Справа № 280/2364/22
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2023-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

23 червня 2023 року Справа № 280/2364/22 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сацький Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

14.02.2022 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач), відповідно до якого позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не зарахування (не включення) позивачу до стажу роботи на посаді судді, який враховується при обчисленні розміру призначеного з 01.10.2021 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, та до стажу роботи, який дає право на доплату за вислугу років, періоду проходження строкової служби в Збройних Силах з 01.07.1987 - 25.05.1989 (01 рік 10 місяців 24 дні); 20.08.1993 - 22.10.2001, стаж роботи, вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, а саме, робота на посаді викладача суспільних та юридичних дисциплін (02 роки 03 місяці 12 днів), відповідно до розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, сформованого Василівським районним судом Запорізької області;

- зобов`язати відповідача зарахувати (включити) позивачу до стажу роботи на посаді судді, який враховується при обчисленні розміру призначеного з 01.10.2021 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, та до стажу роботи, який дає право на доплату за вислугу років, періоду проходження строкової служби в Збройних Силах з 01.07.1987 - 25.05.1989 (01 рік 10 місяців 24 дні); 20.08.1993 - 22.10.2001, стаж роботи, вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, а саме, робота на посаді викладача суспільних та юридичних дисциплін (02 роки 03 місяці 12 днів), відповідно до розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, сформованого Василівським районним судом Запорізької області, та визначити доплату за вислугу років як складову суддівської винагороди в розмірі 58% від посадового окладу;

- зобов`язати відповідача здійснити з 01.10.2021 перерахунок та виплату призначеного позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи із 58% від загального розміру суддівської винагороди, зарахувавши до стажу роботи на посаді судді, який враховується при обчисленні розміру призначеного з 01.10.2021 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, та до стажу роботи, який дає право на доплату за вислугу років, період проходження строкової служби в Збройних Силах з 01.07.1987 - 25.05.1989 (01 рік 10 місяців 24 дні): 20.08.1993 - 22.10.2001, стаж роботи, вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, а саме, робота на посаді викладача суспільних та юридичних дисциплін (02 роки 03 місяці 12 днів), відповідно до розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, сформованого Василівським районним судом Запорізької області, та визначивши доплату за вислугу років як складову суддівської винагороди в розмірі 58% від посадового окладу.

21 лютого 2022 р. судом (суддя Лазаренко М.С.) відкрито провадження у справі у порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

У зв`язку з перебуванням судді Лазаренко М.С. в збройних силах справу перерозподілено повторно.

Відповідно до протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи - судова справа передана судді Сацькому Р.В. для подальшого розгляду.

Ухвалою суду від 07.06.2022 адміністративну справу №280/2364/22 прийнято до провадження суддею Сацьким Р.В. та призначено розгляд справи в порядку письмового провадження (без виклику сторін).

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що визначений органами Пенсійного фонду України стаж судді порушує права позивача і є підставою звернення до суду. Вказує, що на час виходу позивача у відставку був чинним Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року № 2453-VІ. Пунктом 11 Перехідних положень Закону № 2453-VІ (в редакції, чинній до 28 березня 2015 року) передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом. До набрання чинності Законом 2453-VІ зазначені правовідносини регулювались Законом України "Про статус суддів" від 15 грудня 1992 року №2862-ХІІ (далі - Закон № 2862- XII). Відповідно до частини першої статті 43 Закону № 2862-ХІІ кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов`язків за власним бажанням або у зв`язку з закінченням строку повноважень. Відповідно до частини першої статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Згідно із статтею 1 Указу Президента України від 10 липня 1995 року №584/95 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів" (стаття втратила чинність 20 березня 2008 року), чинної на час набуття позивачем стажу роботи безпосередньо на посаді судді 10 років, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби. Крім того, згідно з абзацем 2 пункту 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» (яка діяла одночасно із Законом № 2862-ХІІ; втратила чинність 01 січня 2012 року), доповненим згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11 червня 2008 року № 545, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Крім того, статтею 137 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу. До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді. Абзацом 4 пункту 34 Прикінцевих і перехідних положень Закону України № 1402-VIII регламентовано, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу робо ти на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

За приписами статей 21, 22 Конституції України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі з підстав, зазначених у позові.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористалася. Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення ухвалу про відкриття провадження у справі відповідач отримав..

Положеннями частини четвертої статті 159 КАС України передбачено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Таким чином, суд розцінює неподання відповідачем - суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин як визнання даного позову.

Згідно з ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи судом встановлено та не заперечується сторонами, що Указом Президента України від 15 жовтня 2001 року № 975/2001 ОСОБА_1 , 1969 року народження, призначений на посаду судді Василівського районного суду Запорізької області строком на п`ять років. Постановою Верховної Ради України від 21 грудня 2006 року № 516-6, ОСОБА_1 обраний суддею Василівського районного суду Запорізької області безстроково.

На підставі рішення Вищої ради правосуддя № 2000/0/15-21 від 16 вересня 2021 року (додаток 2), наказу в.о. голови Василівського районного суду Запорізької області № 3-го від 16 вересня 2021 року (додаток 3), позивача звільнено з посади судді цього суду з 22 вересня 2021 року.

23 вересня 2021 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та надав всі необхідні документи для його визначення.

Рішенням від 01 жовтня 2021 року ГУ ПФУ в Запорізькій області позивачу обчислений страховий стаж, що складає 29 років 9 місяців 5 днів, стаж на посаді судді - 19 років 10 місяців 29 днів, загальний процент розрахунку пенсії від заробітку 50 %.

Відповідно до листа від 28.12.2021 Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, зазначено, що враховуючи норми статті 142 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» № 1402-VІІІ, до стажу, який дає право на отримання щомісячного грошового утримання судці у відставці, відповідачем зараховано лише період роботи ОСОБА_1 на посаді судді.

Не погоджуючись з вказаними діями, позивач звернувся з позовом до Запорізького окружного адміністративного суду.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

В свою чергу в п.6 частини першої статті 92 Конституції України зазначено, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відповідно до ст. 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

Згідно з частиною першою статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Організація судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд регулюється Законом України №1402-VІІІ.

Право судді на відставку є конституційною гарантією незалежності суддів (п. 4 ч. 6 ст. 126 Конституції України).

Право позивача на одержання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в належному розмірі є беззаперечним, гарантоване в силу положень статей 126, 130 Конституції України, ст. 142 Закону № 1402-VIII, а забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов`язань.

Згідно ч. 3 ст. 142 Закону № 1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судці понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Щодо зарахування до стажу роботи на посаді судді спірних періодів, а саме проходження військової строкової служби в Збройних Силах з 01.07.1987 - 25.05.1989 (01 рік 10 місяців 24 дні), суд зазначає наступне.

Як встановлено судом, на час обрання позивача суддею статус суддів регулювався нормами Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 №2862-ХІІ (далі - Закон України № 2862 - ХІІ).

Абзацом 2 ч.4 ст. 43 Закону України №2862-ХІІ було передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, входить робота на посадах суддів судів України та робота на інших посадах.

Згідно ч. 4 ст. 43 Закону України № 2862-ХІІ зі змінами, внесеними Законом України від 24.02.1994 № 4015-ХІІ «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус суддів», до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних із керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Указом Президента України «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів», виданим 10.07.1995 за № 584/95 відповідно до ст. 25 Конституційного Договору між Верховною Радою України та Президентом України «Про основні засади організації та функціонування державної влади і місцевого самоврядування в Україні на період до прийняття нової Конституції України», передбачено зарахування до стажу роботи, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менше 10 років, крім стажу трудової діяльності, визначеної законом, половини строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та періоду проходження строкової військової служби.

Після втрати чинності ст. 1 вказаного Указу Президента України, питання зарахування в стаж роботи судді інших періодів діяльності було врегульовано постановою Кабінету Міністрів України від 11.06.2008 № 545 «Про внесення зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865.

Вказаною постановою пункт 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865 (865-2005-п) «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання судців» доповнено абзацом такого змісту: «До стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби».

Зазначена постанова Кабінету Міністрів України (№ 865-2005-п) втратила чинність 01.01.2012.

Відповідно до п. 11 Перехідних положень Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон України №2453-VI), судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Законом України №2453-VI, було передбачено право судді на зарахування до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів, періоду проходження строкової служби, а також часу роботи на посадах прокурорів і слідчих. Таким чином, відповідачем, у свою чергу, неправомірно не враховано вищезазначені періоди до стажу роботи позивача, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Вказані висновки узгоджуються із позицією викладеною в постанові Великої палати Верховного Суду від 14.06.2018 по справі №9901/382/18, у постанові Верховного Суду від 02.04.2019 по справі № 607/8578/17, постанові Верховного Суду України від 06.07.2016 №П/800/426/14, постанові Верховного Суду від 13.11.2019 у справі № 521/2593/17, а також від 20.11.2019 у справі № 308/5911/17, від 12.12.2019 №692/290/17.

Як зазначалось вище, стаж роботи ОСОБА_1 , який дав йому право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, куди включено, серед іншого, періоди проходження строкової служби в Збройних Силах з 01.07.1987 - 25.05.1989 (01 рік 10 місяців 24 дні).

Щодо зарахування стажу роботи за період з 20.08.1993 по 22.10.2001, вимога якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, а саме, роботи позивача на посаді викладача суспільних та юридичних дисциплін, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 Закону України №1402-VШ, до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судці.

Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України № 2862 - XII в редакції від 02.08.2000, право на зайняття посади судді районного (міського), міжрайонного (окружного) суду, військового суду гарнізону має громадянин України, який досяг на день обрання 25 років, має вищу юридичну освіту і, як правило, стаж роботи за юридичною спеціальністю не менше двох років.

Згідно ч.1 ст.7 Закону України № 2862- XII в редакції від 05.07.2001, на посаду судді може бути рекомендований кваліфікаційною комісією суддів громадянин України, не молодший двадцяти п`яти років, який має вищу юридичну освіту і стаж роботи в галузі права не менш як три роки, проживає в Україні не менш як десять років та володіє державною мовою.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верхового Суду (постанова від 18 листопада 2021 року; справа № 9901/15/21), що викладена в пунктах 51 та 55, з аналізу досліджених правових норм слідує, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж роботи судді в галузі права, який вимагався законом як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 17 вересня 2020 року у справі № 9901/302/19). Виражене й закріплене в частині другій статті 137 Закону № 1402-VIII положення (припис) про те, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, означає, що до стажу роботи на посаді судді і прирівняних до нього стажів роботи (абзац четвертий пункту 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-УІІІ) додається ще один вид (чи види) роботи (професійної діяльності), який раніше не охоплювався поняттям стажу роботи на посаді судді.

Мотивуючи правомірність прийнятого рішення щодо не зарахування вказаного стажу роботи до стажу судді, відповідач посилається на норми діючого Закону України № 1402-VIII та вказує про неправомірність різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів.

Статтею 137 Закону України № 1402-VIII передбачено, що до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді:

1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України;

2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Також, до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Відповідно до ст. 142 Закону України № 1402-VIII, передбачено, що судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року. Суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Абзацом 4 п. 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 1402-VIII встановлено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Наведене спростовує доводи відповідача про те, що при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці враховується лише стаж, зазначений у ст. 137 Закону України № 1402-VIII.

Таким чином, позовні вимоги щодо визнання протиправними дії відповідача щодо виключення позивачу зі стажу, який враховується при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, період проходження строкової служби в Збройних Силах з 01.07.1987 - 25.05.1989 (01 рік 10 місяців 24 дні) та період 20.08.1993 - 22.10.2001, як стаж роботи, вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, а саме, робота на посаді викладача суспільних та юридичних дисциплін (02 роки 03 місяці 12 днів) та зобов`язання відповідача зарахувати вказані період до стажу роботи на посаді судді підлягають задоволенню.

Разом з тим, також належним способом захисту права позивача є зобов`язання відповідача зарахувати (включити) позивачу до стажу роботи на посаді судді, який враховується при обчисленні розміру призначеного з 01.10.2021 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, та до стажу роботи, який дає право на доплату за вислугу років, періоду проходження строкової служби в Збройних Силах з 01.07.1987 - 25.05.1989 (01 рік 10 місяців 24 дні); 20.08.1993 - 22.10.2001, стаж роботи, вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, а саме, робота на посаді викладача суспільних та юридичних дисциплін (02 роки 03 місяці 12 днів), відповідно до розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, сформованого Василівським районним судом Запорізької області, та визначити доплату за вислугу років як складову суддівської винагороди в розмірі 58% від посадового окладу та зобов`язати відповідача здійснити з 01.10.2021 перерахунок та виплату призначеного позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи із 58% від загального розміру суддівської винагороди, зарахувавши до стажу роботи на посаді судді, який враховується при обчисленні розміру призначеного з 01.10.2021 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, та до стажу роботи, який дає право на доплату за вислугу років, період проходження строкової служби в Збройних Силах з 01.07.1987 - 25.05.1989 (01 рік 10 місяців 24 дні): 20.08.1993 - 22.10.2001, стаж роботи, вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, а саме, робота на посаді викладача суспільних та юридичних дисциплін (02 роки 03 місяці 12 днів), відповідно до розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, сформованого Василівським районним судом Запорізької області, та визначивши доплату за вислугу років як складову суддівської винагороди в розмірі 58% від посадового окладу.

Крім того щодо процентного розрахунку суд зазначає, що при визначенні відсоткового значення суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, необхідно враховувати розмір, встановлений частиною 3 статті 142 Закону № 1402 - VIII, а саме: 50 відсотків зі збільшенням на 2 відсотки за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір.

Отже, при визначенні позивачці розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відсоткове значення суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, становить 58%, а саме: 50% (20 років роботи на посаді судді) + 4* 2% (за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років).

Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню судом.

Згідно вимог статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч. 1 ст. 143 КАС України).

Враховуючи те, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 992 грн 40 коп., в порядку ч. 3 ст. 139 КАС поверненню підлягає за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, просп. Соборний, буд. 158 - Б; ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не зарахування (не включення) ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, який враховується при обчисленні розміру призначеного з 01.10.2021 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, та до стажу роботи, який дає право на доплату за вислугу років, періоду проходження строкової служби в Збройних Силах з 01.07.1987 - 25.05.1989 (01 рік 10 місяців 24 дні); 20.08.1993 - 22.10.2001, стаж роботи, вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, а саме, робота на посаді викладача суспільних та юридичних дисциплін (02 роки 03 місяці 12 днів), відповідно до розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, сформованого Василівським районним судом Запорізької області

Зобов`язати відповідача зарахувати (включити) ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, який враховується при обчисленні розміру призначеного з 01.10.2021 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, та до стажу роботи, який дає право на доплату за вислугу років, періоду проходження строкової служби в Збройних Силах з 01.07.1987 - 25.05.1989 (01 рік 10 місяців 24 дні); 20.08.1993 - 22.10.2001, стаж роботи, вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, а саме, робота на посаді викладача суспільних та юридичних дисциплін (02 роки 03 місяці 12 днів), відповідно до розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, сформованого Василівським районним судом Запорізької області, та визначити доплату за вислугу років як складову суддівської винагороди в розмірі 58% від посадового окладу;

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити з 01.10.2021 перерахунок та виплату призначеного ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи із 58% від загального розміру суддівської винагороди, зарахувавши до стажу роботи на посаді судді, який враховується при обчисленні розміру призначеного з 01.10.2021 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, та до стажу роботи, який дає право на доплату за вислугу років, період проходження строкової служби в Збройних Силах з 01.07.1987 - 25.05.1989 (01 рік 10 місяців 24 дні): 20.08.1993 - 22.10.2001, стаж роботи, вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, а саме, робота на посаді викладача суспільних та юридичних дисциплін (02 роки 03 місяці 12 днів), відповідно до розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, сформованого Василівським районним судом Запорізької області, та визначивши доплату за вислугу років як складову суддівської винагороди в розмірі 58% від посадового окладу.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот вісім) гривень 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано суддею 23.06.2023.

Суддя Р.В. Сацький