Справа № 260/2194/23
Суддя: Ващилін Р.О.
Дата ухвалення: 2023-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

26 червня 2023 року м. Ужгород№ 260/2194/23
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ващиліна Р.О., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Центр пробацій» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної установи «Центр пробацій», в якому просить: 1) визнати протиправною бездіяльність Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 25 повних календарних років служби; 2) зобов`язати Державну установу «Центр пробації» Міністерства юстиції України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 25 повних календарних років служби (з урахуванням проведених раніше виплат за 14 календарних років служби).

Заявлені позовні вимоги обґрунтовує тим, що він проходив службу в органах внутрішніх справ України, звідки був звільнений за власним бажанням, а з 2008 року в органах державної кримінально-виконавчої служби. З 03 березня 2023 року його було звільнено у запас. При цьому оголошена календарна вислуга років становила 25 років 06 місяців 02 дні. При звільненні йому було виплачено одноразову грошову допомогу у розмірі 50% місячного грошового забезпечення, однак тільки за 14 повних календарних років служби. Проте у донарахуванні і виплаті такої допомоги ще за 11 років служби йому було протиправно відмовлено.

21 квітня 2023 року відповідач надіслав через особистий електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд» відзив на позовну заяву, в якому проти заявлених позовних вимог заперечив. Зазначив, що особам рядового і начальницького складу у разі повторного їх звільнення зі служби одноразова грошова допомога виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, які під час попереднього звільнення не набули права на отримання такої допомоги. Зазначив, що позивач бу звільнений зі служби в органах внутрішніх справ 24 березня 2008 року, при цьому його вислуга років на день звільнення складала 10 років 06 місяців 23 дні. Тому вважає, що позивач набув право на отримання одноразової грошової допомоги під час звільнення з органів внутрішніх справ.

25 квітня 2023 року позивач надіслав через особистий електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд» відповідь на відзив, в якому з доводами відповідача не погоджується. Зазначає, що обов`язковою умовою для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні в 2008 році була наявність права на пенсію за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». На момент звільнення з органів внутрішніх справ позивач право на пенсію не набув, а тому право на отримання спірної одноразової грошової допомоги при звільненні також не мав. З огляду на що вважає, що така вислуга років повинна бути врахована при виплаті одноразової грошової допомоги в 2023 році.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) у період з 01 вересня 1997 року по 24 березня 2008 року проходив службу в органах внутрішніх справ України.

Так, наказом в.о. начальника Управління МВС України в Закарпатській області №114 о/с від 21.03.2008 капітана міліції ОСОБА_1 з 24 березня 2008 року звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил за п. 64 «ж» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України (за власним бажанням). При цьому станом на день звільнення вислуга років ОСОБА_1 складала 10 років 06 місяців 23 дні, в пільговому обчисленні 12 років 11 місяців 01 день.

Відповідно до листа Ліквідаційної комісії Управління МВС України в Закарпатській області №159/106/5-2023 від 21.02.2023, при звільненні одноразова грошова допомога у розмірі 25% за період проходження служби (10 років 06 місяців 23 дні) ОСОБА_1 не нараховувалась та не виплачувалась.

В подальшому у період з 24 березня 2008 року по 03 березня 2023 року ОСОБА_1 проходив службу в органах Державної кримінально-виконавчої служби України.

Наказом Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України (далі ДУ «Центр пробації») №158/к від 20.02.2023 підполковника внутрішньої служби ОСОБА_1 з 03 березня 2023 року звільнено за п. 5 ст. 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» та п. 4 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів).

Як вбачається з такого наказу вислуга років ОСОБА_1 на день звільнення у календарному обчисленні становить 25 років 06 місяців 02 дні, у пільговому обчисленні 32 роки 10 місяців 03 дні.

При звільненні ОСОБА_1 було виплачено одноразову грошову допомогу у зв`язку зі звільненням у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 14 календарних років служби.

28 лютого 2023 року ОСОБА_1 подав на ім`я директора ДУ «Центр пробації» заяву, в якій просив нарахувати та виплатити йому одноразову грошову допомогу у зв`язку зі звільненням у розмірі 50% місячного грошового забезпечення з врахуванням вислуги 10 років 06 місяців 02 днів в органах внутрішніх справ.

За результатами розгляду такої заяви листом ДУ «Центр пробації» №119/С-101/11/Ян-23 від 27.03.2023 у виплаті такої одноразової грошової допомоги було відмовлено з тим мотивів, що право на таку заявник набув під час звільнення з органів внутрішніх справ.

Вважаючи протиправною бездіяльність ДУ «Центр пробації» щодо не здійснення нарахування та виплати при звільненні одноразової грошової допомоги у розмірі 50% грошового забезпечення за кожен календарний рік служби з врахуванням служби в органах внутрішніх справ, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Приймаючи рішення по суті спірних правовідносин, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові основи організації та діяльності Державної кримінально-виконавчої служби України, її завдання та повноваження визначає Закон України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» від 23.06.2005 №2713-IV (далі Закон №2713).

Нормами ч. 1 ст. 14 Закону №2713 передбачено, що до персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України належать особи рядового і начальницького складу, спеціалісти, які не мають спеціальних звань, та інші працівники, які працюють за трудовими договорами в Державній кримінально-виконавчій службі України.

Згідно ч. 5 ст. 23 Закону №2713 на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України «Про Національну поліцію», а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 102 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII, пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Нормами п. 1 розділу ІІІ Порядку виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №925/5 від 28.03.2018 (далі Порядок №925), передбачено, що особам рядового і начальницького складу, які звільняються зі служби за станом здоров`я (через хворобу), виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

У разі звільнення зі служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності календарної вислуги 10 років і більше.

Згідно п. 4 розділу ІІІ Порядку №925 особам рядового і начальницького складу у разі повторного їх звільнення зі служби одноразова грошова допомога виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, які під час попереднього звільнення не набули права на отримання такої допомоги.

Строк календарної служби для визначення розміру одноразової грошової допомоги обчислюється згідно з пунктами 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» (п. 5 розділу ІІІ Порядку №925).

Вказані положення кореспондуються також з нормами ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII (далі Закон №2262) та постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393.

В спірних правовідносинах відповідач не заперечує право ОСОБА_1 на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 50% місячного грошового забезпечення. Спір в даній адміністративній справі виник з приводу кількості календарних років служби, за які така грошова допомога підлягає виплаті.

Так, зокрема, як вбачається з наказу ДУ «Центр пробації» №158/к від 20.02.2023, при звільненні ОСОБА_1 було виплачено одноразову грошову допомогу у зв`язку зі звільненням у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 14 календарних років служби, хоча календарна вислуга років такого становить 25 років 06 місяців 02 дні.

Відмовляючи у врахуванні спірного періоду при розрахунку одноразової грошової допомоги, відповідач виходив з того, що за такий період позивач вже набув право на отримання спірної допомоги за попереднім місцем служби в органах внутрішніх справ.

Проте суд не може погодитися з таким висновком ДУ «Центр пробації» з огляду на наступне.

Нормами Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 № 565-XII (в редакції, чинній станом на день звільнення з органів внутрішніх справ) не була передбачена можливість виплати працівникам органів внутрішніх справ одноразової грошової допомоги при звільненні.

Одночасно право на отримання такої на момент звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ було регламентовано положеннями ст. 9 Закону №2262.

Так, зокрема, відповідно до такої законодавчої норми (у редакції, чинній станом на день звільнення з органів внутрішніх справ), особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за віком, станом здоров`я чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, при звільненні зі служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Отже, право на виплату одноразової грошової допомоги при звільненні за Законом №2262 в 2008 році працівники органів внутрішніх справ набували разом з правом на пенсію. В свою чергу станом на день звільнення з органів внутрішніх справ в 2008 році ОСОБА_1 право на пенсію за нормами Закону №2262 не набув.

Положення постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 (у редакції, чинній станом на день звільнення з органів внутрішніх справ) також передбачали право особі начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ при звільненні з органів внутрішніх справ на отримання одноразової грошової допомоги, однак реалізація такого залежала від підстав звільнення.

Зокрема, п. 10 вказаної постанови було передбачено, що військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби), особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ при звільненні з військової служби або з органів внутрішніх справ за вислугою строку служби, за віком, за станом здоров`я, у зв`язку із скороченням штатів або з проведенням організаційних заходів у разі неможливості використання на службі (в органах) виплачується грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, звільненим з військової служби або з органів внутрішніх справ через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, виплачується грошова допомога у розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Поряд з цим, право на отримання одноразової працівником органів внутрішніх справ грошової допомоги у разі звільнення за власним бажанням нормами постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 не передбачено.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 був звільнений з органів внутрішніх справ з 24 березня 2008 року на підставі п. 64 «ж» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України (за власним бажанням).

З огляду на що суд вважає, що на момент звільнення з органів внутрішніх справ ОСОБА_1 не набув права на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні, а тому така йому не виплачувалася та не нараховувалася, що підтверджується листом Ліквідаційної комісії Управління МВС України в Закарпатській області №159/106/5-2023 від 21.02.2023.

У зв`язку з вищенаведеним, враховуючи положення п. 4 розділу ІІІ Порядку №925, ст. 9 Закону №2262 та постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393, суд вважає, що вислуга років за період проходження служби в органах внутрішніх справ повинна була бути врахована при визначенні розміру одноразової грошової допомоги при звільненні з органів Державної кримінально-виконавчої служби в 2023 році.

Таким чином, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 257, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Державної установи «Центр пробацій» (місцезнаходження: вул. Юрія Іллєнка, буд. 81, м. Київ, 04050, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 25 повних календарних років служби.

3. Зобов`язати Державну установу «Центр пробації» Міністерства юстиції України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 25 повних календарних років служби (з урахуванням проведених раніше виплат за 14 календарних років служби).

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної установи «Центр пробацій» (місцезнаходження: вул. Юрія Іллєнка, буд. 81, м. Київ, 04050, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 1073,60 (Одна тисяча сімдесят три гривні 60 коп.) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяР.О. Ващилін