Справа № 440/9034/22
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2023-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 р.Справа № 440/9034/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: Любчич Л.В. , П`янової Я.В. ,

за участю секретаря судового засідання Токар А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.02.2023 р. (ухвалене суддею Удовіченко С.О., повний тест якого складено 20.02.2023 р.) по справі № 440/9034/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС ОЙЛ" до Державної податкової служби України , Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «СЕРВІС ОЙЛ» (в подальшому - ТОВ «СЕРВІС ОЙЛ») звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби в Полтавській області (в подальшому - ГУ ДПС в Полтавській області), Державної податкової служби України (в подальшому - ДПС України), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Полтавській області від 10.08.2022 р.: № ; № .

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 16.02.2022 р. позов задоволено частково, а саме: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби в Полтавській області № від 10.08.2022 р.; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, відповідач подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, в якій просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.02.2022 р. та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, а саме, Податкового кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

Позивач подав до суду апеляційної інстанції письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У судовому засіданні представник апелянта підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

У судовому засідання представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що ТОВ «СЕРВІС ОЙЛ» зареєстроване як юридична особа, видами економічної діяльності якої є: 09.10 Надання допоміжних послуг у сфері добування нафти та природного газу (основний); 06.10 Добування сирої нафти; 43.13 Розвідувальне буріння; 77.39 Надання в оренду інших машин, устатковання та товарів, н.в.і.у; 71.12 Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах; 33.12 Ремонт і технічне обслуговування машин і устатковання промислового призначення.

На підставі наказу ГУ ДПС у Полтавській області від 05.07.2022 р. № 865-П, п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 75.1 ст. 75, п.п. 80.2.5, п. 80.2 ст. 80, п. 82.3 ст. 82 Податкового кодексу України, ст. 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» з метою забезпечення контролю за обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та палива, наявності ліцензій, 07.07.2022 р. проведено фактичну перевірку ТОВ «СЕРВІС ОЙЛ», за результатами якої 15.07.2022 р. складено акт № 2449/16-31-09-03/38516938, за висновками якого встановлено факт отримання ТОВ «СЕРВІС ОЙЛ» за календарний рік 01.01. 2021 р. - 31.12.2021 р. пального в кількості, що перевищує 1000,0 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), без реєстрації акцизного складу (складів), чим порушено норми підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України. Також, в порушення статті 44 Податкового кодексу України первинні документи, що підтверджують обсяги отриманого та використаного пального (видаткові, податкові, товарно-транспортні накладні) та їх реєстри посадовими особами ТОВ «СЕРВІС ОЙЛ» в ході перевірки та на наданий запит не надано.

На підставі висновків вищевказаного акту перевірки ГУ ДПС у Полтавській області 10.08.2022 р. складено податкові повідомлення-рішення: № , яким до ТОВ «СЕРВІС ОЙЛ» застосовано штраф в сумі 100000 грн., № , яким до ТОВ «СЕРВІС ОЙЛ» застосовано штраф в сумі 1020 грн.

Не погоджуючись із вищевказаними податковими повідомленнями-рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення необґрунтовані, у зв`язку з чим підлягають скасуванню.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із абз. 1 преамбули Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 р. № 481/95-ВР (в подальшому - Закон №481/95-ВР) в редакції Закону України від 23.11.2018 р. № 2628-VIII цей Закон визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України.

Статтею 1 Закону № 481/95-ВР (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку; місце зберігання пального - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування; зберігання пального - діяльність із зберігання пального (власного або отриманого від інших осіб) із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик. Терміни «пальне», «електронна сигарета», рідини, що використовуються в електронних сигаретах" вживаються в цьому Законі у значеннях, наведених у Податковому кодексі України.

Відповідно до пп. 14.1.141-1 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, пальне - нафтопродукти, скраплений газ, паливо моторне альтернативне, паливо моторне сумішеве, речовини, що використовуються як компоненти моторних палив, інші товари, зазначені у підпункті 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу.

Порядок здійснення імпорту, експорту, оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, пальним та зберігання пального встановлено статтею 15 Закону № 481/95-ВР.

Згідно із вимогами статті 15 Закону № 481/95-ВР, імпорт, експорт алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюються суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності без наявності ліцензії. Оптова торгівля на території України алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюється за наявності у суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності ліцензії на оптову торгівлю алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах. Оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності за наявності ліцензії.

Підпунктом 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану за кодами згідно з УКТ ЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 91 00, 2711 12 93 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00, 2711 14 00 00, 2711 19 00 00, 2901 10 00 10 - також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.

Акцизні склади, на яких здійснюється діяльність з переробки нафти, газового конденсату, природного газу та їх суміші, з очищення коксового газу, з метою вилучення цільових компонентів (сировини), що передбачає повний технологічний цикл їх переробки в готову продукцію (пальне), повинні бути обладнані лише витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску готової підакцизної продукції (пального) наливом з такого акцизного складу.

Акцизні склади, на яких здійснюються виключно зберігання та реалізація пального, що отримується та реалізується виключно у споживчій тарі без зміни розфасовки, а також скрапленого газу природного, бензолу, метанолу, не обладнуються витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.

Витратоміри-лічильники та резервуари повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, проведені відповідно до законодавства, а рівнеміри-лічильники повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, або калібрування, проведені відповідно до законодавства. У разі відсутності позитивного результату повірки або оцінки відповідності, або калібрування витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників для цілей цього Кодексу акцизні склади, на яких вони розташовані, вважаються необладнаними витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.

Паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки, встановлені на акцизних складах, на які є позитивні результати повірки або оцінка відповідності, проведені відповідно до законодавства, виконують функції витратомірів-лічильників.

Платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати: усі розташовані на акцизних складах резервуари, введені в експлуатацію, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники у розрізі акцизних складів - в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі; усі акцизні склади - в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Один акцизний склад може бути зареєстрований виключно одним розпорядником акцизного складу. Один розпорядник акцизного складу може зареєструвати один і більше акцизних складів.

Забороняється здійснення реалізації пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників та резервуарів, без реєстрації акцизного складу.

Відповідно до п. 12 підрозділу 5 розділу XX Податкового кодексу України, розпорядники акцизних складів відповідно до вимог цього Кодексу зобов`язані обладнати акцизні склади витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками та зареєструвати їх в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі в такі строки: акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких перевищує 20000 куб. метрів, - не пізніше 1 липня 2019 року; акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких перевищує 1000 куб. метрів, але не перевищує 20000 куб. метрів, - не пізніше 1 жовтня 2019 року; акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів, - не пізніше 1 січня 2020 року.

Згідно із п. 128-1.2 ст. 128-1 Податквого кодексу України, відсутність з вини платника податку реєстрації акцизних складів у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового платником податку - розпорядником акцизного складу - тягне за собою накладення штрафу в розмірі 1000000 гривень.

Відповідно до пп. 14.1.6 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України. наведено визначення акцизного складу - це: спеціально обладнані приміщення на обмеженій території (далі - приміщення), розташовані на митній території України, де під контролем постійних представників контролюючого органу розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі, а також реалізації спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів; приміщення або територія на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального. Не є акцизним складом: а) приміщення відокремлених підрозділів розпорядника акцизного складу, які використовуються ним виключно для пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі маркованих марками акцизного податку горілки та лікеро-горілчаних виробів, відвантажених з акцизного складу, а також для здійснення оптової та/або роздрібної торгівлі відповідно до отриманої розпорядником акцизного складу ліцензії; б) приміщення або територія, на кожній з яких загальна місткість розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального не перевищує 200 кубічних метрів, а суб`єкт господарювання (крім платника єдиного податку четвертої групи) - власник або користувач такого приміщення або території отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 1000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки і не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам. Критерій, визначений цим підпунктом, щодо загальної місткості ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального не застосовується до ємностей суб`єктів господарювання, які є розпорядниками хоча б одного акцизного складу; в) приміщення або територія незалежно від загальної місткості розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального, власником або користувачем яких є суб`єкт господарювання - платник єдиного податку четвертої групи, який отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 10000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб власного споживання і не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам; г) паливний бак як ємність для зберігання пального безпосередньо в транспортному засобі або обладнанні чи пристрої; ґ) приміщення або територія, у тому числі платника податку, де зберігається або реалізується виключно пальне у споживчій тарі ємністю до 5 літрів включно, отримане від виробника або особи, яка здійснила його розлив у таку тару;

Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що приміщення або територія на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом зберігання пального є акцизним складом та не є акцизним складом, зокрема, паливний бак як ємність для зберігання пального безпосередньо в транспортному засобі або обладнанні чи пристрої.

Судовим розглядом встановлено, що 04.08.2017 р. між позивачем та ПрАТ "Нафтогазвидобування" укладено договір № 2616-НГД про виконання робіт з буріння свердловин № № 25, 61, 75, 72 та додаткову угоду, відповідно до умов якої ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" має пробурити, зокрема свердловини № 54, 59, 58, 71 Мачухівського газоконденсатного родовища.

У додатку В до договору № 2616-НГД визначено перелік обладнання, яке має використовуватись під час виконання договору, а саме, зокрема - аварійну підстанцію - Scania HSW-400, об`єм паливного баку 800 літрів та дизельні силові агрегати - Caterpillar з середніми витратами л/добу - в літній та зимовий період 199,9 л/г при 50% завантаження, 399,50 л/г при завантаженні 100%.

14.12.2017 р. між ПрАТ "Нафтогазвидобування" та ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" укладено договір № 2909-НГД про виконання робіт з буріння свердловин № № 53, 55, 54 та додаткову угоду № 23 від 13.07.2020 р.

У додатку В до договору № 2909-НГД визначено перелік обладнання, яке має використовуватись під час виконання договору, а саме, зокрема - дизельні силові агрегати Cummins C1400 D5 з середніми витратами л/год - 247.

12.11.2021 р. між ПрАТ "Нафтогазвидобування" та ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" укладено договір № 6578-НГД, у додатку В якого визначено перелік обладнання, яке має використовуватись під час виконання договору, а саме, зокрема - аварійну станцію - Scania HSW-400 та дизельні силові агрегати з середніми витратами л/год - в лійній та зимовий період 199,9 л/г при 50% завантаженні, 399,5 л/г при завантаженні 100 %.

17.11.2021 р. між ПрАТ "Нафтогазвидобування" та ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" укладено договір № 6589-НГД у додатку В якого визначено перелік обладнання, яке має використовуватись під час виконання договору, а саме, зокрема - аварійну станцію - Cummins C400 D5e та дизельні силові агрегати Cummins C1400 D5 з середніми витратами л/год - 247.

ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" отримало від Управління Держпраці у Полтавській області дозволи на експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки № 089.18.53 (строк дії з 19.02.2018 р. до 19.02.2023 р.), № 068.21.53 (строк дії з 13.05.2021 р. до 13.05.2026 р.), № 069.21-53 (строк дії з 13.05.2021 р. до 13.05.2026 р., у переліку машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, які ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" має право експлуатувати, наявні ємності під паливо V - 18 та V - 50.

Згідно із Акту від 05.11.2021 р. ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" введено в експлуатацію бурову установку 1500 HP Winter на свердловині № 81 Семиренківського газоконденсатного родовища, що розміщена на території адміністративного підпорядкування Ковалівської сільської ради Миргородського району Полтавської області.

Згідно Акту від 29.01.2021 р. ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" введено в експлуатацію бурову установку ESTA-III-450T-ST-AC на свердловині № 1 Ковалівсько-Сулимівського родовища, що розміщена на території Миргородського району Полтавської області.

Згідно Акту від 28.05.2021 р. ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" введено в експлуатацію бурову установку 1500 HP Winter на свердловині № 58 Мачухівського газоконденсатного родовища, що розміщена на території адміністративного підпорядкування Полтавського району Полтавської області.

Згідно Акту від 01.10.2021 р. ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" введено в експлуатацію бурову установку 1500 HP Winter на свердловині № 71 Мачухівського газоконденсатного родовища, що розміщена на території адміністративного підпорядкування Ковалівської сільської ради Шишацького району Полтавської області.

Згідно Акту від 12.11.2021 р. ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" введено в експлуатацію бурову установку ESTA-III-450T-ST-AC на свердловині № 74 Семиренківського газоконденсатного родовища, що розміщена на території Миргородського району Полтавської області.

ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" листом від 14.07.2022 р. № 01/578 повідомило ГУ ДПС у Полтавській області, що для живлення бурового обладнання на буровій установці типу Drillmec 1500HP, використовуються дизель-генераторні установки Caterpillar 3512В потужністю 1245 кВт в кількості три штуки, а також аварійна дизель-електростанція Himoinsa HSW 200 потужністю 200 кВт. З метою забезпечення пальним двигунів внутрішнього згорання, в комплект обладнання бурової установки входить паливна ємність об`ємом 50 м3 , що відображена на схемі розміщення обладнання. Дана ємність має обв`язку паливними лініями, які під`єднані до відповідного двигуна. Ця обв`язка є стаціонарною, монтується до початку виконання робіт х спорудження свердловин і використовується до моменту їх закінчення.

Крім того, позивачем додано копію паспорта ДЕС Himosnsa HSW 250, копію титульної сторінки паспорта ДГУ Caterpillar 3512В, копію технічного бюлетеня ДГУ Caterpillar 3512, копію схеми розміщення обладнання бурової установки Drillmec 1500HP, копію добових рапортів з фактичною добовою витратою пального.

Судовим розглядом встановлено, що паливна ємність 50 м3 не використовується для зберігання пального, а застосовується у виробничому процесі виключно як паливний бак великого об`єму, доказів протилежного контролюючим органом не подано ні під час розгляду справи у суді першої інстанції, ні під час розгляду у суді апеляційної інстанції.

Також відповідачем ні під час розгляду справи у суді першої інстанції, ні під час розгляду у суді апеляційної інстанції не надано доказів оброблення (перероблення), змішування, розливу, пакування, фасування, зберігання видачі придбаного позивачем у ТОВ "Бест" пального та використання ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" ємностей для пального в інший спосіб, як то паливний бак в буровому обладнанні.

Надходження пального від ТОВ "Бест" відбувалося поетапно по мірі необхідності забезпечення безперебійної роботи бурових установок, що підтверджується копіями відповідних відомостей.

Із врахуванням вищевикладених обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що контролюючим органом не надано доказів того, що позивачем зберігалося пальне у стаціонарних ємностях, у зв`язку з чим податкове повідомлення-рішення форми "ПС" від 10.08.2022 р. № , яким до ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в сумі 1000000 грн. прийняте необґрунтоване, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Згідно із ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

При прийнятті рішення у даній справі суд врахував позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Із врахуванням такого підходу Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд апеляційної інстанції вважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку.

Інші доводи і заперечення сторін на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.02.2023 р. без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 308, 316, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

.

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.02.2023 р. по справі № 440/9034/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді Л.В. Любчич Я.В. П`янова
Повний текст постанови складено 26.06.2023 року