Справа № 420/17902/22
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2023-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом заявою Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) до ОСОБА_1 про визнання протиправними дії та стягнення завданої шкоди,

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 09 грудня 2022 року надійшла позовна заява Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) до ОСОБА_1 , в якій позивач просить суд:

1. Визнати дії ОСОБА_1 протиправними, щодо завдання збитків державі, в особі військової частини НОМЕР_1 , під час проходження військової служби в частині нанесення шкоди по продовольчій службі тилу логістики на загальну суму 98 861,85 грн;

2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_3 завдану шкоду в розмірі 98 861,85 грн по продовольчій службі тилу логістики, яка встановлена службовими розслідуваннями за результатами яких видані накази командира військової частини НОМЕР_1 : від 24.12.2021 року № 2570; від 09.12.2021 року № 2430; від 30.03.2021 року № 659.

Позовні вимоги військова частина НОМЕР_1 обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Під час проходження військової служби вiдповiдач завдав державі в особі військової частини НОМЕР_3 майнову шкоду в розмiрi НОМЕР_4 грн 94 коп. по продовольчій службі тилу логістики. Даний факт було встановлено службовими розслідуваннями, за результатами яких видано накази командира військової частини НОМЕР_1 : вiд 24.12.2021 № 2570; вiд 09.12.2021 № 2430; вiд 30.03.2021 №659. Внаслідок щомісячного утримання з грошового забезпечення в розмiрi 20%, сума заборгованості, яка рахується за ОСОБА_1 , зменшилась згідно витягу з книги грошових стягнень та нарахувань військової частини НОМЕР_1 становить 98861 грн 85 коп. Факт завданої шкоди підтверджується витягом з книги стягнень та нарахувань позивача.

Вважаючи зазначені дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Ухвалою судді від 13.12.2022 позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої державі було залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків позову шляхом надання: доказів надсилання листом з описом вкладення відповідачу копії позовної заяви з додатками; доказів на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

20 грудня 2022 року до суду надійшла заява (вх.. № 38719/22) представника позивача Абросимова І.С., про усунення недоліків позовної заяви в якій він зазначає, що військова частина НОМЕР_1 отримала інформацію про адресні данні відповідача АДРЕСА_1 . У зв`язку з цим, військовою частиною НОМЕР_1 було направлено адміністративний позов з додатками на адресу відповідача.

Ухвалою судді від 23.12.2023 адміністративну справу №420/17902/22 за позовом Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої державі, - передано за підсудністю до Сумського окружного адміністративного суду.

Ухвалою судді Сумського окружного адміністративного суду Савицької Н.В. від 14.02.2023 матеріали адміністративної справи № 420/17902/22 передано на розгляд до Одеського окружного адміністративного суду за підсудністю.

Ухвалою судді Одеського окружного адміністративного суду від 21.03.2023 було прийнято до провадження адміністративну справу № 420/17902/22 за позовом Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої державі. Продовжено позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої державі.

24.03.2023 до суду надійшла заява (вх..№ЕП/9858/23) представника позивача Чілей М.В., про усунення недоліків адміністративного позову в якій він просить суд долучити витребувані документи до матеріалів справи. В додатку до заяви заявником додано копію свого посвідчення офіцера, довіреність військової частини НОМЕР_1 про уповноваження ОСОБА_2 та опис вкладення про надіслання відповідачу в смт Чорноморське копії адміністративного позову з додатками.

Ухвалою судді від 29.03.2023 було продовжено позивачу строк на усунення недоліків, а саме для надання суду доказів на підтвердження заявлених вимог та обґрунтувань (належним чином засвічених копій наказів командира Військової частини НОМЕР_1 від 09.12.2021 № 2430 та від 24.12.2021 № 2570).

07.04.2023 до суду надійшла заява (вх..№10874/23) представника позивача Чілей М.В., про долучення додатків до справи, а саме просить суд долучити до матеріалів копії документів серед яких зокрема належним чином засвічені копії наказів командира Військової частини НОМЕР_1 від 09.12.2021 № 2430 та від 24.12.2021 № 2570.

Ухвалою судді від 11.04.2023 прийнято до розгляду позовну заяву військової частини НОМЕР_1 . Відкрито провадження у адміністративній справі за позовною заявою Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої державі. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Копію ухвали про відкриття провадження від 11.04.2023 було надіслано засобами поштового зв`язку на адресу відомої реєстрації, а саме: АДРЕСА_2 .

Поштова кореспонденція повернулась до суду без вручення відповідачу з поміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Крім того, про відкриття провадження у справі було розміщено оголошення на сайті Судової влади України.

Відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .

Згідно з витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №332 від 29.12.2021 головного сержанта ОСОБА_1 , інструктора їдальні взводу забезпечення групи матеріального забезпечення, звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 23 грудня 2021 року № 223-РС, з військової служби у запас за підпунктом «к» (які проходять військову службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або до оголошення демобілізації, та які вислужили не менше 18 місяців з дати продовження дії контракту, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», вважати таким, що 29 грудня 2021 року справи та посаду здав. З 29 грудня 2021 року виключити із списків особового складу військової частини, з 30 грудня 2021 року з усіх видів забезпечення військової частини та направити для зарахування на військовий облік до Рівненського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Рівненської області.

На час виключення із списків особового складу військової частини заборгованість перед військовою частиною за збитки нанесені державі становить 90496 гривень 62 копійки, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_5 (з основної діяльності) від 30 березня 2021 року № 659, від 09 грудня 2021 року № 2430 (а.с.10-11).

Так, згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) №2430 від 09.12.2021 «Про результати службового розслідування за фактом виявленої нестачі технічних засобів продовольчої служби», помічнику командира військової частини НОМЕР_1 з фінансово економічної роботи начальнику фінансово-економічної служби наказано занести до Книгу втрат та нестач військової частини по продовольчої службі наступне військове майно: ніж господарський 360мм - 5 шт., ніж господарський 240мм - 7 шт., труба м2м - 1 шт., прокладка фланця - 2 шт., шайба коса 8 шт., прокладка КП-130 - 2 шт., прокладка кришки КП-130 - 12 шт., муфта конусна - 12 шт., кільце 018-024 електророзетка - 8 шт., вентиль 3-15 - 4 шт., фільтр 8912 - 3 шт., відро 1 шт., контргайка Ц-15 - 4 шт., поставка - вимкнення підвіски - 13 шт., кухня КП-130 - 1 од., шайба КП-130 - 4 шт. 5.4. Помічнику командира військової частини НОМЕР_1 з фінансово - економічної роботи начальнику фінансово-економічної служби наказано занести до Книги грошових стягнень та нарахувань частини за старшиною ОСОБА_1 суму 13377 (тринадцять тисяч триста сімдесят сім) грн 48 коп. та утримати при звільненні встановленим порядком.

Згідно з витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) №2570 від 24.12.2021 «Про результати службового розслідування», за неналежне використання військового майна, яке призвело до його псування, а саме: котел харчовий електричний КЕ-400 1 шт. за завдану матеріальну шкоду державі в особі військової частини НОМЕР_1 неналежним виконанням обов`язків, незбереження державного майна, що призвело до порушення вимог абзаців 5-6 статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, пункту 3.2.34, пункту 3.2.35, пункту 3.2.36, пункту 3.2.37, Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України затверджене наказом Міністра оборони України від 16.07.1997 № 300 на головного сержанта ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення «догана», наказано не виплачувати премію за грудень 2021 року в повному обсязі та на підставі частини 1 статті 3, частини 1 статті 5 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» притягнуто до обмеженої матеріальної відповідальності на суму 8365 (вісім тисяч триста шістдесят п`ять) грн 22 коп.

До матеріалів позову позивачем додано Витяг з книги грошових стягнень та нарахувань військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 , за якою сума до стягнення за Наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 24.12.2021 №2570 становить 8 365,22 грн, за наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 09.12.2021 №2430 сума стягнення становить 13 377,48 грн, та за наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 30.03.2021 №659 залишок стягнення становить 77 119,15 грн, оскільки з основної суми 96 349,24 грн вже стягнуто 19 230,09 грн. Залишок заборгованості станом на 28.11.2022 становить 98 861,85 грн (а.с.9).

Суд акцентує увагу на тому, що в матеріалах справи наявні докази проведення службових розслідувань (рапорти, довідки-розрахунки, описи, акти, пояснення, рішення) у військовій частині НОМЕР_1 , результатом яких прийнято рішення командира в/ч від 09.12.2021 та виданий наказ №2430, а також прийнято рішення командира від 24.12.2021 та виданий наказ №2570. Результати проведених службових розслідувань та застосоване дисциплінарне та матеріальне стягнення судом вище зазначено.

При цьому, матеріали справи не містять наказ командира військової частини № НОМЕР_6 ані датою « 30.03.2021», як то зазначено в прохальній частині позову, ані датою « 18.05.2021» як зазначено у Витягу з книги грошових стягнень та нарахувань. Тобто, суду сторонами не надано доказ, а саме наказ № 659 яким, за даними Витягу з книги грошових стягнень та нарахувань, притягнуто ОСОБА_1 до повної матеріальної відповідальності та визнано винним у завданні шкоди державі, накладено стягнення на суму 96349,24 грн.

У позовній заяві позивач зазначив, що внаслідок щомісячного утримання з грошового забезпечення в розмірі 20%, сума заборгованості відповідно до наказу №659 від 30.03.2021, яка рахується за відповідачем зменшилась та становить 77119,15 грн.

У зв`язку з добровільною несплатою відповідачем відшкодування шкоди, завданої державі позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з такого.

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Відповідно до ч. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначаються Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України затвердженим Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24 березня 2019 року № 548-XIV (далі - Статут № 548-XIV).

Згідно з ст.11 Статуту № 548-XIV, необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок;бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим;беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини;постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України;знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно;дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України;поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини;бути пильним, суворо зберігати державну таємницю;вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання;виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Відповідно до ст.16 Статуту № 548-XIV, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Згідно з статей 26,27 Статуту № 548-XIV, військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України» дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення. За вчинення кримінального правопорушення військовослужбовці притягаються до кримінальної відповідальності на загальних підставах.

Закон України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» № 160-IX (далі - Закон № 160-IX), визначає підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків, визначає підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків.

Відповідно до ст. 1 цього Закону, матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 3 Закону № 160-IX, підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

Умовами притягнення до матеріальної відповідальності є:

1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; 4) вина особи в завданні шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону № 160-IX стягнення сум завданої шкоди в разі притягнення винної особи до матеріальної відповідальності здійснюється щомісяця із грошового забезпечення особи в розмірі до 20 відсотків її місячного грошового забезпечення.

Так, матеріалами справи підтверджено та судом встановлено, що за результатами проведених службових розслідувань командиром військової частини НОМЕР_1 видано наказ №2430 від 09.12.2021 про притягнення відповідача до повної матеріальної відповідальності на суму 13377,48 грн, та наказ №2570 від 24.12.2021 про притягнення відповідача до повної матеріальної відповідальності на суму 8365,22 грн.

Суду не надано доказів оскарження позивачем наказів, якими його притягнуто до матеріальної відповідальності.

Таким чином, факт завданої відповідачем майнової шкоди на загальну суму 21 742,70 грн (13377,48 + 8365,22) підтверджується матеріалами справи.

Між тим, факт завданої відповідачем майнової шкоди на суму 96349,24 грн, з якої стягнуто 13 230,09 грн, на підставі наказу №659 матеріалами справи не підтверджується.

Відповідно до ч. 1 ст.10 Закону № 160-IX відшкодування шкоди, завданої особою, здійснюється на підставі наказу командира (начальника) шляхом стягнення сум завданої шкоди з місячного грошового забезпечення винної особи, крім випадків, передбачених частинами третьою, четвертою та п`ятою цієї статті та частиною першою статті 12 цього Закону. Відшкодування шкоди, завданої командиром (начальником), здійснюється на підставі наказу старшого за службовим становищем командира (начальника).

Особа, яка завдала шкоду, за згодою командира (начальника) може добровільно відшкодувати її розмір повністю або частково, передати для відшкодування завданої шкоди рівноцінне майно або відремонтувати чи відновити пошкоджене, про що видається відповідний наказ. Не допускається відшкодування завданої шкоди рівноцінним майном у разі втрати чи пошкодження зброї, боєприпасів, спеціальної техніки та іншого майна, що відповідно до закону вилучене з цивільного обороту або обмежене в обороті (ч. 2 ст.10 Закону № 160-IX).

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону № 160-IX, у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.

Разом з тим, як встановлено під час розгляду адміністративної справи відповідачем у добровільному порядку не було відшкодовано вартість завданої майнової шкоди на суму 21 742,7 грн.

Враховуючи викладене, а також відсутність будь-яких заперечень та доказів з боку відповідача, суд дійшов висновку, що у справі достатньо доказів на підтвердження понесених позивачем збитків, завданих державі в особі військової частини НОМЕР_1 та невиплати їх у добровільному порядку, а тому позовні вимоги позивача - стягнути з відповідача на користь позивача завдану шкоду в розмірі 21 742,70 грн, яка встановлена службовими розслідуваннями за результатами яких видані накази командира Військової частини НОМЕР_1 : від 09.12.2021 №2430, від 24.12.2021 №2570, є правомірними та належать задоволенню шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) завдану шкоду в розмірі 21 742,70 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 5 КАС України, суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Саме ч. 1 ст. 12 Закону № 160-IX передбачено право відповідача на відшкодування завданої шкоди в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.

Разом з цим Законом № 160-IX або іншим нормативно-правовим актом не передбачено право відповідача як суб`єкта владних повноважень на звернення до суду із вимогами про визнання протиправними дії особи щодо завдання збитків державі.

За таких встановлених судом обставин суд доходить висновку, що ці позовні вимоги щодо визнання протиправними дії ОСОБА_1 також не належать задоволенню.

Частиною 1 статті 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 зазначеної статті Кодексу докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, а також відсутність будь-яких заперечень та доказів з боку відповідача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються наявними у справі доказами, в зв`язку з чим належать задоволенню частково.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

У зв`язку з тим, судом відхиляються вимоги позивача щодо стягнення з відповідача витрат на оплату судового збору в розмірі 2481,00 грн та у зв`язку з тим, що судові витрати пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз в цій справі відсутні, інші судові витрати з відповідача стягненню не підлягають.

З огляду на те, що відсутні докази понесення відповідачем будь-яких судових витрат, жодні судові витрати не належать стягненню з позивача на користь відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) до ОСОБА_1 про визнання протиправними дії та стягнення завданої шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) завдану шкоду в розмірі 21 742,70 грн по продовольчій службі тилу логістики, яка встановлена службовими розслідуваннями за результатами яких видані накази командира військової частини НОМЕР_1 від 24.12.2021 № 2570 та від 09.12.2021 № 2430.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач Військова частина НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_7 );

Відповідач ОСОБА_1 (останнє відоме місце зайняття (роботи): військова частина НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) місцезнаходження: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_8 ).

Суддя Олена СКУПІНСЬКА