Справа № 400/5497/22
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2023-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2023 р. № 400/5497/22
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Устинова І.А., розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія Транс Ойл", вул. Фалеєвська, 1, м.Миколаїв, 54001,
до відповідача:Львівської митниці, вул. Костюшка, 1, м.Львів, 79000,
про:визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № UA 209000/2022/700015/2 від 17.08.2022 р.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія Транс Ойл» (далі - позивач або ТОВ «Транспортна компанія Транс Ойл») звернулось до суду з адміністративним позовом до Львівської митниці (далі - відповідач або Митниця) з вимогою про визнання протиправним та скасування рішення Львівської митниці від 17.08.2022р. №UA 209000/2022/700015/2 про коригування митної вартості товарів; стягнення судових витрат: судового збору в розмірі 2481,00грн., витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 30000,00грн.

Ухвалою від 13.12.2022 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до вимог ст.260 КАС України (без виклику сторін у судове засідання).

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідач не довів, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації. Позивач надав митному органу достатню кількість документів на підтвердження митної вартості товару, тому у митниці були відсутні підстави для винесення рішення про коригування митної вартості товару.

Відповідач надав суду відзив, в якому зазначив, що при виконанні митних формальностей за МД № UA209180/2022/056979 спрацювала форма контролю системи управління ризиками. Подані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числове значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, яка фактично була сплачена або підлягає сплаті за ці товари та містять певні розбіжності, тому митницею прийнято рішення про коригування митної вартості із застосуванням резервного методу, тобто позивачем не надано документального обґрунтування (інформації) щодо товару, який перевозився через митний кордон. В задоволенні позову, в тому числі й витрат на правову допомогу відповідач просив відмовити повністю.

Позивач надав суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що недоліків передбачених ч.3 ст.53 МК України в поданих до митниці документах позивача не містилось. Позивачем наданий вичерпний перелік документів для митного оформлення товарів, які підтверджують митну вартість товарів відповідно до ч.2 ст.53 МК України. Позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі.

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне.

На підставі зовнішньоекономічного контракту від 07.07.2022 № 032/2022, укладеного між компанією Dingemanse B.V (Нідерланди) (продавець) та ТОВ «Транспортна компанія Транс Ойл» (покупець), та інвойсу № 22454 від 25.07.2022, позивач придбав напівпричеп-цистерну марки Feldbinder TSA 51.3-3, що був у використанні, ідентифікаційний номер (шаcсi) НОМЕР_2, 2000 року виготовлення, за ціною 11 000,00 (одинадцять тисяч) євро.

15.08.2022 року позивачем подано до Львівської митниці митну декларацію № UA209180/2022/056979 з метою здійснення митного оформления товару «напівпричіп-цистерну марки Feldbinder, призначений для перевезення рідин по дорогам загального користування, що був у використанні, трьохосьовий, ідентифікаційний номер (шасci) НОМЕР_2, календарний рік виготовлення 2000, модельний piк - 2000, дата першої реестрації - 23.03.2000». Згідно МД № UA209180/2022/056979 митну вартість вказаного товару визначено за основним методом (за ціною контракту) у сумі 11000,00 євро.

До митного оформлення разом iз вказаною МД № UA209180/2022/056979 декларант подав такі документи: рахунок-фактура 22454 від 25.07.2022, сертифікат з перевезення товару форми EUR.1 - AF01091866 від 27.07.2022, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 від 13.03.2020; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (транзит) б/н 03.08.2022; документ, що підтверджує вартість перевезення товару (лист) 0308/7 від 03.08.2022р.; документ, що підтверджує заявлену митну вартість (довідку про вартість) 0310-inf від 05.08.2022; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів 032/2000 від 07.07.2022; копія митної країни відправлення 22NLL60MR3ASIUWD54 від 25.07.2022р.

За наслідками опрацювання наданих документів відповідач дійшов до висновку (картка відмови у митному оформленні (випуску) товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209180/2022/000507) про неможливість завершення митного оформления, у зв`язку з порушенням декларантом умов та порядку декларування, передбачених ст. 102, 200 Митного кодексу України, Порядком виконання митних формальностей при здійененні транзитних переміщень, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.10.2012 №1066: згідно бази даних ЄAIC по ДКД №UA209000/2022/709589, вказаній в 40гр. в ЄAIC відсутня відмітка про умовне завершения переміщення («умовне завершения переміщення»), - в порушення Порядку виконання митних формальностей при здійсненні транзитних переміщень, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.10.2012 № 1066, декларантом/уповноваженою ним особою чи перевізником не подано у ВМО №2 МП "Городок" Львівської митниці цей ДКД та товаросупровідні документи на товар, транспортний зaciб комерційного призначення для виконання необхідних митних формальностей.

На підставі вищезазначеного необхідно подати нову митну декларацію, з дотриманням вимог ч.2 ст. 263 МКУ та з урахуванням причин вщмови, а саме необхідно перед подачею декларації подати у ВМО №2 м/п "Городок" Львівської митниці ДКД UA209000/2022/709594, та товаросупровідні документа на товар, транспортний засіб комерційного призначення для виконання відповідних митних формальностей з урахуванням вищезазначеного для виконання відповідних митних формальностей.

15.08.2022 року позивачем подано до Львівської митниці митну декларацію № UA209180/2022/057169, відповідно до якої митну вартість вказаного товару визначено за основним методом (за ціною контракту) у сумі 11 000,00 євро.

До митного оформлення разом iз вказаною МД № UA209180/2022/056979 декларант подав такі документи: рахунок-фактура 22454 від 25.07.2022, сертифікат з перевезення товару форми EUR.1 - AF01091866 від 27.07.2022, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 від 13.03.2020; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (транзит) б/н 03.08.2022; документ, що підтверджує вартість перевезення товару (лист) 0308/7 від 03.08.2022р.; документ, що підтверджує заявлену митну вартість (довідку про вартість) 0310-inf від 05.08.2022; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів 032/2000 від 07.07.2022; копія митної країни відправлення 22NLL60MR3ASIUWD54 від 25.07.2022р., лист № 1508-2 від 15.08.2022р.

За наслідками опрацювання наданих документів відповідач дійшов до висновку (картка відмови у митному оформленні (випуску) товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209180/2022/000507), про відмову у митному оформленні зв`язку з порушенням декларантом свїгх обов`язків та умов декларування, передбачених ст. 44, ст. 264, п.3 ч.1 ст.266, Митного кодексу України №4495-VI від 13.03.2012, зокрема декларантом не надано на вимогу пocaдової особи митного органу передбачені законодавством документи i відомості необхідні для виконання митних формальностей, зокрема не надано на вимогу оригіналів документів, зазначених у митній декларації, або засвідчених в установленому порядку їх копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів, та наданні сканкопії електронних документів лише з однієї сторони, хоча документи с двохсторонніми та на іншійt cтopoнi містятъ інформацію необхідну для пepeвipкu відомостей, заявлену у митній декларації (зокрема Сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 (Movement certificate EUR. 1) та Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

З урахуванням вищезазначеного 16.08.2022 року позивачем подано до Львівської митниці митну декларацію № UA209180/2022/057581, з метою здійснення митного оформлення товару «напівпричіп-цистерну марки Feldbinder, призначений для перевезення рідин по дорогам загального користування, що був у використанні, трьохосьовий, ідентифікаційний номер (шассі) НОМЕР_2 , календарний piк виготовлення 2000, модельный piк - 2000, дата першої реєстрації - 23.03.2000 митну вартість вказаного товару визначено за основним методом (за ціною контракту) у cyмi 11 000,00 євро.

До митного оформления разом iз вказаною МД декларант подав відповідний пакет документів.

За наслідками опрацювання наданих документів Львівська митниця дійшла до висновку, що відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України від 13.03.2012р №4495-VI необхідне подання додаткових документів, для підтвердження заявленої митної вартості товару , а саме:

- якщо рахунок оплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару за наявності - інші платежі та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

- якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;

- транспортні (перевізні) документи;

- висновки про якість та вартість характеристики товарів, підготовленні спеціалізованими експертними організаціями;

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

На вищезазначений запит митниці позивач листом №1708-2 вщ 17.08.2022 надав документи на підтвердження інформації щодо визначення митної вартості декларантом щодо товару, а саме: довідку про ціну (ТОВ «Експоцентр Одеса») № 0310- inf від 05.08.2022р., технічний паспорт б/н від 03.08.2022р.. експортну декларацію країн експорту № 22NLL60MR3ASIUWD54 від 25.07.2022р., довідку транспортних витрат № 0308/7 від 03.08.2022р., довідкову інформацію з мережі інтернет щодо вартості аналогічних товарів.

17.08.2022р. Льв1івською митницею прийнято рішепня про коригування митної вартосп товарвв №UA209000/2022/700015/2 , відповідно до графи 30 якого митний орган визначив митну вартість вказаного вище транспортного засобу у розмірі 21536,46 євро (замість 11000,00 євро, що була заявлена декларантом).

Митна вартість імпортованого товару не може бути визнана у зв`язку з невідповіднстю вимогам пунктів 2а) (оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна грунтуватися на дійсній митній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або подібного товару i не повинна грунтуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості) та 26) (під «дійсною вартістю» слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається чи пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції) статті VII ГАТТ.

Автоматизованою системою митного оформлення згенеровано додаткову форму митного контролю, щодо правильності визначення митної вартості задекларованого товару, відповідно до чого, митницею проведено аналіз поданих документів, щодо правильності заявления числових значень митної вартості та наявної в митного органу цінової інформації щодо раніше визнаної митної вартості подібного товару. Встановлено, що наявна в митного органу цінова інформація раніше визнаної митної вартості відрізняється від задекларованої та є значно бгільшою. Також в митниці наявна інформація про продаж даного транспортного засобу на відкритих двох інтернет джерелах за значно вищою вартістю.

Тому, відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України декларанту виставлена вимога про надання додаткових документів, на підставі яких митна вартість буде визнана.

Позивачем проведено консультацію з декларантом згідно з ст.57 МК України.

Джерелом інформації для коригування митної вартості товару слугувало інгернет посилання на задекларований товар, про що свідчить ідентичний ідентифікаційний номер шаcci, дата першої ресстрації, маркумальні значення на корпусі цистерни (Feldbinder Chemical tank inox 50,5 m3 / 3 comp Tankauflieger gebraucht kaufen, Preis 21000 EUR Baujahr 2000 bei Truckl-6215937 (googleusercontent.com)), Feldbinder Chemical tank inox 50.5 m3 / 3 comp tank semi from Nitherlands for sale at Truckl ID: 6215937, де митна вартість товару складала 21536,46 євро з яких 536,46 євро = 20000,00 грн. - транспорті витрати.

Відповідно до вимог частини першої статті 246 МК України метою митного оформления є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі i транзиту через її територію товарів.

Згдно з частиною першою статтіп 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларацї або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом вд декларанта або уповноваженої ним особи електронної митноё декларації або електронного документа, який віддповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюеться шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинения дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Віддповідно до частини шостоё статті 257 МК України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються ним Кодексом. Положения про митні декларацї та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформления товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частиною першою статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом віддповіддно до норм цього Кодексу.

Згідно їз частинами першою - третьою статті 52 цього ж Кодексу заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому роздёлом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляли митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартостї або наданням митному органу додаткової інформації.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформаціїї; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідіність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких митний орган вважає, що взаємозв`язок продавця i покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку i методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні за

Як передбачено частиками першою - п`ятою статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подас митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів i обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну варткть товарів, є: 1) декларащція митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятої i шостої статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлi-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платежі та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо iмпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всix відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додатков документи визначені цієї частиною ст.53 МК України.

Відповідно до частини першої, другої статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так i після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статл 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів мае містити: 1) обгрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обгрунтування числового значения митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний oбir товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови оплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у paзi незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови оплати митних платежів згідно з заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до роздлу X цьог

Статтею 57 МК України встановлено, то визначення митної вартості товарів, якi ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здйснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операцій); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на ОСНОВІ віднімання вартості; г) на основі додавания вартості (обчислена вартість); г) резервний.

Основном методом визначення МИТНОЇ вартості товарів, яка ввозиться на митну територію України відповідно до митного режиму iмпортy, є перший метод - за ціною договору (вартість операцій). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартість згідно з положениями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здшснити O6MIH наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У paзi якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у cпociб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обгрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для пдтвердження заявленої митної вартості товарів, невдповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, i таке інше,

Наявність у митного органу обгрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості.

Так, до митної декларації № UA209180/2022/057581 від 16.08.2022, у якій митну вартість вказаного товару визначено за основним методом (за ціною контракту) у сум1 11000,00 євро, декларантом було додано, зокрема: інвойс № 22454 від 25.07.2022; Сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.l (Movement certificate EUR. 1) AF01091866 від 27.07.2022; Свідоцтво про реестрацію транспортного засобу EIC-K-0-073/20-00011 від 13.03.2020; Документ, що підтверджує вартість перевезення товару (лист 0308/7 вд 03.08.2022); документ, який підтверджує заявлену митну вартість (довідку про вартість 0310-inf від 05.08.2022 ТОВ «ЕКСПО ЦЕНТР»); Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів 032/2022 в1д 07.07.2022; митна декларац!я країни відправлення 22NLL60MR3ASIUWD54 від 25.07.2022; посилання на інтернет-ресурси щодо вартості аналогічних товарів, тобто абсолютно всі документи, як1 давали можливють відповідачу визначити митну вартість товарів за основним методом.

Однак, рішенням від 17.08.2022 № 209000/2022/700015/2 проведено коригування митної вартості товару та збільшено її розмір з 11 000,00 євро до 21536,46 євро.

При цьому, підставою для коригування митної вартості стало те, що неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 26 (ст.60 МКУ) з причини відсутності в органу доходів і зборів та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності вартості основи для розрахунку митної вартості в органу доходів i зборів. Митний кодекс України від 13.03.2012 року №4495- VI розділ III.

При цьому, джерелом інформації для коригування митної вартості товару слугувало інтернет посилання на задекларований товар, про що свідчить ідентичний ідентифікашйний номер шаcci, дата першої реестрації, маркумальні значення на корпусі цистерни (Feldbinder Chemical tank inox 50.5 m3 / 3 comp Tankauflieger gebraucht kaufen, Preis 21000 EUR Baujahr 2000 bei Truckl-6215937 (googleusercontent.com)), Feldbinder Chemical tank inox 50.5 m3 / 3 comp tank semi from Nitherlands for sale at Truckl ID: 6215937, де митна вартість товару складала 21536,46 євро, з яких 536,46 євро = 20000,00 грн. - транспорта витрати.

Відповідно до п.2.2 контакту №032/2022 від 07.07.2022 року ціна товару становить 11 000,00 євро. Умови поставки Товару FCA (Інкотермс-2010) Hoogerheide, Нідерланди.

Одна продажу імпортованих товарів - це ціна, зазначена саме відправником у рахунку-фактурі. Лише рахунок-фактура (інвойс) згідно з частиною 1 статті 53 МК України є документом, який підтверджує митну вартість товару, а тому наданий декларантом рахунок-фактура (інвойс) № 22454 від 25.07.2022 року підтверджує ту обставину, що позивач придбав вищевказаний транспортний зaciб за ціною 11000,00 євро, що відповідає митній вартості заявленій у митній декларації № UA209180/2022/057581 від 16.08.2022.

У наданні до митного оформлення експортній декларації № 22NLL60MR3ASIUWD54 від 25.07.2022 містить положення про вартість ввезеного транспортного засобу, зокрема зазначається вартість товару - 11 000,00 євро, тобто така ж вартість, що вдображається у рахунку-фактурі № 22454 від 25.07.2022. Оскільки замитнення товару відбулося на території Європейського Союзу, зокрема у Нідерландах, компанія - відправник зареєстрована у Нідерландах, то до митного оформлення було надано експортну декларацію № 22NLL60MR3ASIUWD54 від 25.07.2022, що видана у Нідерландах. У наданні декларації всі числові значения митної вартості узгоджуються з ншими товаросупровідними документи, відомості про вдправника та отримувача відповідають саме цій зовшщньоекономічній операції.

Суд вважає, інформація зазначена відповідачем в рішенні про коригування митної вартості про те, що «довідку про ціну № 0310-inf від 05.08.2022 року та довідкова інформація з мережі інтернет не може бути використано митницею, як інформація, що підтверджує заявлену митну вартість, оскільки призначення цистерн в даних джерелах (для силосу) не відповідають призначенню задекларованої цистерни», не відповідає дійсності, оскільки в Довідці про ціну № 0310-inf від 05.08.2022 року та в наданні інформацп Декларантом з інтернет джерел щодо вартості аналогічних цистерн проаналізовано саме ціни на напівпричіп-цистерну марки Fildbinder для перевезення рідин.

Mитним кодексом України встановлено, що при відсутності застережень щодо застосування основного методу, визначених у частині 1 ст. 58 цього Кодексу та наявності документів, перелік яких зазначений в ч.2 ст.53 МК Укра`ши застосовується саме основний метод визначення митної вартості товарів.

Згідно ст.57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) та другорядними методами: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); г) резервний.

Також, Mитним кодексом України встановлено, що у paзi якщо неможливо застосувати жоден з зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до п.2,4 ст.55 МКУ прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обгрунтування числового значения митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Між тим, спірне рішення про коригування митної вартості товарів такої інформації не містить, що не дає підстави вважати його обгрунтованим та мотивованим у контексті положень пунктів 2, 4 ч.2 ст.55 МКУ.

3 урахуванням наведеного висновки у спірному рішенні про неможливість визнання митної вартості товару за ціною договору щодо товару, який імпортується, та за рівнем, визначеним декларантом, є безпідставними.

Враховуючи позицію Верховного суду у постановах від 12.03.2019 у cnpaвi № 826/2313/16 та 13.06.2019 у cnpaвi № 820/6315/15, суд погоджується, що наявнніть у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

В свою чергу, відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості зазначеної у митній декларації, не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах. Наведене дає підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару грунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних ведомостях.

У оскаржуваному pішеннi про коригування митної вартості вказано, що відповідач митну вартість визначив за другорядним методом резервним. Його застосування передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у paзi якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України i є сумніними з відповідними принципами i положеннями Генеральної угоди з тарифів i торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згдно з положениями цієї статті, повинна грунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статп 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обгрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Відповідно до пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансіі України від 24.05.2012 №598, у рішенні про коригування митний орган поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів з застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, яка використовувалися митним органом при її визначенні. Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партій ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію i джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарівi3 застосуванням резервного методу.

Аналопчної правової позиції дотримується Верховний Суд в постанові від 08.02.2019 в справі № 825/648/17 (№ К/9901/16592/18).

Як слідує з оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів, при визначенні числового значення митної вартості товару митним органом за основу взято цінову інформацію з інтернет джерела googleusercontent.com щодо пропозиції для продажу на аналогічні транспортні засоби.

Разом з тим, інформація з мережі інтернет не є офіційною інформацію, а носить лише рекомендаційний характер, та не може бути беззаперечним доказом неправильного визначення декларантом митної вартості товару.

При цьому, суд приходить до висновку, що відповідач не виконав обов`язку щодо наведення в оскаржуваному рішенні порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом. При цьому вартість подібних товарів може істотно відрізнятись, з огляду на технічний стан транспортного засобу, його пpoбігу тощо.

У постанові від 21.04.2021 р. у справі № 820/307/17 Верховний Суд, у якості підстави для визнання незаконним та скасування рішення митного органу, зазначив, що митним органом не вказано, які саме конкретно розбіжності або невідповідноmi в поданих позивачем до митного оформлення документах стали підставою для невизнання встановленої ним митної вapmocmi товару, як i не наведено обставин, що вплинули на таке коригування; зі змісту оскаржуваних позивачем рішенъ про коригування митної вapmocmi moвapiв не вбачається, який саме показник ціни придбаного товару, на думку митного органу, був сумнівним чи/або помилковим.

Отже, суд вважає, що подані позивачем до митного оформлення документи були достатніми для підтвердження заявленої за ціною договору митної вартості товарів.

Відповідно до ч.3 ст. 318 МК України митний контроль має передбачати виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Kpiм того, це узгоджується з нормами ст. 8 МК України, в якій визначено принципи здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товару, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі заохочення доброчесності та інших.

Враховуючи вищенаведене та з урахуванням досліджених судом у справі доказів, суд вважає, що позивач надав yci наявні та достатні документи, передбачені МК України, необхідні для визначення митної вартості, та які містять повну інформацію про митну вартість.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем у свою чергу не не обгрунтовано перед судом ціну, яка визначена ним у оскаржуваному рішенні, митний орган не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значения складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи надання декларантом митному органу достовірних відомостей про визначення митної вартості за ціною угоди, які базувалися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддавалися обчисленню, суд вважає оскаржуване рішення відповідача протиправним, що є підставою для його скасування.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача правової допомоги в розмірі 30000,00грн., суд вказує наступне.

Пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

У підтвердження факту надання позивачу адвокатом Рак В.О. правничої допомоги ним до суду подано копії: Договору від 10.09.2022 № 10-09/22 про надання правової допомоги, свідоцтва про право на заняття адвокатської діяльності від 07.03.2017 серія МК № 001074, ордера на надання правничої (правової) допомоги від 08.11.2022 серії ВЕ "1069070, довіреності №0 від 09.09.2022р.

Оцінивши вищезазначені документи, суд прийшов до висновку про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги позивачу адвокатом Рак В.О.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Частиною першою статті 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частини четвертої статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною п`ятою статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За змістом частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до частини шостої статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. А згідно з частиною сьомою цієї ж статті КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Отже, принцип співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу повинен застосовуватися відповідно до вимог частини шостої статті 134 КАС України за наявності клопотання іншої сторони.

Зазначене свідчить, що відповідач, як особа, яка заперечує відносно визначеного позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами, подавши відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, а суд, керуючись принципом співмірності, обґрунтованості та фактичності, вирішує питання розподілу судових витрат керуючись критеріями, закріпленими у статті 139 КАС України.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду України від 15.02.2022 у справі № 280/569/21.

Відповідач у відзиві на позов стверджує про неспівмірність і безпідставність вимоги позивача про відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 30000,00 гривень.

Надаючи оцінку доводам відповідача проти відшкодування судових витрат у цій справі та визначаючись щодо співмірності та обґрунтованості заявлених до відшкодування на користь позивача судових витрат, суд виходив з фактичного підтвердження позивачем розміру судових витрат, відповідно до наданих документів.

При визначенні суми відшкодування суд виходив з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору в цій справі є вимога про визнання протиправним та скасування рішення відповідача. Документи, що надав позивач в обгрунтування витрат на правову допомогу адвоката, не є сукупністю тих доказів, що підтверджують реально виконану роботу адвоката, закрема до справи не надано акту виконаних робіт адвоката та квитанції про сплату (часткову сплату) позивачем вартості наданих послуг адвокатом.

Разом із цим, розмір вартості наданих адвокатом послуг визначено у розмірі 30000,00 гривень, що є на думку суду неспівмірним із заявленими позовними вимогами.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заявлені витрати на професійну правничу допомогу є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню в сумі 10000,00 (десять тисяч) гривень.

Судовий збір розподіляється згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України .

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія Транс Ойл" (вул. Фалеєвська, 1, м.Миколаїв, 54001, ) до Львівської митниці (вул. Костюшка, 1, м.Львів, 79000, ) задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасування рішення Львівської митниці від 17.08.2022р. №UA 209000/2022/700015/2 про коригування митної вартості товарів.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці (вул. Костюшка, 1, м.Львів, 79000, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія Транс Ойл" (вул. Фалеєвська, 1, м.Миколаїв, 54001, ) судовий збір в розмірі 2481,00грн., сплачений платіжним дорученням від 30.11.2022р. за №0945-0764-1800-4091.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці (вул. Костюшка, 1, м.Львів, 79000, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія Транс Ойл" (вул. Фалеєвська, 1, м.Миколаїв, 54001, ) судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 (десять тисяч) гривень.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І. А. Устинов