Справа № 520/9738/22
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2023-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2023 р. Справа № 520/9738/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.01.2023, головуючий суддя І інстанції: Мар`єнко Л.М., м. Харків, повний текст складено 26.01.23 по справі № 520/9738/22

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Харківській області

про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі за текстом також - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області (далі за текстом також - відповідач, ГУНП в Харківській області), в якому просила:

- визнати незаконним та скасувати Наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області № 279 від 24.05.2022 в частині застосування до старшого інженера з інформаційної підтримки відділу поліції № 1 Чугуївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді її звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області № 262 о/с від 25.05.2022 в частині звільнення зі служби в поліції старшого інженера з інформаційної підтримки відділу поліції № 1 Чугуївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції з 25.05.2022;

- поновити на службі в Національній поліції України капітана поліції ОСОБА_1 на посаді старшого інженера з інформаційної підтримки відділу поліції № 1 Чугуївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити суми грошового забезпечення за період 01 травня 2022 - 24 травня 2022 на користь ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 суми середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, за період з 25.05.2022 по день фактичного поновлення на службі в Національній поліції України.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26 січня 2023 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на те, що судове рішення ухвалено з порушенням норм матеріального права; має місце невідповідність висновків, викладених у оскаржуваному рішенні, обставинам справи. Наводить обставини справи та нормативно-правове обґрунтування, зазначені ним у позовній заяві. Зазначає, що жодних фактичних доказів доведення наказу до відома позивача відповідачем не надано, позивач не міг дізнатися про необхідність евакуюватися у певний строк, а твердження відповідача про відмову позивача від евакуації не відповідає дійсності, відповідних доказів відповідачем до матеріалів справи не надано.

Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, з дослідженням усіх доказів та встановленням усіх обставин у справі. Звертає увагу, що твердження позивача, наведені в апеляційній скарзі, є хибними, спростовуються дійсними обставинами справи та положеннями чинного законодавства України. Вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

14.06.2023 через систему "Електронний суд" представником ОСОБА_1 , відповідно до статей 189 та 314 Кодексу адміністративного судочинства України, подано заяву про відмову від позову в частині позовних вимог про зобов`язання Головного управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити суми грошового забезпечення за період 01 травня 2022 - 24 травня 2022 на користь ОСОБА_1 та зобов`язання Головного управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 суми середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, за період з 25.05.2022 по день фактичного поновлення на службі в Національній поліції України із закриттям провадження у справі в цій частині.

В обґрунтування вказаної заяви зазначено, що у зв`язку з тим, що основною метою захисту прав позивача є саме поновлення на посаді поліцейського, позивач уважає за необхідне відмовитися від позову в частині позовних вимог про зобов`язання Головного управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити суми грошового забезпечення за період 01 травня 2022 - 24 травня 2022 на користь ОСОБА_1 та зобов`язання Головного управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 суми середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, за період з 25.05.2022 по день фактичного поновлення на службі в Національній поліції України.

Дослідивши матеріали справи, зміст заяви про відмову від позову, колегія суддів дійшла висновку, що заява підлягає задоволенню, а провадження у справі в цій частині позовних вимог - закриттю, виходячи з такого.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Колегією суддів установлено, що заяву про відмову від позову подано належною особою, а дії позивача не суперечать закону та не порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Таким чином колегія суддів уважає за можливе прийняти відмову позивача від позову в частині позовних вимог, зазначених позивачем у заяві, а ухвалене рішення суду першої інстанції визнати нечинним і закрити провадження у справі в цій частині.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також - КАС України) суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач - ОСОБА_1 , з 15.08.2009 по 06.11.2015 проходила службу в органах внутрішніх справ України, а з 07.11.2015 - в органах Національної поліції України.

З 28.01.2021 ОСОБА_1 обіймала посаду старшого інженера з інформаційної підтримки відділу поліції № 1 Чугуївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, що підтверджується довідкою Управління кадрового забезпечення ГУНП в Харківській області від 06.10.2022 за № 258вк/119-2022.

Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 10.05.2022 за № 610 "Про призначення та проведення службового розслідування" призначено провести службове розслідування за обставинами, викладеними у рапорті начальника Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області полковника поліції С. Пономарьова від 09.05.2022 про те, що ним спільно з начальником відділу поліції № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області підполковником поліції М. Стециною 28.04.2022 була надана команда виїхати з окупованої території поліцейським ВП № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, в тому числі і позивачу. Однак з окупованої території співробітники поліції не виїхали, до виконання своїх обов`язків не приступили.

За наслідками службового розслідування начальником ГУНП в Харківській області полковником поліції В. Тимошко 24.05.2022 затверджено висновок службового розслідування відносно поліцейських ВП № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, згідно з яким комісія (пункт 5) ухвалила за вчинення дисциплінарного проступку, що полягав у порушенні вимог ч. 1 ст. 8, п. 1, 2 ч. 1 ст. 18, п. 24 ч. 1 ст. 23, ч. 2 ст. 24 Закону України "Про Національну поліцію", ч. 2 ст. 19 Конституції України, п. 1, 2, 4, 8, 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 2 абзацу 1 Наказу ГУНП в Харківській області від 08.04.2022 за № 242, п. 1 Наказу ГУНП в Харківській області 15.08.2016 за № 818, застосувати до старшого інженера з інформаційної підтримки ВП № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області № 279 від 24.05.2022 за вчинення дисциплінарного проступку, що полягав у відсутності на службі без поважних причин, а також не прийнятті участі у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів режиму воєнного стану під час його оголошення на всій території України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, який є несумісним з подальшим проходженням служби в Національній поліції України, та порушенні вимог ч. 1 ст. 8, п. 1, 2 ч. 1 ст. 18, п. 24 ч. 1 ст. 23, ч. 2 ст. 24 Закону України "Про Національну поліцію", ч. 2 ст. 19 Конституції України, п. 1, 2, 4, 8, 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 2 абзацу 1 Наказу ГУНП в Харківській області від 08.04.2022 за № 242, п. 1 Наказу ГУНП в Харківській області 15.08.2016 за № 818, до старшого інженера з інформаційної підтримки ВП № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_1 застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області № 262 о/с від 25.05.2022 відповідно до пункту 6 частини 1 статті 77 закону України "Про Національну поліцію" у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України, звільнено капітана поліції ОСОБА_1 /0087940/, з посади старшого інженера з інформаційної підтримки відділу поліції № 1 Чугуївського районного управління поліції ГУНП в Харківській області, з 25.05.2022, без виплати грошового забезпечення з 01.05.2022 по 24.05.2022, з відрахуванням з грошового забезпечення надмірно нарахованої чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року за період з 26.05.2022 по 31.12.2022 у кількості 3 діб.

Не погоджуючись з указаними наказами, позивач звернулася до суду за їх оскарженням та поновленням на службі в поліції.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що при прийнятті оскаржуваних наказів відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлений законом, з урахуванням усіх обставин справи, а тому відсутні підстави для визнання їх протиправними та скасування. Водночас суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки інші позовні вимоги є похідними від вимог про скасування оскаржуваних наказів, підстави для їх задоволення також відсутні.

Спірні правовідносини виникли з приводу прийняття відповідачем рішення про накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та доводам учасників справи, колегія суддів зазначає таке.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" (далі - Закон № 580-VIII).

Відповідно до статті 17 Закону № 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію" визначено основні обов`язки поліцейського, зокрема, поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до статті 19 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону у разі вчинення протиправних діянь.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Статтями 59, 60 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Відносини, що виникають у зв`язку зі вступом, проходженням та припиненням служби в поліції, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань проходження служби в поліції.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначається Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України " від 15.03.2018 за № 2337-VIIІ.

Положеннями ст. 1 Дисциплінарного статуту встановлено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Частиною 1 статті 11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України визначено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Згідно зі статтею 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони (ч. 2 ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Так, до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції (ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Відповідно до ст. 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Згідно з ч. 1, ч. 15 ст. 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії. За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.

Відповідно до ч. 1, ч. 11 ст. 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції України під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій. Отримання пояснень від поліцейського, який перебуває під вартою, здійснюється через адміністрацію місця ув`язнення шляхом його повідомлення про необхідність надіслати пояснення на зазначену дисциплінарною комісією адресу.

Згідно зі ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення.

Пунктом 1, 2 розділу 2 Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого Наказом МВС України від 07.11.2018 за № 893 (надалі також - Порядок № 893) передбачено, що підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до п. 1-3 розділу 5 Порядку № 893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Строк проведення службового розслідування, його продовження, порядок обчислення строку службового розслідування визначаються статтею 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відповідно до розділу VII Порядку № 893, у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19-22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення в порядку та строки, визначені статтею 24 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Приписами статті 26 Дисциплінарного статуту передбачено, що у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться у формі письмового провадження з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Статтею 27 Дисциплінарного статуту унормовано, що під час проведення службового розслідування у період воєнного стану, уповноважена особа зобов`язана запропонувати поліцейському або іншій особі, обізнаній з обставинами вчинення дисциплінарного проступку, надати пояснення. У разі відсутності поліцейського на службі уповноважена особа зобов`язана викликати його для надання пояснень. Виклик здійснюється шляхом його безпосереднього вручення поліцейському або надсилання поштовим зв`язком чи з використанням електронної комунікації.

За наявної можливості надсилання виклику поштовим зв`язком здійснюється рекомендованим листом на адресу місця проживання поліцейського, що зазначена в його особовій справі. Надсилання виклику з використанням електронної комунікації здійснюється виключно на адресу електронної пошти поліцейського чи за іншими контактними даними, які зазначені в його особовій справі або які наявні в розпорядженні його безпосереднього керівника. Виклик надсилається з таким розрахунком, щоб поліцейський, який викликається, мав не менше однієї доби для прибуття за вказаною у виклику адресою.

Якщо поліцейський, викликаний уповноваженою особою у визначеному цією статтею порядку, не з`явився та не повідомив про наявність поважних причин свого неприбуття, він вважається таким, що відмовився від надання пояснень, про що уповноваженою особою складається акт.

Відповідно до статті 29 Дисциплінарного статуту у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку, видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 14.03.2022 № 133/2022 передбачено продовження строку дії воєнного стану з 05 години 30 хв. 26 березня строком на 30 діб.

Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", який затверджено Верховною Радою України, передбачено продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, тобто до 25 травня 2022 року.

Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", який затверджено Верховною Радою України, передбачено продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, тобто до 23 серпня 2022 року.

З огляду на зазначене, Міністерство внутрішніх справ України, зокрема в особі Національної поліції України, яка є структурним підрозділом, зобов`язано запровадити та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Відповідно до вимог Наказу Національної поліції України від 08.04.2022 № 242 "Про деякі питання посиленого варіанту службової діяльності на період дії на території України воєнного стану", усім працівникам підрозділів Національної поліції України установлено шестиденний робочий тиждень та відмінено вихідний день - суботу і святкові дні. Крім цього поліцейським заборонений виїзд за кордон (окрім виняткових причин).

Як убачається з матеріалів справи, позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення із служби в поліції за вчинення дисциплінарного проступку, що полягав у відсутності на службі без поважних причин, а також не прийнятті участі у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів режиму воєнного стану під час його оголошення на всій території України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, який є несумісним з подальшим проходженням служби в Національній поліції України, та порушенні вимог ч. 1 ст. 8, п. 1, 2 ч. 1 ст. 18, п. 24 ч. 1 ст. 23, ч. 2 ст. 24 Закону України "Про Національну поліцію", ч. 2 ст. 19 Конституції України, п. 1, 2, 4, 8, 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 2 абзацу 1 Наказу ГУНП в Харківській області від 08.04.2022 за № 242, п. 1 Наказу ГУНП в Харківській області 15.08.2016 за № 818.

В ході службового розслідування встановлено, що 09.05.2022 до ГУНП в Харківській області надійшов рапорт начальника Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області полковника поліції Пономарьова С. В., в якому повідомлялось про те, що ним 28.04.2022 підлеглим працівникам було надано усний наказ у строк до 30.04.2022 евакуюватися на підконтрольну Україні територію та прибути за місцем дислокації підрозділу для несення служби та виконання своїх функціональних обов`язків, в тому числі і старшому інженеру з інформаційної підтримки капітану поліції ОСОБА_1 . Також указано, що з 01.05.2022 по теперішній час (09.05.2022) поліцейські до евакуйованого підрозділу для проходження служби не прибули, відсутні на службі без поважних причин та відповідно до виконання своїх обов`язків не приступили.

Зазначені в рапорті від 09.05.2022 факти порушення службової дисципліни поліцейськими ВП№ 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області знайшли своє підтвердження в ході службового розслідування.

Так, опитаний в ході службового розслідування начальник Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області полковник поліції ОСОБА_2 пояснив, що в результаті збройної агресії з боку РФ на території України окремі громади Чугуївського району Харківської області перебувають в окупації. 28.04.2022 відбулась нарада керівництва ГУНП в Харківській області, де начальником ГУНП в Харківській області надано усний наказ про необхідність поліцейським, які не вийшли з окупації у строк до 30.04.2022, евакуюватися на підконтрольну Україні територію та прибути до розташування територіальних підрозділів для подальшого проходження служби. Встановлено, що серед особового складу Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області станом на 28.04.2022 сім поліцейських не евакуювались на підконтрольну Україні територію та не виконують свої функціональні обов`язки. Виконання наказу керівництва ГУНП в Харківській області щодо виходу поліцейських Чугуївського РУП з окупації було покладено на начальника ВП № 1 Чугуївського РУП полковника поліції ОСОБА_4., т.в.о. начальника СКЗ Чугуївського РУП капітана поліції Кравченка М. І. та начальника сектору ювенальної превенції відділу превенції цього ж РУП майора поліції ОСОБА_3 .

Опитаний начальник ВП № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області полковник поліції ОСОБА_4 пояснив, що в результаті збройної агресії РФ на території України Вовчанська громада Чугуївського району Харківської області, в тому числі й м. Вовчанськ з 24.02.2022 опинилися в окупації військ РФ. Керівництвом було прийнято рішення евакуювати особовий склад ВП № 1 Чугуївського РУП до розташування Чугуївського РУП. В той же час частина поліцейських ВП № 1 Чугуївського РУП залишилася на окупованій території, пояснюючи це відсутністю у них транспортних засобів, необхідних для евакуації, та неможливістю покинути своїх близьких родичів. 28.04.2022 від начальника Чугуївського РУП полковника поліції ОСОБА_2 надійшов усний наказ проінформувати особовий склад ВП № 1 Чугуївського РУП, який залишився на окупованій військами РФ території Вовчанської громади, про необхідність до 30.04.2022 вийти з окупації та прибути до Чугуївського РУП для виконання своїх службових обов`язків. Станом на 28.04.2022 на окупованій території Вовчанської громади знаходяться п`ять поліцейських ВП № 1 Чугуївського РУП, зокрема й старший інженер з інформаційної підтримки капітан поліції ОСОБА_1 (м.т. НОМЕР_1 ), які перебувають вдома та не виконують свої функціональні обов`язки. Безпосереднім виконавцем такого наказу було визначено інспектора СРПП ВП № 1 Чугуївського РУП лейтенанта поліції Шабельник Я. М., яка з використанням мобільних месендженрів та SMS-повідомлень проінформувала поліцейських про необхідність у встановлений строк вийти з окупації. Також останнім було повідомлено про відповідальність за невиконання вказаного наказу аж до звільнення з Національної поліції України, проте станом на теперішній час зазначені поліцейські наказ не виконали, з окупованої території не вийшли та не приступили до виконання своїх службових обов`язків.

Під час проведення службового розслідування опитана інспектор СРПП ВП № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_5 пояснила, що 28.04.2022 від начальника ВП № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області полковника поліції ОСОБА_4 отримала усний наказ проінформувати майора поліції ОСОБА_6 , капітана поліції ОСОБА_1 , капітана поліції ОСОБА_7 , старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 , а також старшого сержанта поліції ОСОБА_9 , які перебувають на окупованій території Вовчанської громади Чугуївського РУП, про те, що їм необхідно до 30.04.2022 покинути окуповану території та прибути до Чугуївського РУП для проходження служби. 29.04.2022 зазначені поліцейські були проінформовані за допомогою мобільних месенджерів та SMS-повідомлень кожен. Проте останні на вказані повідомлення жодним чином не відреагували та з окупації не вийшли. Також ОСОБА_5 додала, що у період часу з 24.02.2022 по 16.04.2022 вона перебувала за місцем свого мешкання на тимчасово окупованій військами РФ території м. Вовчанськ Харківської області. Під час окупації вона підтримувала зв`язок з капітаном поліції ОСОБА_1 . Остання їй повідомила, що не має можливості евакуюватися з м. Вовчанськ, так як напередодні війни її свекруха перенесла інсульт і на теперішній час перебуває в недієздатному стані та за нею потрібен ретельний догляд.

Крім того, опитана слідчий СВ ВП № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_10 пояснила, що у період часу з 24.02.2022 по 19.04.2022 вона перебувала за місцем свого мешкання на тимчасово окупованій військами РФ території м. Вовчанськ Харківської області. У цей період вона неодноразово бачила своїх колег по ВП, а саме - капітана поліції ОСОБА_1 та майора поліції ОСОБА_6 . Їй відомо, що за час окупації останні знаходились за місцем свого мешкання та не співпрацювали з окупантами. Причини, з яких зазначені нею поліцейські не вийшли з окупації, їй невідомі.

Опитані в ході службового розслідування слідчий СВ ВП № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції Руденко Ю. О. та поліцейський СРПП цього ж ВП капрал поліції Келеберада Ю. В. надали пояснення аналогічні поясненню старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 .

З матеріалів адміністративної справи встановлено, що з метою з`ясування вказаних причин та умов, а також реалізації можливості щодо надання письмового пояснення з зазначених обставин, дисциплінарною комісією здійснені телефонні дзвінки майору поліції ОСОБА_6 , капітанам поліції ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , старшому лейтенанту поліції ОСОБА_8 та старшому сержанту поліції ОСОБА_9 , проте телефони останніх були поза зоною обслуговування.

Крім цього, дисциплінарною комісією відповідно до вимог ч. 2 ст. 27 розділу V Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 за № 2337-VІІІ, вживалися заходи щодо направлення поліцейським повідомлення про їх виклик для надання пояснень по суті вищевказаних обставин з використанням засобів електронної комунікації - мобільних месенджерів та SMS-повідомлень.

Так, 14.05.2022 о 13.31 через месенджер "WhatsApp" та цього ж дня о 13.48 у вигляді SMS-повідомлення з номеру телефону НОМЕР_2 були направлені запрошення на номер телефону НОМЕР_1 , який належить капітану поліції ОСОБА_1 , щодо необхідності прибуття 16.05.2022 до УГІ ГУНП в Харківській області за адресою: вул. Студенська, 5/6, м. Харків для надання письмових пояснень.

16.05.2022 об 11.49 за допомогою електронної комунікації, а саме електронної пошти з електронної адреси ІНФОРМАЦІЯ_1 на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 , якою користується капітан поліції ОСОБА_1 , направлено запрошення щодо необхідності прибуття 18.05.2022 до УГІ ГУНП в Харківській області за адресою: вул. Студенська, 5/6, м. Харків для надання письмових пояснень.

Однак 16.05.2022 та 18.05.2022 капітан поліції ОСОБА_1 за запрошенням до УГІ ГУНП в Харківській області не прибула, про поважні причини свого неприбуття не повідомила та, відповідно, пояснення у межах проведення службового розслідування не надала, про що відповідачем складено акт про відмову у наданні пояснень від 20.05.2022 за № 345/119/15-2022.

Наголошуючи в апеляційній скарзі на поважності причин відсутності на службі та відсутності письмових доказів на підтвердження доведення до відома позивача усного наказу керівників щодо необхідності у строк до 30.04.2022 вийти з окупованих територій та прибути до Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області для проходження служби та виконання своїх функціональних обов`язків, ОСОБА_1 не заперечує того, що вона у період з 01.05.2022 по 24.05.2022 була відсутня на службі, 16.05.2022 та 18.05.2022 за запрошенням до УГІ ГУНП в Харківській області не прибула, про поважні причини свого неприбуття не повідомила, пояснення у межах проведення службового розслідування не надала.

Обґрунтовуючи позовні вимоги та вимоги апеляційної скарги, позивач зазначила, що виїхати на неокуповану військами РФ територію вона не мала можливості, так як не могла залишити свою свекруху, яка була тяжко хвора.

В противагу вказаних тверджень колегія суддів, погоджуючись з судом першої інстанції, зазначає, що дійсно запровадження воєнного стану, наявність бойових дій на території України, створює загрозу для життя та здоров`я людей, які перебувають на території України. Разом з тим позивач, погодившись проходити службу в поліції, добровільно погодилася на всі ризики, пов`язані з проходженням такої служби, як і взяла на себе зобов`язання мужньо і вправно служити народу України, але фактично взяті на себе обов`язки не виконувала.

Відповідно до частини 1 статті 5 Дисциплінарного статуту поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика.

За відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу (ч. 2 ст. 5 Дисциплінарного статуту).

Згідно з частиною 5 статті 5 Дисциплінарного статуту виконання поліцейським злочинного або явно незаконного наказу, а також невиконання правомірного наказу тягнуть за собою відповідальність, передбачену цим Статутом та законом.

Отже відповідно до статті 5 Дисциплінарного статуту на поліцейських покладено зобов`язання неухильно та у визначений строк точно виконувати накази керівника, а невиконання правомірного наказу тягнуть за собою відповідальність, передбачену цим Статутом та законом.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вчинений позивачем дисциплінарний проступок є суттєвим, оскільки він полягає не лише у не виконанні, а і у самоусуненні від виконання службових обов`язків, невиході на службу, неможливості використання позивача на службі в умовах воєнного стану, коли існує велика потреба у правоохоронних органах.

Наведені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 02.10.2018 у справі № 815/4463/17, від 07.03.2019 у справі № 819/736/18, від 05.03.2020 у справі № 815/4478/16, у яких суд касаційної інстанції зазначив, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Міністерство внутрішніх справ України, зокрема, в особі Національної поліції України, яка є структурним підрозділом, зобов`язано запровадити та здійснювати, передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Згідно з вимогами статті 17 Закон України "Про правовий режим воєнного стану" органи державної влади України, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, громадські об`єднання, а також громадяни зобов`язані сприяти діяльності військового командування та військових адміністрацій у запровадженні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану на відповідній території.

Позивачем не заперечувалось складання присяги на вірність Українському народові, передбаченої статтею 64 Закону України "Про Національну поліцію", відповідно до якої поліцейський, усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягав вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Відповідно до п. 24 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань: бере участь відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх введення на всій території України або в окремій місцевості.

Згідно з частиною 2 статті 24 Закону України "Про Національну поліцію" у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії РФ проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

Таким чином судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що з 01.05.2022 по 24.05.2022 капітан поліції ОСОБА_1 безпідставно була відсутня на службі без поважних причин, не виконала усний наказ керівників щодо необхідності у строк до 30.04.2022 вийти з окупованих територій та прибути до Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області для проходження служби та виконання своїх функціональних обов`язків, а також не взяла участі у виконанні завдань територіальної оборони, забезпечення та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану під час його оголошення на всій території України у зв`язку з військовою агресією РФ проти України.

У ході проведення службового розслідування обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність капітана поліції ОСОБА_1 , відповідно до вимог частин 4, 6 ст. 19 Дисціплінарного статуту Національної поліції України не встановлені.

Отже під час проведення службового розслідування було враховано характер проступку, обставини, за яких його вчинено, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.

Наведені обставини свідчать про те, що висновок службового розслідування від 24.05.2022 про порушення позивачем службової дисципліни є обґрунтованим.

Разом з тим колегія суддів зазначає, що сам по собі висновок службового розслідування - це документ, який складається за результатами службового розслідування, містить правову оцінку виявлених фактів та обставин, дій чи бездіяльності осіб рядового і начальницького складу, висновки та пропозиції.

Висновки та пропозиції із зазначенням міри юридичної відповідальності, в цьому випадку - щодо накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення позивача зі служби в поліції, приймаються посадовими особами на підставі юридичних фактів і норм права.

З наведеного випливає, що висновки службового розслідування є самостійною підставою для накладення дисциплінарного стягнення.

Оскільки матеріалами службового розслідування, наявними в матеріалах справи, підтверджено факт порушення позивачем службової дисципліни, відповідачем обґрунтовано та правомірно застосовано до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказ № 279 від 24.05.2022 про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції, прийнятий за висновками службового розслідування, матеріали якого є такими, що беззаперечно свідчать про наявність у позивача вини у вчиненні проступку, за яке він притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Щодо дисциплінарної відповідальності, то види дисциплінарних стягнень, які можуть застосовуватися до поліцейських, установлені у статті 12 Дисциплінарного статуту. Підставою для застосування цих стягнень є вчинення дисциплінарних проступків, а саме невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.

Адміністративний суд у силу вимог статті 2 КАС України в порядку судового контролю за рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень повинен дослідити, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, розсудливо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, пропорційно тощо.

Стосовно правової оцінки правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, то така повинна зосереджуватися насамперед на наступному:

- чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України;

- чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного порушення;

- чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення;

- чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням.

В силу статей 1, 2 Дисциплінарного статуту підставою для дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні службової дисципліни та означає недотримання Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, інших нормативно-правових актів, а також Присяги поліцейського.

Зазначені висновки сформовано Верховним Судом у постанові від 19.04.2019 у справі № 802/1172/17-а.

Щодо обраного виду дисциплінарного стягнення, колегія суддів зазначає, що відповідно до висновків Верховного Суду, які викладені в постановах від 07.02.2020 у справі № 260/1118/18, від 08.08.2019 у справі № 804/3447/17, від 29.05.2018 у справі № 800/508/17, від 02.10.2019 у справі № 804/4096/17, застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням усіх обставин вчинення дисциплінарного проступку та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Отже, приймаючи оскаржувані накази, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлений законом, з урахуванням усіх обставин справи, а тому відсутні підстави для визнання їх протиправними та скасування, з огляду на що відповідні позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, колегія суддів вважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку.

Суд першої інстанції, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, оцінивши докази у їх сукупності, доводи сторін спору, врахувавши зазначені норми матеріального права та процесуального права, зокрема, щодо оцінки доказів, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду першої інстанції.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. 139, 189, 238, 242, 243, 250, 308, 311, 314, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 про відмову від частини позовних вимог задовольнити.

Прийняти відмову ОСОБА_1 від позовних вимог до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов`язання вчинити певні дії в частині:

- зобов`язання Головного управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити суми грошового забезпечення за період 01 травня 2022 - 24 травня 2022 на користь ОСОБА_1 ;

- зобов`язання Головного управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 суми середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, за період з 25.05.2022 по день фактичного поновлення на службі в Національній поліції України.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.01.2023 по справі № 520/9738/22 визнати нечинним в частині позовних вимог про:

- зобов`язання Головного управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити суми грошового забезпечення за період 01 травня 2022 - 24 травня 2022 на користь ОСОБА_1 ;

- зобов`язання Головного управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 суми середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, за період з 25.05.2022 по день фактичного поновлення на службі в Національній поліції України.

В цій частині провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов`язання вчинити певні дії - закрити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.01.2023 по справі № 520/9738/22 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді О.В. Присяжнюк О.А. Спаскін