Справа № 140/10433/23
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2023-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2023 року ЛуцькСправа № 140/10433/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі відповідач1, ГУ ПФУ у Львівській області), Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі відповідач2, ГУ ПФУ у Волинській області) про визнання протиправним та скасування рішення відповідача1 від 25.04.2023 №68 щодо відмови у переведенні на пенсію по віку відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІ;

зобов`язання здійснити переведення та виплату пенсії по віку відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІ з дати звернення (21.04.2023 року), зарахувавши до стажу державної служби періоди роботи в органах місцевого самоврядування з 12.07.2001 по 31.03.2023 та з визначенням розміру пенсії відповідно до наданих заявою довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 11.04.2023 за №2020/3.25/2-23, виданих виконавчим комітетом Ковельської міської ради.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Воли нській області як отримувач пенсії за віком відповідно до України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058-IV).

Позивач зазначає, що 21.04.2023 звернулась до територіального управління ПФУ за місцем проживання із заявою про переведення на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (далі Закон №889-VIII), який набув чинності 1 травня 2016 року. Так, згідно з пунктом 4.2 Порядку подання та офор млення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про за гальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за принципом екстериторіальності її доку менти для призначення пенсії були направлені на розгляд до ГУ ПФУ у Львівській області, яким прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії від 25.04.2023 №68 в зв`язку з відсутністю необхідного стажу державної служби.

З таким діями відповідача1 ОСОБА_1 не по годжується, вважає їх неправомірними та такими, що не відповідають діючому законодавству, по рушують її конституційне право на пенсійне забезпечення, оскільки за наявності у особи права на пенсію за різними законами або на різні види пенсії в межах одного закону, законодавець не забороняє пенсіонеру після призначення пенсії, перейти з одного виду пенсії на інший, або звернутись до органу пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії за іншим законом.

Окрім того, позивач зазначає, що на момент звернення із заявою про переведення на пенсію за віком згідно Закону №889-VIII досягла встановленого чинним законодавством пенсійного 60-ти річного віку, загальний стаж роботи становить понад 45 років, що стверджується розрахунком стажу, який міститься в матеріалах пенсійної справи та не заперечується відповідачем. Водночас позивач вказує, що із заявою до відповідача2 вона подала дві довідки про складові заробітної плати державного службовця, видані Ковельською міською радою від 11.04.2023 за №2020/3.25/2-23 по формі, затвердженій Постановою правління Пенсійного фонду України 17.01.2017 №1-3 для призначення пенсії по віку згідно Закону №889-VІІІ, у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Дані довідки управлінням не оскаржувались, а тому ОСОБА_1 вважає, що мають бути враховані при проведенні перерахунку пенсії, зважаючи на те, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

З врахуванням наведеного просить позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 22.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.19).

У відзиві на позов (а.с.24-26) представник відповідача1 позовних вимог ОСОБА_1 не визнав, вважає позов необґрунтованим і безпідставним та просить відмовити в його задоволенні. Свою позицію обґрунтовує тим, що згідно записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 03.06.1977 позивачка працювала у Ковельській міській раді народних депутатів (орган місцевого самоврядування) з 03.03.1986, 04.01.1994 прийняла присягу державного службовця, з 29.04.1994 їй присвоєно 9 ранг державного службовця. З 12.07.2001 ОСОБА_1 прийняла присягу посадової особи місцевого самоврядування, де пропрацювала по дату звільнення 31.03.2023. Час роботи в органах місцевого самоврядування, в тому числі на виборних посадах, зараховується до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ (далі Закон №3723-ХІІ) до 04 липня 2001 року, тобто на дату набрання чинності Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 року №2493-ІІІ (далі Закон №2493-ІІІ). До вказаної дати посади працівників місцевих рад та їхніх виконавчих комітетів було віднесено до відповідних категорій посад державних службовців і присвоєно їм ранги державних службовців. Відповідно до пункту 11 частини 3 статті 3 Закону №889-VІІ дія цього Закону не поширюється на депутатів місцевих рад, посадових осіб місцевого самоврядування. Позивач 21.04.2023 звернулася із заявою про переведення на пенсію відповідно Закону №889-VІІ та пакетом документів. За матеріалами пенсійної справи ОСОБА_1 отримує пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV, страховий стаж позивачки становить 45 років 04 місяці 23 дні. Враховуючи вищевикладене, оскільки час роботи в органах місцевого самоврядування, у тому числі на виборних посадах, зараховується до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії відповідно до Закону №889-VІІ до 04.07.2001, тобто на дату набрання чинності Законом №2493-ІІІ, у даному випадку відсутні правові підстави для зарахування позивачу до стажу державної служби періоди роботи на посадах у Ковельській міській раді.

Представник відповідача2 у відзиві на позовну заяву (а.с.50-52) позовні вимоги позивача не визнав з тих підстав, що станом на день набрання чинності Законом №889-VІІ позивач не займала посаду державної служби та після 01.05.2016 дія Закону №889-VІІ на позивача як на посадову особу органу місцевого самоврядування не поширюється, а тому для призначення пенсії у відповідності до даного Закону ОСОБА_1 повинна мати не менше як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №889-VІІ. Отже, враховуючи, що на час звернення до відповідача2 із заявою про переведення на пенсію державного службовця ОСОБА_1 державну службу не проходила, наявний лише стаж на посадах в органах місцевого самоврядування, стаж на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців відсутній, та на день набрання чинності Законом №889-VІІ не займала посаду державної служби, відповідачем1 прийнято рішення про відмову у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону №889-VІІ та положень Закону №3723-ХІІ.

Крім того представник відповідача2 посилається на те, що право на обчислення пенсій на умовах Порядку №622 мають особи: - які на 01.05.2016 займали посади державної служби; - яким призначено пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ у період з 01.10.2011 до 01.05.2016; - які в період роботи на «спец посадах» не отримували пенсію згідно Закону №3723-ХІІ до набрання чинності Законом №889-VІІ, тобто до 01.05.2016; - які звільнилися з посади державної служби, в тому числі до 01.01.2020. Всі зазначені умови повинні біти дотримані одночасно. Отже, для призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» на підставі довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 11.04.2023 №2020/3.25/2-23, виданих виконавчим комітетом Ковельської міської ради, відсутні підстави. З огляду на вказане, рішенням ГУ ПФУ у Львівській області від 25.04.2023 №68 відмовлено позивачу в переведенні на пенсію відповідно до Закону №889-VІІ, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними, з огляду на що просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Враховуючи вимоги статті 263 КАС України судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та з 01.10.2014 отримує пенсію за віком відповідно до Закону №1058-ІV.

21.04.2023 позивач звернулася із заявою до ГУ ПФУ у Волинській області про перехід на пенсію по Закону №889-VIII, до якої долучила довідки про складові заробітної плати Ковельської міської ради від 11.04.2023 за №2020/3.25/2-23 (а.с.49).

25.04.2023 ГУ ПФУ у Львівській області прийняло рішення №768 про відмову в проведенні перерахунку пенсії. У зазначеному рішенні відповідач1 вказав, що згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 заявниця працювала в Ковельській міській раді народних депутатів з 03.03.1986, 04.01.1994 прийняла присягу державного службовця та з 29.04.1994 їй присвоєно 9 ранг державного службовця. З 12.07.2001 ОСОБА_1 прийняла присягу посадової особи місцевого самоврядування, де пропрацювала по дату звільнення 31.03.2023. Таким чином, заявник підстав для перерахунку пенсії не має (а.с.5).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписом пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Зміст та обсяг права громадян на пенсійне забезпечення полягає у їх матеріальному забезпеченні шляхом надання трудових і соціальних пенсій, тобто щомісячних пенсійних виплат відповідного розміру в разі досягнення особою передбаченого законом віку чи визнання її інвалідом або отримання членами її сім`ї цих виплат у визначених законом випадках. Встановивши в законі правові підстави призначення пенсій, їх розміри, порядок обчислення і виплати, законодавець може визначати як загальні умови їх призначення, так і особливості набуття права на пенсію, включаючи для окремих категорій громадян пільгові умови призначення пенсії залежно від ряду об`єктивно значущих обставин, що характеризують трудову діяльність (особливості умов праці, професія, виконувані функції, кваліфікаційні вимоги, обмеження, ступінь відповідальності тощо).

Закон №1058-IV визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 9, частини першої статті 10 вказаного Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника. Особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV передбачений порядок переведення з одного виду пенсії, передбаченої цим Законом, на інший. Зокрема, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Отже, статтею 45 №1058-IV врегульовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного за даним Законом, на інший вид пенсії, визначений цим же Законом.

Водночас принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом №889-VIII, який набрав чинності 01 травня 2016 року.

Статтею 90 Закону №889-VIII передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до пункту 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон №3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

При цьому пункти 10 та 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII передбачають, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з частиною першою статті 37 Закону №3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Тобто, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Водночас, для осіб, які мають не менш 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, статтею 37 Закону №3723-ХІІ передбачено додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

Отже, обов`язковою умовою для збереження в особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ після 01 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону №3723-ХІІ і розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Такі ж висновки щодо застосування норм права неодноразово висловлювалися Верховним Судом, зокрема, у постановах від 03 липня 2018 року у справі №265/3709/17, від 19 березня 2019 року у справі №357/1457/17, від 15 серпня 2019 року у справі №676/6166/17, від 01 квітня 2020 року у справі №607/9429/17.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.04.2023 позивач звернулася до відповідача2 із заявою про перехід на інший вид пенсії пенсію за нормами Закону №889-VIII. При цьому з 01.10.2014 їй призначено пенсію за віком за нормами Закону №1058-IV.

Спірні правовідносини виникли щодо відмови у призначенні позивачу пенсії відповідно до Закону №889-VIII. При цьому відповідач1 у відзиві зазначив, що час роботи в органах місцевого самоврядування, в тому числі на виборних посадах, зараховується до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ до 04 липня 2001 року, тобто на дату набрання чинності Законом №2493-ІІІ, оскільки до вказаної дати посади працівників місцевих рад та їхніх виконавчих комітетів було віднесено до відповідних категорій посад державних службовців і присвоєно їм ранги державних службовців. При цьому також посилається на те, що відповідно до пункту 11 частини третьої статті 3 Закону №889-VIII дія цього Закону не поширюється на депутатів місцевих рад, посадових осіб місцевого самоврядування.

Аналогічної позиції дотримується відповідач2.

З такими доводами суд не погоджується з таких підстав.

Згідно з пунктом 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу» стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Відповідно до пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 (була чинною до 01 травня 2016 року) до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Згідно з пунктом 4 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №229 (далі Порядок №229), до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

За правилами статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 №2493-III до п`ятої категорії посад в органах місцевого самоврядування, належать посади керуючих справами виконавчих апаратів районних рад, керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів районних у містах рад, помічників голів, радників (консультантів), спеціалістів, головних бухгалтерів управлінь і відділів виконавчого апарату обласних, секретаріатів Київської та Севастопольської міських рад, керівників управлінь, відділів та інших виконавчих органів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад та їх заступників, керівників відділів (підвідділів) у складі самостійних управлінь, відділів виконавчих органів міських (міст обласного значення) рад, посади заступників міських (міст районного значення), сільських, селищних голів з питань діяльності виконавчих органів ради, секретарів міських (міст районного значення), сільських, селищних рад, старост.

Відповідно до відомостей трудової книжки серії позивача НОМЕР_1 від 03.06.1977 (а.с.10-12) ОСОБА_1 працювала на різних посадах державної служби та в органах місцевого самоврядування, зокрема:

- 03.03.1986 прийнята на роботу відповідального секретаря комісії по боротьбі з пияцтвом Ковельського міськвиконкому;

- з 01.01.1989 призначена на посаду інструктора оргінструкторського відділу;

- з 11.09.1990 прийнята в Міську Раду народних депутатів в порядку переводу на посаду консультанта з питань роботи Ради та її органів;

- з 20.10.1992 переведена на посаду завідуючої відділом обліку і розподілу житла виконкому;

- з 26.11.1992 переведена на посаду завідуючої загальним відділом;

- з 06.12.1993 переведена у Ковельську міську адміністрацію на посаду завідуючої канцелярією;

- 05.01.1994 прийняла присягу державного службовця;

- 29.04.1994 присвоєно 9 ранг державного службовця;

- 05.10.1994 звільнена у зв`язку з ліквідацією міської адміністрації п.1 ст.40 КзПП України;

- з 06.10.1994 поновлена на посаді завідуючої загальним відділом секретаря міської Ради;

- з 22.09.1998 переведена на посаду головного спеціаліста з контролю та виконанням доручень секретаріату виконавчого комітету міської ради;

- 12.07.2001 прийняла присягу посадової особи місцевого самоврядування;

- 09.08.2001 присвоєно 9 ранг посадової особи місцевого самоврядування;

- з 08.08.2002 переведена на посаду головного спеціаліста загального відділу;

- з 28.04.2007 переведена на посаду начальника дозвільного центру адміністратора;

- з 03.09.2007 переведена на посаду начальника загального відділу; Загальний відділ з 01.07.2021 перейменований на відділ загальної та фінансової роботи;

- з 31.03.2023 звільнена з роботи у зв`язку з досягненням граничного віку перебування на службі в органах місцевого самоврядування та виходом на пенсію.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку, що позивач займала посади в органах місцевого самоврядування, час роботи на яких згідно вимог Порядку №229 зараховується до стажу державної служби. За матеріалами справи судом встановлено, що у спірний період ОСОБА_1 працювала на посадах, віднесених до посад державних службовців.

Відтак, за умови зарахування періоду роботи позивача на посадах в органах місцевого самоврядування до стажу державної служби, такий стаж становитиме не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, у зв`язку із чим відмова відповідача у зарахуванні цього періоду до стажу державної служби та призначенні пенсії (переведенні з одного виду пенсії на іншу) державного службовця є протиправною.

Встановлені судом обставини у справі вказують на те, що позивач досягла пенсійного віку, встановленого Законом №1058-ІV, має необхідний страховий стаж на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби (при необхідних 20 років). Отже, з урахуванням положень пункту 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII ОСОБА_1 має право на пенсію за віком на підставі статті 37 Закону №3723-XII.

Щодо заявленої вимоги позивача про зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області здійснити перерахунок та виплату на пенсію державного службовця, починаючи з 21.04.2023, то суд зазначає, що за загальним правилом, встановленим у статті 45 Закону №1058-ІV, пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 звернулася з відповідною заявою про призначення пенсії державного службовця 21.04.2023, тому з огляду на встановлені обставини справи саме з цієї дати така пенсія підлягає призначенню.

Щодо позовної вимоги про урахування довідок про складові заробітної для призначення пенсії державного службовця Ковельської міської ради від 11.04.2023 №2020/3-25 (а.с.15-16) при здійсненні перерахунку пенсії, то суд зазначає наступне.

Так, позивач на час звернення за призначенням пенсії не займала посаду державної служби, тому з урахуванням положень ст.37 Закону №3723-ХІІ розмір пенсії позивача підлягає обчисленню із заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Отже, пенсія ОСОБА_1 підлягає обчисленню у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного у довідках від 11.04.2023 за №2020/3-25.

Вказані висновки викладені у постанові Верховного Суду від 27.01.2023 у справі №340/4184/21 та узгоджуються з висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постанові від 13.02.2019 у справі №822/524/18.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач ГУ ПФУ у Львівській області, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх та беззаперечних доказів, які б свідчили, що рішення від 25.04.2023 №68 про відмову в переході на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ, п.п.10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII прийняте відповідно до норм законодавства, з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення для їх вчинення.

За вказаних обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити шляхом прийняття судом рішення про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ у Львівській області від 25.04.2023 №68 про відмову в проведенні перерахунку пенсії, зобов`язання відповідача2 зарахувати до стажу державної служби позивача періоди роботи в органах місцевого самоврядування з 12.07.2001 по 31.02.2023 та призначити з 21.04.2023 пенсію за віком відповідно до відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ, п.п.10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VII, здійснивши перерахунок і виплату пенсії (з урахуванням виплачених сум) на підставі довідок від 11.04.2023 №2020/3-25 про складові заробітної для призначення пенсії державного службовця, виданих Ковельською міською радою.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача1 судовий збір в розмірі 1073,60 грн, сплачений згідно з квитанцією.

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про державну службу», суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 25.04.2023 №68 про відмову в проведенні перерахунку пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 періоди роботи в органах місцевого самоврядування з 12.07.2001 по 31.02.2023 та призначити ОСОБА_1 з 21.04.2023 пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII, п.п.10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII, здійснивши перерахунок і виплату пенсії (з урахуванням виплачених сум) на підставі довідок від 11.04.2023 №2020/3-25 про складові заробітної для призначення пенсії державного службовця, виданих Ковельською міською радою.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області судові витрати у сумі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три грн 60 коп.).

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_2 );

Відповідач1: Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, Львівська обл., м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10, );

Відповідач2: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська обл., м.Луцьк, вул.Кравчука, 22-В, ).

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій