Справа № 440/6948/22
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2023-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 р. Справа № 440/6948/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23.12.2022, головуючий суддя І інстанції: К.І. Клочко, м. Полтава, повний текст складено 23.12.22 по справі № 440/6948/22

за позовом Приватного акціонерного товариства "Кременчукгаз"

до Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Кременчукгаз" (далі за текстом також - позивач, ПРАТ "Кременчукгаз") звернулося до суду з адміністративним позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі за текстом також - відповідач, НКРЕКП), у якому просило визнати протиправною та скасувати постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 15 лютого 2022 року № 316 про накладення штрафу на ПРАТ "Кременчукгаз" за порушення вимог законодавства та ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2022 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 15.02.2022 за № 316 "Про накладення штрафу на ПРАТ "Кременчукгаз" за порушення вимог законодавства та Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу".

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на користь Приватного акціонерного товариства "Кременчукгаз" витрати зі сплати судового збору в сумі 2481,00 грн.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки, викладені у судовому рішенні, не відповідають обставинам справи.

В апеляційній скарзі відповідач наводить обставини справи та норми матеріального права, на його думку, не враховані судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення. Звертає увагу, що судом першої інстанції не в повній мірі враховано матеріали справи та, як наслідок, не встановлено, що при підготовці обґрунтування та проекту Постанови № 316, відповідно до пункту 6.7 розділу 6 Регламенту Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, затвердженого Постановою НКРЕКП від 06.12.2016 за № 2133, Регулятором враховано пояснення ліцензіата від 03.02.2022 за № 29/317, що безпосередньо вбачається зі змісту зазначених обґрунтувань. Просить урахувати, що розмір штрафу, визначений спірною постановою, не є максимальним.

За результатами апеляційного розгляду відповідач просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 24.11.2021 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг винесена постанова № 2378 «Про проведення позапланової виїзної перевірки ПрАТ «Кременчукгаз».

На підставі вказаної постанови та пункту 2 частини 7 статті 19 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» відповідачем у період часу з 24.01.2022 по 28.01.2022 проведена позапланова виїзна перевірка дотримання Приватним акціонерним товариством «Кременчукгаз» вимог законодавства та Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу.

28 січня 2022 року відповідачем за результатами проведення зазначеної перевірки складений Акт № 73 (далі - Акт перевірки).

В Акті перевірки (стор. 6, 7) наведено опис виявлених порушень законодавства та ліцензійних умов, які були допущені позивачем.

15.02.2022 за результатами розгляду Акта перевірки на засіданні НКРЕКП прийнято постанову № 316 (надалі - Постанова № 316), якою на Приватне акціонерне товариство «Кременчукгаз» накладено штраф у сумі 102 000,00 грн.

Вважаючи свої права порушеними такою постановою, позивач звернувся до суду з позовом у цій справі.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, виходячи з того, що відповідачем не надавалася правова оцінка факту усунення порушень до моменту прийняття рішення про застосування до ліцензіата санкції у вигляді штрафу, дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправною та скасування постанови НКРЕКП від 15.02.2022 за № 316 «Про накладення штрафу на ПрАТ «Кременчукгаз» за порушення вимог законодавства та Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу», оскільки відповідач не дотримався принципу пропорційності порушення і покарання та жодним чином не обґрунтував застосування обраного виду та розміру санкції.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий статус Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, її завдання, функції, повноваження та порядок їх здійснення визначає Закон України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» від 22 вересня 2016 року за № 1540-VIII (далі - Закон № 1540-VIII у редакції, чинній на час спірних правовідносин).

Відповідно до частин першої - третьої статті 1 Закону № 1540-VIII Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор), є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який утворюється Кабінетом Міністрів України.

Особливості спеціального статусу Регулятора обумовлюються його завданнями і повноваженнями та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства і полягають, зокрема, в особливостях організації та порядку діяльності Регулятора, в особливому порядку призначення членів Регулятора та припинення ними повноважень, у спеціальних процесуальних засадах діяльності Регулятора та гарантії незалежності в прийнятті ним рішень у межах повноважень, визначених законом, встановленні умов оплати праці членів та працівників Регулятора.

Регулятор є колегіальним органом, що здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Згідно із частинами першою-третьою статті 3 Закону № 1540-VIII Регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України.

Регулятор здійснює державне регулювання шляхом: 1) нормативно-правового регулювання у випадках, коли відповідні повноваження надані Регулятору законом; 2) ліцензування діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг; 3) формування цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг та реалізації відповідної політики у випадках, коли такі повноваження надані Регулятору законом; 4) державного контролю та застосування заходів впливу; 5) використання інших засобів, передбачених законом.

Основними завданнями Регулятора є:

1) забезпечення ефективного функціонування та розвитку ринків у сферах енергетики та комунальних послуг;

2) сприяння ефективному відкриттю ринків у сферах енергетики та комунальних послуг для всіх споживачів і постачальників та забезпечення недискримінаційного доступу користувачів до мереж/трубопроводів;

3) сприяння інтеграції ринків електричної енергії, природного газу України з відповідними ринками інших держав, зокрема в рамках Енергетичного Співтовариства, співпраці з Радою регуляторів Енергетичного Співтовариства, Секретаріатом Енергетичного Співтовариства та національними регуляторами енергетики інших держав;

4) забезпечення захисту прав споживачів товарів, послуг у сферах енергетики та комунальних послуг щодо отримання цих товарів і послуг належної якості в достатній кількості за обґрунтованими цінами;

5) сприяння транскордонній торгівлі електричною енергією та природним газом, забезпечення інвестиційної привабливості для розвитку інфраструктури;

6) реалізація цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг;

7) сприяння впровадженню заходів з енергоефективності, збільшенню частки виробництва енергії з відновлюваних джерел енергії та захисту навколишнього природного середовища;

8) створення сприятливих умов для залучення інвестицій у розвиток ринків у сферах енергетики та комунальних послуг;

9) сприяння розвитку конкуренції на ринках у сферах енергетики та комунальних послуг;

10) інші завдання, передбачені законом.

Пунктами 11, 12 частини першої статті 17 Закону № 1540-VIII визначено, що для ефективного виконання завдань державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор: контролює додержання ліцензіатами законодавства у відповідній сфері регулювання і ліцензійних умов провадження господарської діяльності та вживає заходів до запобігання порушенням ліцензійних умов; розглядає справи про порушення ліцензійних умов, а також справи про адміністративні правопорушення і за результатами розгляду приймає рішення про застосування санкцій, накладення адміністративних стягнень у випадках, передбачених законом, приймає у межах своєї компетенції рішення про направлення до відповідних державних органів матеріалів про виявлені факти порушення законодавства.

Відповідно до частин 1 - 3, 5 статті 19 Закону № 1540-VIII Регулятор здійснює державний контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов шляхом проведення планових та позапланових виїзних, а також невиїзних перевірок відповідно до затверджених ним порядків контролю.

Перевірка проводиться на підставі рішення Регулятора.

Для проведення перевірки створюється комісія з перевірки, що складається не менш як із трьох представників центрального апарату та/або територіальних органів Регулятора.

За результатами перевірки складається акт у двох примірниках, який підписується членами комісії з перевірки.

Частинами 2 - 4 статті 20 Закону № 1540-VIII передбачено, що за порушення законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг до суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у відповідній сфері, Регулятор може застосовувати санкції у вигляді:

1) застереження та/або попередження про необхідність усунення порушень;

2) накладення штрафу;

3) зупинення дії ліцензії;

4) анулювання ліцензії.

За порушення законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг до посадових осіб суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у відповідній сфері, Регулятор може застосовувати адміністративні стягнення.

У разі виявлення порушень законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор у 30-денний строк з дня складення акта перевірки розглядає питання відповідальності суб`єкта господарювання, його посадових осіб на своєму засіданні та приймає рішення про застосування до суб`єкта господарювання санкцій та/або застосування адміністративного стягнення до посадової особи такого суб`єкта господарювання.

При застосуванні санкцій Регулятор має дотримуватися принципів пропорційності порушення і покарання та ефективності санкцій, які мають стримуючий вплив.

Регулятор застосовує штрафні санкції до суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, у розмірах, встановлених цим Законом, Законами України "Про ринок електричної енергії", "Про природні монополії", "Про питну воду та питне водопостачання", "Про ринок природного газу", "Про теплопостачання", "Про енергетичну ефективність".

За приписами частини 2 статті 2 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 5 квітня 2007 року за № 877-V дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають, зокрема, під час здійснення заходів державного нагляду (контролю) за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг.

Постановою НКРЕКП від 14.06.2018 за № 428 затверджено Порядок контролю за дотриманням ліцензіатами, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов (далі - Порядок № 428), дія якого поширюється на суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг, які отримали ліцензії на провадження господарської діяльності та регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю яких здійснюється Нацкомісією у сфері енергетики та у сфері комунальних послуг та який установлює певні процедури, зокрема, організації та проведення планових та позапланових перевірок; оформлення результатів перевірок; контроль за виконанням рішень Нацкомісії; порядок застосування санкцій до ліцензіатів за порушення законодавства та ліцензійних умов.

Відповідно до пункту 10.1. Порядку № 428 у разі виявлення порушень законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг та/або ліцензійних умов НКРЕКП розглядає на засіданні, що проводиться у формі відкритого слухання, питання відповідальності ліцензіата та приймає рішення про застосування до нього санкцій.

Рішення про застосування до ліцензіата санкцій, заходів державного регулювання, у тому числі визначення розміру штрафних санкцій, приймається відповідно до Законів України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», «Про ринок електричної енергії», «Про природні монополії», «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», «Про ринок природного газу» та «Про теплопостачання».

Ліцензіат не може бути притягнений до відповідальності за порушення законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг, якщо минув строк давності притягнення до відповідальності. Строк давності притягнення до відповідальності за порушення ліцензійних умов, законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг становить п`ять років з дня вчинення порушення, а в разі триваючого порушення - з дня закінчення вчинення порушення.

Пунктом 10.2. Порядку № 428 визначено, що при застосуванні санкцій НКРЕКП має дотримуватися принципів пропорційності порушення і покарання та ефективності санкцій, які мають стримуючий вплив.

У разі повного або часткового усунення ліцензіатом порушень ліцензійних умов, вимог законодавства, виявлених під час перевірки, до моменту прийняття рішення на засіданні НКРЕКП, що обов`язково підтверджується відповідними документами, факт усунення враховується при прийнятті рішення щодо застосування до ліцензіата санкцій та/або заходів регуляторного впливу.

При визначенні санкцій за порушення, передбачені Законами України «Про ринок електричної енергії» та «Про ринок природного газу», НКРЕКП враховує серйозність і тривалість правопорушення, наслідки правопорушення для інтересів ринку та учасників ринку, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини.

Поведінка правопорушника, спрямована на зменшення негативних наслідків правопорушення, негайне припинення правопорушення після його виявлення, сприяння виявленню правопорушення НКРЕКП під час перевірки вважаються пом`якшуючими обставинами.

Поведінка правопорушника, спрямована на приховування правопорушення та його негативних наслідків, продовження вчинення правопорушення, а також повторне вчинення правопорушення вважаються обтяжуючими обставинами.

Частиною 1 статті 59 Закону України «Про ринок природного газу» від 09.04.2015 року, № 329-VIII (далі - Закон № 329-VIII) передбачено, що суб`єкти ринку природного газу, які порушили законодавство, що регулює функціонування ринку природного газу, несуть відповідальність згідно із законом.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 59 Закону № 329-VIII правопорушенням на ринку природного газу, зокрема є порушення ліцензіатами відповідних ліцензійних умов провадження господарської діяльності.

Відповідно до пункту 2.1 глави 2 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу господарська діяльність з розподілу природного газу здійснюється з дотриманням вимог Закону України «Про ринок природного газу», чинних Кодексу газорозподільних систем, інших нормативно-правових актів, державних будівельних норм та нормативних документів у нафтогазового комплексу (Ліцензійні умови, затверджені Постановою НКРЕКП від 16.02.2017 року за № 201).

За змістом частини 3 статті 59 Закону № 329-VIII у разі скоєння правопорушення на ринку природного газу до відповідних суб`єктів ринку природного газу можуть застосовуватися санкції у виді:

1) попередження про необхідність усунення порушень;

2) штрафу;

3) зупинення дії ліцензії;

4) анулювання ліцензії.

Регулятор у разі скоєння правопорушення на ринку природного газу приймає у межах своїх повноважень рішення про накладення штрафів на суб`єктів ринку природного газу (крім споживачів) у таких розмірах, а саме: від 3000 до 100000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - на суб`єктів господарювання, що провадять господарську діяльність на ринку природного газу, що підлягає ліцензуванню: за порушення ліцензійних умов провадження відповідного виду господарської діяльності на ринку природного газу, що підлягає ліцензуванню; за недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку природного газу.

За змістом частини 5 статті 59 Закону № 329-VIII під час визначення санкцій за порушення, передбачені цією статтею, Регулятор враховує серйозність і тривалість правопорушення, наслідки правопорушення для інтересів ринку природного газу та його суб`єктів, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини.

Поведінка правопорушника, спрямована на зменшення негативних наслідків правопорушення, негайне припинення правопорушення після його виявлення, сприяння виявленню правопорушення Регулятором під час перевірки вважаються пом`якшуючими обставинами.

Поведінка правопорушника, спрямована на приховування правопорушення та його негативних наслідків, на продовження вчинення правопорушення, а також повторне вчинення правопорушення на ринку природного газу вважаються обтяжуючими обставинами.

Системний аналіз наведених правових норм свідчить, що НКРЕКП є органом, уповноваженим здійснювати державний контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов шляхом проведення планових та позапланових перевірок; у разі виявлення порушень у діях таких суб`єктів, застосовувати до них за результатом проведених перевірок санкції, у тому числі штрафні, виключний перелік яких визначений статтею 22 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», а також здійснювати інші заходи державного регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави.

Цей висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 14 березня 2019 року у справі № 826/3880/18, від 28 вересня 2020 року у справі № 812/225/17, від 21 квітня 2021 року у справі № 480/2675/20, від 26 травня 2021 року у справі №824/266/20-а, від 8 липня 2021 року у справі № 160/1598/20, від 28 липня 2021 року у справах №380/744/20 та № 280/160/20, від 13 серпня 2021 року у справі № 280/62/20, від 20 травня 2022 року у справі № 340/370/21.

Поряд з цим, відповідно до частини 5 статті 59 Закону № 329-VIII та пункту 10.2 Порядку № 428 при застосуванні санкцій Регулятор має дотримуватися принципів пропорційності порушення і покарання. Так принцип «пропорційності порушення та покарання» полягає у відповідності (пропорційності) міри покарання або величини штрафних санкцій ступеню тяжкості вчиненого правопорушення.

В свою чергу, наявність вказаного принципу зумовлює обов`язок суб`єкта владних повноважень, при визначенні розміру санкцій, обґрунтовувати в своєму рішенні ступінь тяжкості вчиненого правопорушення та його небезпечність.

Такий правовий висновок міститься у постанову Верховного Суду від 29.01.2021 у справі № 520/10318/19.

Судом установлено, що за наслідками проведення позапланової виїзної перевірки діяльності позивача відповідачем виявлено певні порушення, у зв`язку із чим НКРЕКП прийнято постанову № 316 (надалі - Постанова № 316), якою на Приватне акціонерне товариство «Кременчукгаз» накладено штраф у сумі 102 000,00 грн.

Так, в Акті перевірки (стор. 6, 7) наведено опис виявлених порушень законодавства та ліцензійних умов, які були допущені позивачем в правовідносинах з побутовим споживачем - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЕІС-код об`єкта 56ХМ27А000099101), а саме:

- порушення пункту 2.1 глави 2 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу (надалі - Ліцензійні умови) в частині здійснення господарської діяльності з дотриманням вимог Закону України «Про ринок природного газу», чинних Кодексу газорозподільних систем, інших нормативно-правових актів, державних будівельних норм та нормативних документів у сфері нафтогазового комплексу (Ліцензійні умови затверджені Постановою НКРЕКП від 16.02.2017 року, № 201);

- порушення пункту 4 глави 4 розділу ІХ, пункту 2 глави 6 розділу Х Кодексу газорозподільних систем та пункту 5.5 розділу V Типового договору розподілу природного газу в частині врахування своєчасно переданих побутовими споживачами показників лічильника газу.

Також в Акті перевірки (стор. 7, 8) наведено опис виявлених порушень законодавства та ліцензійних умов, які були допущені позивачем в правовідносинах з побутовим споживачем - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ЕІС-код об`єкта 56ХМ27В00703449J), а саме:

- порушення пункту 2.1 глави 2 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу (надалі - Ліцензійні умови) в частині здійснення господарської діяльності з дотриманням вимог Закону України «Про ринок природного газу», чинних Кодексу газорозподільних систем, інших нормативно-правових актів, державних будівельних норм та нормативних документів у сфері нафтогазового комплексу (Ліцензійні умови затверджені Постановою НКРЕКП від 16.02. 2017 року за № 201);

- порушення пункту 4 глави 4 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем та пункту 5.5 розділу V Типового договору розподілу природного газу в частині врахування своєчасно переданих побутовими споживачами показників лічильника газу; у частині визначення фактичного об`єму розподілу та споживання природного газу на рівні планового місячного об`єму споживання.

Водночас колегія враховує, що під час проведення перевірки Ліцензіатом Регулятору надавалися відповідно до п. 7.1 Порядку № 428 пояснення та обґрунтування до Акта перевірки від 28.01.2022 за № 73, а також копії актів звіряння фактичного об`єму розподіленого та спожитого газу від 26.11.2021 з побутовим споживачем ОСОБА_2 та від 13.12.2021 з побутовим споживачем ОСОБА_3 .

Зі змісту зазначених документів убачається, що до моменту проведення перевірки та прийняття НКРЕКП оскаржуваної постанови про накладення штрафу позивачем у листопаді - грудні 2021 року враховано показники лічильників побутових споживачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , здійснено відповідний перерахунок і складено акти звіряння фактичного об`єму спожитого природного газу у спірних періодах.

Отже позивачем у розумінні пункту 10.2 Порядку № 428 надано документальне підтвердження факту усунення порушень до моменту прийняття рішення про застосування до ліцензіата санкції у вигляді штрафу, що неодмінно мало враховуватися НКРЕКП при прийнятті такого рішення.

Відповідачем ці обставини відображено в Обґрунтуваннях до проекту постанови НКРЕП «Про накладення штрафу на ПРАТ «Кременчукгаз» за порушення вимог законодавства та Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу» (а.с. 164, 165).

Проте, як убачається зі змісту вказаних обґрунтувань та оскаржуваної постанови, відповідачем правова оцінка факту усунення порушень до моменту прийняття рішення про застосування до ліцензіата санкції у вигляді штрафу не надавалася.

Враховуючи, що відповідач, як орган контролю, під час прийняття рішення про накладення штрафу зобов`язаний обґрунтувати причини застосування обраного виду та розміру санкції, а також вказати на підстави неможливості застосування більш м`якої міри юридичної відповідальності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що останнім не було дотримано зазначених вимог.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що розмір штрафу, визначений спірною постановою, не є максимальним, наведеного висновку не спростовує.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для визнання протиправною та скасування постанови НКРЕКП від 15.02.2022 за № 316 «Про накладення штрафу на ПрАТ «Кременчукгаз» за порушення вимог законодавства та Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу», оскільки відповідач не дотримався принципу пропорційності порушення і покарання та жодним чином не обґрунтував застосування обраного виду та розміру санкції.

Зважаючи на суттєвість для суб`єкта господарювання наслідків державного контролю, орган державної влади має забезпечувати неухильне дотримання вимог закону. Відтак виявлені порушення процедури притягнення до відповідальності є достатніми для визнання протиправною та скасування оскаржуваної постанови без врахування суті порушення.

Висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, сформованою у постанові від 04.05.2022 у справі № 620/2718/20.

Отже при ухваленні оскаржуваного рішення суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків, якими мотивоване рішення суду першої інстанції, та не дають підстав уважати висновки суду першої інстанції помилковими, а застосування судом норм матеріального права - неправильним.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

З урахуванням положень статті 139 КАС України, підстави для зміни розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. 139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23.12.2022 по справі № 440/6948/22 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді О.В. Присяжнюк О.А. Спаскін