалось приладами автоматичними для зважування дорожніх транспортних засобів у русі (WIM)», які є сертифікованими приладами вимірювання, що підтверджується сертифікатами відповідності № UA.TR.001 35 211-21, та сертифікатом № UA.TR.001 35 209-21, виданими ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів».

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями статті 2 КАС України передбачено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони, у тому числі, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Частиною 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначений Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою КМУ від 27.12.2019 №1174 (далі - Порядок №1174).

Відповідно до пунктів 2, 16 Порядку №1174, посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли, тобто упорядковану сукупність відомостей про: транспортний засіб; відповідальну особу, визначену статтею 14-3 КУпАП; наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні; метаданих, сформованих автоматичним пунктом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.02.2022 року № 105 (набрання чинності 16.02.2022 року) внесено зміни до Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, пункт 22.5 викладено у новій редакції, яка дозволяє рух дорогами державного значення транспортних засобів та їх составів у разі, коли навантаження на одиночну вісь станають 11,5 т.

Частиною другою ст. 132-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

За змістом ст. 14-3 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені ч. 2 ст. 122-2, частинами 2 і 3 ст. 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником автомобіля марки DAF модель FT XF 105.460, реєстраційний номер НОМЕР_1 є ТОВ «Укр-Транс-Логістика», керівником якого є ОСОБА_1 .

Доказів того, що до Єдиного державного реєстру транспортних засобів вносилися відомості про іншого належного користувача відповідного транспортного засобу марки DAF модель FT XF 105.460, реєстраційний номер НОМЕР_1 , матеріали справи не містять.

З урахуванням вищенаведеного, суд доходить висновку, що саме позивач, керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, є відповідальною особою у розумінні ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, а тому посилання позивача на те, що він не є суб`єктом даного правопорушення є хибним.

Також суд не погоджується з твердженням позивача про те, що в даному випадку мало місце одне правопорушення і відповідач повинен був накласти лише одне стягнення з огляду на наступне.

З оскаржуваних постанов вбачається, що порушення порядку у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені ч. 2 ст. 132-1 КУпАП відбулися у різних проміжках часу, на різних технічних засобах фіксації адміністративних правопорушень в автоматичному режимі та не є триваючим правопорушенням, оскільки вважається вчиненим у момент фіксації адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Згідно правових висновків, викладених у п. 17,18 постанови Верховного Суду від 03.05.2018 року по справі №487/2854/17, КУпАП не містить визначення поняття «триваюче» правопорушення. Характер триваючого правопорушення оцінюється судом у кожному конкретному випадку індивідуально. Верховний Суд у постанові від 11.04.2018 року у праві №804/401/17 зазначив, що триваюче правопорушення це проступок, пов`язаний з тривалим неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом.

Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом усього часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків.

Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми.

На підставі того, що транспортний засіб після першої його перевірки та встановлення перевищення його нормативних параметрів, визначених п.22.5 ПДР України, продовжив рух далі, був зафіксований ще раз в іншому місці на інший прилад, суд доходить висновку, що правопорушення не є триваючим, у зв`язку з чим складання двох окремих постанов, незалежно від того, скільки часу між ними минуло, є цілком правомірним.

Що стосується доводів про те, що параметри транспортного засобу в оскаржуваних постановах різняться та відсутні всі необхідні відомості у постановах, зокрема, не зазначений державний номерний знак напівпричепу, суд звертає увагу на наступне.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 72 КАС України).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України) (Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 р. у справі №524/5536/17 та від 17.07.2019 р. у справі №295/3099/17).

Зі змісту статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з пунктом 12 Порядку №1174, автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.

Відповідно до пункту 13 Порядку №1174, під час вимірювання габаритно-вагових параметрів транспортних засобів застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність.

Згідно пункту 3 Розділу II Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України №512 від 27.09.2021 (далі Інструкція №512), постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції №512.

Відповідно до абзацу 3 пункту 8 Розділу II Інструкції №512, постанова та бланк квитанції про сплату адміністративного штрафу, що є невід`ємною частиною цієї постанови, оформлені згідно з додатком 1 до цієї Інструкції №512, друкуються на паперовому бланку разом із повідомленням про вручення поштового відправлення (рекомендованого листа з постановою) та вкладаються у паперовий конверт.

Однак, Інструкцією №512 затверджено лише форму, а не вимоги до змісту постанови. Дана форма визначає перелік інформаційних даних, які можуть міститися в постанові в залежності від обставин вчинення порушення.

Вимоги до змісту постанови, встановлені статтею 283 КУпАП.

Частинами 2, 3, 4 ст. 283 КУпАП встановлено, що постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності .

Судом було досліджено вищевказані постанови та проведено огляд офіційного вебсайту Укртрансбезпеки в мережі Інтернет за посиланнями, що містяться у постановах та встановлено, що згідно формули розрахунку та даних, наявних у постановах, позивач дійсно допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 ПДР України. При цьому, суд доходить висновку про те, що не зазначення про наявність напівпричепа та його державний номерний знак у постанові, ніяким чином не впливає на факт перенавантаження транспортного засобу. Крім того, з фотознімків явно вбачається, що транспортний засіб був зважений разом з напівпричепом, а не без нього.

Суд також звертає увагу на те, що долучений позивачем роздрукований трекер не є належним та допустимим доказом на підтвердження того, що транспортний засіб не розвантажувався в проміжку часу між складеними постановами.

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що зміст постанов відображає всі істотні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, а лише формальні підстави не можуть бути беззаперечною умовою для їх скасування.

З урахуванням встановлених вище обставин та норм діючого законодавства, суд доходить висновку, що оскаржувані постанови є законними та не підлягають скасуванню, у зв`язку з чим, позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 7, 132-1 ч. 2, 251, 268, 283-284, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 8, 9, 72-77, 205, 241-246, 250, 286, 292, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т. С. Журавель