Справа № 140/7389/22
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2023-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2023 року ЛуцькСправа № 140/7389/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Волдінера Ф.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень:

- від 17.10.2022 року №;

- від 17.10.2022 року №;

- від 17.10.2022 року №;

- від 18.10.2022 року №;

- від 18.10.2022 року №.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 24.06.2021 позивачем припинено підприємницьку діяльність за власним рішенням.

30.08.2022 за №1380-п ГУ ДПС у Волинській області було видано наказ «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 ». Підставою для проведення перевірки у вказаному вище наказі, окрім норм Податкового кодексу України, стало внесення запису до ЄДР щодо припинення підприємницької діяльності. Крім того, у наказі було визначено провести документальну позапланову виїзну перевірку платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 з 01.09.2022 тривалістю 5 робочих днів за період перебування в статусі суб`єкта господарювання з 01.01.2018 по 24.06.2021 із врахуванням вимог статті 102 ПКУ.

За результатами проведеної податкової перевірки ГУ ДПС у Волинській області було складено акт №4445/03-20-07-09/ НОМЕР_1 , згідно з яким було встановлено ряд порушень податкового законодавства та прийнято податкові повідомлення-рішення від 17.10.2022 року №, від 17.10.2022 року №, від 17.10.2022 року №, від 18.10.2022 року №, від 18.10.2022 року №.

Позивач стверджує, що ним були надані для перевірки усі документи, пов`язані із веденням бухгалтерського обліку. Щодо вимог ГУ ДПС у Волинській області щодо надання під час перевірки інформації щодо комп`ютерної техніки, технічних пристроїв, що використовувались мною в підприємницькій діяльності, то вважає, що такі вимоги відповідача виходять за межі податкового контролю та суперечать цілям податкової перевірки, визначеним у наказах на її проведення.

Натомість зазначає, що під час перевірки ГУ ДПС у Волинській області не підтвердило належними доказами, матеріалами зустрічної перевірки чи відповідними судовими рішеннями своєї позиції про недостовірність первинних документів.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 14.11.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти адміністративного позову з наступних підстав.

Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 та п. 75.1 ст. 75, на підставі пп. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78, із врахуванням пп. 69.2 п. 69 підрозділу 10 розділу XX Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI та у зв`язку із внесенням запису до ЄДР щодо припинення платника податків фізичної особи ОСОБА_1 , згідно наказу Головного Управління ДПС у Волинській області від 30.08.2022 №1380-п, на підставі направлень виданих Головним Управлінням ДПС у Волинській області від 31.08.2022 №2425, від 05.09.2022 №2452, від 05.09.2022 №2453 проведена документальна позапланова виїзна перевірка фінансово-господарської діяльності з питань дотримання платником податків - фізичною особою ОСОБА_1 вимог податкового законодавства щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2018 по 24.06.2021, із врахуванням вимог п. 102.1 ст. 102 ПКУ, за період перебування в статусі суб`єкта господарювання.

За результатами перевірки складено акт від 16.09.2022 №4445/03-20-07-09/ НОМЕР_1 .

По суті встановлених порушень винесені податкові повідомлення-рішення від 17.10.2022 №, №, № від 18.10.2022 №, №.

Щодо податку на доходи фізичних осіб відповідач вказав, що на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій платник повинен мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та, які сукупно з встановленими обставинами справи, зокрема і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником витрат для податкового обліку.

На підставі вищенаведеного, в порушення п. 44.1 ст.44, п. 177.2, пп. 177.4.1, пп. 177.4.4, пп. 177.4.5 п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України, ФОП ОСОБА_1 завищено валові витрати за 2018 на суму 320 000 грн, за 2019 на суму 370 000 грн, за 2020 на суму 279 569,42 грн та за 2021 на суму 124 900,66 грн

Перевіркою правильності визначення бази оподаткування та повноти нарахування військового збору з доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності встановлено, що СГД ОСОБА_1 внаслідок порушень зазначених у вище занижено суму чистого оподатковуваного доходу та відповідно базу оподаткування військовим збором за 2018 на 320 000 грн, за 2019 на 381 453,72 грн, за 2020 на 274 164,65 грн та за 2021 на 7 702,43 грн, чим порушено пп. 162.1.1 п. 162.1 ст. 162, пп. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163, пп. 164.1.3. п. 164.1 ст. 164, п. 1.2, п. 1.6 пункту 161 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, внаслідок чого СГД ОСОБА_1 не нараховано та не сплачено до бюджету військового збору на загальну суму 14 749,81 грн, в т.ч.: за 2018 р. на 4 800,00 грн, за 2019 р. на 5 721,81 грн, за 2020 р. на 4 112,47 гр та за 2021 р. на 115,53 грн

Об`єктом оподаткування військовим збором с доходи, визначені статтею 163 Податкового кодексу України (підпункт 1.2 пункт 161 підрозділу 10 розділу XX ПКУ), зокрема, загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Відповідно до пп. 164.1.3 пп. 164 ст. 164 Податкового кодексу України базою оподаткування у фізичної особи с дохід, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із статтею 177 ПКУ.

Об`єктом оподаткування фізичної особи - підприємця є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця (пункт 177.2 статті 177 ПКУ).

Ставка збору складає 1,5 % об`єкта оподаткування, (підпункт 1.3 пункт 161 підрозділу 10 розділу XX ПКУ).

Згідно з абзацом «а» пункту 176.1 статті 176 ПКУ платники - фізичні особи зобов`язані вести облік доходів і витрат в обсягах, необхідних для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу.

Відповідно до п. 177.10 ст. 177 Кодексу фізичні особи-підприємці зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат (далі - Книга), у якій за підсумком робочого дня, протягом якого отримано дохід, па підставі первинних документів здійснюються записи про отримані доходи та документально підтверджені витрати.

Порядок ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці (далі - Порядок) затверджений наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013 N 481 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.10.2013 за №1686/24218.

Щодо незабезпечення зберігання первинних документів, звітності зауважив, що перевіркою дотримання вимог законодавства щодо забезпечення зберігання первинних документів, звітності, інших документів, пов`язаних із обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, за період що перевірявся, встановлено порушення п. 44.3 ст. 44, п. 121.1 ст. 121 Податкового Кодексу України, а саме незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення та сплати податків та зборів, попадання платником оригіналів документів (документів, що підтверджують витрати, пов`язані з господарською діяльністю підприємця за 2018-2021рр.).

Крім того, ГУ ДПС у Волинській області під час проведення документальної позапланової перевірки у сфері роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами та декларування податкових зобов`язань з акцизного податку за період з 12.03.2019 по 18.02.2021 встановлено порушення п. 49.21, пп. 49.18.1 ст. 49, п. 223.2 ст. 223 та пп. 222.3.1 п. 222.3 ст. 222 Податкового Кодексу України, в частині неподання декларації з акцизного податку за березень-червень 2021 року та несвоєчасно сплачено узгоджене податкове зобов`язання з акцизного податку в сумі 9 846,44 гривень.

Відповідно до пп. 212.1.11 п. 212.1 ст. 212 Податкового Кодексу України суб`єкт господарювання роздрібної торгівлі, який здійснює реалізацію підакцизних товарів є платником акцизного податку.

Об`єктом оподаткування акцизним податком є, зокрема, операції з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів (пп. 213.1.9 п. 213.1 ст. 213 Кодексу).

При цьому реалізація суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів - це продаж пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну, промислових замінників тютюну та рідин, що використовуються в електронних сигаретах безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційиого використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших об`єктах громадського харчування (пп. 14.1.212 п. 14.1 ст. 14 Кодексу).

Для підакцизних товарів, реалізованих відповідно до підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 Кодексу, ставка податку становить 5 відсотків (пп.215.3.10 п.215.3 ст.215 Кодексу).

Датою виникнення податкових зобов`язань щодо реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів є дата здійснення розрахункової операції відповідно до Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», для безготівкових розрахунків - дата оформлення розрахункового документа па суму проведеної операції, який підтверджує факт продажу товару, а у разі реалізації товарів фізичними особами - підприємцями, які сплачують єдиний податок, - дата надходження оплати за проданий товар (п.216.9 ст.216 Кодексу).

ФОП ОСОБА_1 подано декларації акцизного податку за місцезнаходженням пункту продажу підакцизних товарів до ГУ ДПС у Волинській області. Згідно поданих ФОП ОСОБА_1 декларацій акцизного податку та даних перевірки, вартість підакцизних товарів, що реалізовані у роздрібній торговельній мережі та мережі громадського харчування за 2018 рік становить 7 404 193,3 грн, а податкові зобов`язання з акцизного податку 370 209,71 грн, за 2019 рік становить 7 724 758,3 грн, а податкові зобов`язання з акцизного податку 386 237,94 грн, за 2020 рік становить 5 468 918,2 грн, а податкові зобов`язання з акцизного податку 273 445,92 грн, за 2021 рік становить 558 129 грн, а податкові зобов`язання з акцизного податку 27 906,45 грн

Платники податку, визначені пунктом 212.1 статті 212 цього Кодексу подають щомісяця не пізніше 20 числа наступного звітного (податкового) періоду контролюючому органу за місцем реєстрації декларацію з акцизного податку за формою, затвердженою у порядку, встановленому статтею 46 цього Кодексу (пункт 223.2 статті 223 Кодексу). Відповідно до пункту 49.2-1 статті 49 Кодексу платники, визначені підпунктом 212.1.15 пункту 212.1 статті 212 цього Кодексу, а також платники, які мають діючі (у тому числі призупинені) ліцензії на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством, зобов`язані за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації незалежно від того, чи провадили такі платники господарську діяльність у звітному періоді.

Контролюючим органом встановлено, що ліцензія на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та ліцензія на роздрібну торгівлю тютюновими виробами діяли з 10.05.2019 року до 04.06.2021 року згідно заяви суб`єкта господарювання, однак декларації акцизного податку за березень-червень 2021 року не подавалася.

Відтак, перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_1 не подано податкові декларації з акцизного податку за березень-червень 2021 року.

Враховуючи вищевикладене, просить відмовити в задоволенні позову.

Крім того, представник відповідача у відзиві на позовну заяву просив розгляд справи проводити за участі представника.

Відповідно до приписів частин п`ятої та шостої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Частиною шостою статті 12 КАС України визначено перелік справ незначної складності. Відповідно до пункту 10 вказаної норми справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною четвертою статті 257 КАС України встановлено перелік категорій справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження. Дана адміністративна справа не підпадає під вказаний перелік.

Таким чином, з огляду на характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі, дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому, беручи до уваги, що відповідачем було надано суду відзив на адміністративний позов з достатніми доказами, суд не вбачає підстав для розгляду справи в судовому засіданні з повідомлення.

У відповіді на відзив позивач просив задовольнити позов повністю, з підстав викладених у позовній заяві.

Дослідивши письмові докази по суті справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 10.01.2002 був зареєстрований як фізична особа-підприємець, основний вид діяльності: роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, що підтверджується Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 25.05.2016.

Як вбачається з Витягу №081 з реєстру платників податку на додану вартість 03.08.2016 ОСОБА_1 був зареєстрований платником податку на додану вартість.

24 червня 2021 року позивач припинив підприємницьку діяльність за власним рішенням, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 27.10.2022.

На підставі наказу ГУ ДПС у Волинській області від 30.08.2022 №1380-п була проведена документальна позапланова виїзна перевірка платника податків фізичної особи ОСОБА_1 з метою дослідження питань своєчасності достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2018 р. по 24.06.2021 р. із врахуванням вимог ст. 102 ПКУ, за період перебування в статусі суб`єкта господарювання.

Працівниками ГУ ДПС у Волинській області в період з 01.09.2022 по 09.09.2022 було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ОСОБА_1 , за результатами якої складено акт від 16.09.2022 №4445/03-20-07-09/ НОМЕР_1 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки платника податків фізичної особи ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , щодо своєчасності достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2018 р. по 24.06.2021 р. (надалі - Акт перевірки).

Із змісту вказаного Акту перевірки вбачається, що проведеною перевіркою встановлено наступні порушення:

1. п. 44.1 ст. 44, п. 176.1 «а» ст. 176, п. 177.10 ст. 177 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI зі змінами та доповненнями, а саме неналежне ведення обліку доходів і витрат;

2. п. 44.1 ст. 44. пп. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163, пп. 164.1.1, пп. 164.1.3 п. 164.1 ст. 164, п. 177.2, п. 177.3, пп. 177.4.1, пп. 177.4.4. пп. 177.4.5 п. 177.4 ст. 177, п. 176.1 «а» ст. 176 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI зі змінами та доповненнями, внаслідок чого занижено суму податку на доходи фізичних осіб від провадження підприємницької діяльності, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 176 997,73 грн, в тому числі за 2018 р. на 57 600 грн, за 2019 р. на 68 661,67 грн, за 2020 р. на 49 349,63 грн, за 2021 р. на 1 386,43 грн;

3. пп. 163.1.2 п. 163.1 ст. 163, пп. 164.1.1 п. 164.1 ст. 164, п. 164.2.5 ст. 164, відповідно до п. 170.1.2 ст. 170, пп. 168.1.1, пп. 168.1.4. пп. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168, , пп. «а» п. 176.2 ст. 176 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI зі змінами та доповненнями, внаслідок чого ФОП ОСОБА_1 як податковим агентом за період, що підлягав перевірці, не нараховано та не перераховано до бюджету податок на доходи фізичних осіб інших ніж зарплата в загальній сумі 9 458,75 грн;

4. пп. 162.1.1 п. 162.1 ст. 162, пп. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163, пп. 164.1.3. п. 164.1 ст. 164. пп. 1.2, пп.1.6 пункту 161 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI зі змінами та доповненнями, внаслідок чого занижено військовий збір на загальну суму 14 749,81 грн, в т.ч.: за 2018 р. на 4 800,00 грн, за 2019 р. на 5 721,81 грн, за 2020 р. на 4 112,47 грн та за 2021 р. на 115,53 грн;

5. п.44.3 ст. 44. п. 121.1 ст. 121 п. 121.1 ст. 121 Податкового кодексу України №2755-VІ від 02.12.2010 (із змінами та доповненнями), в частині незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення та сплати податків та зборів, ненадання платником оригіналів документів;

6. вимоги «Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 р. №4, пп. 46.1 ст. 46, п. 51.1 ст. 51, пп. б п. 176.2 ст. 176 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ зі змінами та доповненнями, а саме подання з недостовірними відомостями Податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за I-IV квартали 2020 р. (форма № 1ДФ) та за І кв. 2021р. (форма № 4 ДР). Платнику податків запропоновано подати уточнені Податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також сум утриманого з них податку за вищезазначені періоди;

7. п. 49.2 прим. 1 ст. 49, п. 184.6 ст. 184, пп. 200.3.1 п. 200.3 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI зі змінами та доповненнями платником не подані податкові декларації з ПДВ за місячні звітні (податкові) періоди з березня 2021 р. по червень 2021 р., чим порушено п. 203.1 ст. 203 Податкового кодексу;

8. п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст.188, п. 184.7 ст.184, п. 189.1 ст.189, п. 198.5 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України (із змінами та доповненнями) щодо заниження податкових зобов`язань за грудень 2018 р. на суму 382 грн та за лютий 2021 р. на суму ПДВ 293 грн, що призвело до заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту, що сплачується до державного бюджету на загальну суму ПДВ 675 грн, в тому числі: за грудень 2018 р. на суму ПДВ 382 грн, за лютий 2021 р. на суму ПДВ 293 грн;

9. п. 201.10 ст. 201 Податкового Кодексу України» від 02.12.2010 №2755-VI щодо нескладення податкової накладної за 03.02.2021, яка не надається покупцю, але яка підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних за операціями, що підлягають оподаткуванню, відповідно до п. 194.1 ст. 195 Податкового кодексу за основною ставкою з податку на додану вартість в зв`язку із продажем товарів на митній території України на загальну суму обсягу постачання 367,10 грн, сума ПДВ 73,42 грн;

10. порушення п. 49.18.1 ст. 49 та п. 223.2 ст. 223 та п. 222.3.1 п. 222.3 ст. 222 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, в частині неподання декларації з акцизного податку за березень-червень 2021 року та несвоєчасно сплачено узгоджене податкове зобов`язання з акцизного податку в сумі 9 846,44 грн

На підставі акта перевірки ГУ ДПС у Волинській області прийняті податкові повідомлення-рішення, а саме:

- № від 17.10.2022, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування» на суму 189 623,90 грн: сума грошового зобов`язання за податковими зобов`язання +176 997,73 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в розмірі 12 626,17 грн;

- № від 17.10.2022, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «військовий збір, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування» на суму 15 801,99 грн: сума грошового зобов`язання за податковими зобов`язання +14 749,81 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в розмірі 1 052,18 грн;

- № від 17.10.2022, яким визначено суму штрафних (фінансових) санкцій за платежем «Адміністративні штрафи та інші санкції» в сумі 1 020 грн;

- № від 18.10.2022, яким за затримку на «1» календарних днів сплати фізичною особою грошового зобов`язання в сумі 9 846,44 грн зобов`язано сплатити штраф у розмірі 5% у сумі 492,32 грн за платежем «Акциз п-к з реаліз суб-тами госп-ня роздріб торгівлі підак товар (крім пп. 213.1.14 п. 213.1 ст. 213 ПКУ)»;

- № від 18.10.2022, яким визначено суму штрафних (фінансових) санкцій за платежем «Акциз п-к з реаліз суб-тами госп-ня роздріб торгівлі підак товар (крім пп. 213.1.14 п. 213.1 ст. 213 ПКУ)» в сумі 1 360 грн

Позивач з висновками, викладеними в акті перевірки, та прийнятими на його підставі податковими повідомленнями-рішеннями не погодився та оскаржив їх до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України (далі - ПК України) контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої, зокрема, є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 78.8 статті 78 ПК України порядок оформлення результатів документальної позапланової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Так, відповідно до пункту 86.1 статті 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт.

Податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу на підставі висновку комісії контролюючого органу з питань розгляду заперечень протягом п`яти робочих днів, наступних за днем прийняття такого висновку комісією і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків, у порядку, визначеному підпунктом 86.7.1 цього пункту (підпункт 86.7.5 пункту 86.7 статті 86 ПК України).

Податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу (пункт 86.8 статті 86 ПК України).

Згідно з підпунктами14.1.181, 14.1.191 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Постачання товарів - будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Пунктом 185.1 статті 185 ПК України передбачено, що об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Відповідно до положень статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг (пункт 198.1).

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду (пункт 198.3).

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (пункт 198.6).

Згідно з пунктом 200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.4 статті 200 ПК України передбачено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу;

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (пункт 201.10 статті 201 ПК України).

Судом встановлено, що посадовими особами відповідача була проведена документальна позапланова виїзна перевірка фізичної особи ОСОБА_1 щодо своєчасності достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2018 р. по 24.06.2021 р.

За результатами перевірки встановлено порушення п. 44.1 ст. 44, п. 176.1 «а» ст. 176, п. 177.10 ст. 177 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI зі змінами та доповненнями, а саме неналежне ведення обліку доходів і витрат; п. 44.1 ст. 44. пп. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163, пп. 164.1.1, пп. 164.1.3 п. 164.1 ст. 164, п. 177.2, п. 177.3, пп. 177.4.1, пп. 177.4.4. пп. 177.4.5 п. 177.4 ст. 177, п. 176.1 «а» ст. 176 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI зі змінами та доповненнями, внаслідок чого занижено суму податку на доходи фізичних осіб від провадження підприємницької діяльності, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 176 997,73 грн, в тому числі за 2018 р. на 57 600 грн, за 2019 р. на 68 661,67 грн, за 2020 р. на 49 349,63 грн, за 2021 р. на 1 386,43 грн; пп. 163.1.2 п. 163.1 ст. 163, пп. 164.1.1 п. 164.1 ст. 164, п. 164.2.5 ст. 164, відповідно до п. 170.1.2 ст. 170, пп. 168.1.1, пп. 168.1.4. пп. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168, , пп. «а» п. 176.2 ст. 176 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI зі змінами та доповненнями, внаслідок чого ФОП ОСОБА_1 як податковим агентом за період, що підлягав перевірці, не нараховано та не перераховано до бюджету податок на доходи фізичних осіб інших ніж зарплата в загальній сумі 9 458,75 грн; пп. 162.1.1 п. 162.1 ст. 162, пп. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163, пп. 164.1.3. п. 164.1 ст. 164. пп. 1.2, пп.1.6 пункту 161 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI зі змінами та доповненнями, внаслідок чого занижено військовий збір на загальну суму 14 749,81 грн, в т.ч.: за 2018 р. на 4 800,00 грн, за 2019 р. на 5 721,81 грн, за 2020 р. на 4 112,47 грн та за 2021 р. на 115,53 грн; п.44.3 ст. 44. п. 121.1 ст. 121 п. 121.1 ст. 121 Податкового кодексу України №2755-VІ від 02.12.2010 (із змінами та доповненнями), в частині незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення та сплати податків та зборів, ненадання платником оригіналів документів; вимоги «Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 р. №4, пп. 46.1 ст. 46, п. 51.1 ст. 51, пп. б п. 176.2 ст. 176 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ зі змінами та доповненнями, а саме подання з недостовірними відомостями Податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за I-IV квартали 2020 р. (форма № 1ДФ) та за І кв. 2021р. (форма № 4 ДР). Платнику податків запропоновано подати уточнені Податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також сум утриманого з них податку за вищезазначені періоди; п. 49.2 прим. 1 ст. 49, п. 184.6 ст. 184, пп. 200.3.1 п. 200.3 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI зі змінами та доповненнями платником не подані податкові декларації з ПДВ за місячні звітні (податкові) періоди з березня 2021 р. по червень 2021 р., чим порушено п. 203.1 ст. 203 Податкового кодексу; п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст.188, п. 184.7 ст.184, п. 189.1 ст.189, п. 198.5 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України (із змінами та доповненнями) щодо заниження податкових зобов`язань за грудень 2018 р. на суму 382 грн та за лютий 2021 р. на суму ПДВ 293 грн, що призвело до заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту, що сплачується до державного бюджету на загальну суму ПДВ 675 грн, в тому числі: за грудень 2018 р. на суму ПДВ 382 грн, за лютий 2021 р. на суму ПДВ 293 грн; п. 201.10 ст. 201 Податкового Кодексу України» від 02.12.2010 №2755-VI щодо нескладення податкової накладної за 03.02.2021, яка не надається покупцю, але яка підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних за операціями, що підлягають оподаткуванню, відповідно до п. 194.1 ст. 195 Податкового кодексу за основною ставкою з податку на додану вартість в зв`язку із продажем товарів на митній території України на загальну суму обсягу постачання 367,10 грн, сума ПДВ 73,42 грн; порушення п. 49.18.1 ст. 49 та п. 223.2 ст. 223 та п. 222.3.1 п. 222.3 ст. 222 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, в частині неподання декларації з акцизного податку за березень-червень 2021 року та несвоєчасно сплачено узгоджене податкове зобов`язання з акцизного податку в сумі 9 846,44 грн

Тому, на підставі Акта перевірки відповідачем було сформовано оскаржувані ППР.

Надаючи правову оцінку відображеній контролюючим органом в Акті перевірки інформації, суд зазначає таке.

Як зазначалося вище, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством (пункт 44.1 статті 44 ПК України).

Верховний Суд у постанові від 30.08.2019 у справі № 804/17176/14 вказав, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому, в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

При вирішенні податкових спорів суд виходить з презумпції добросовісності платника, яка презюмує економічну виправданість його дій, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, та достовірність відомостей у бухгалтерській та податковій звітності.

Так, під час проведення перевірки фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 було надано до перевірки Книгу обліку доходів і витрат від зайняття підприємницькою діяльністю, книги обліку розрахункових операцій, Z- Звіти, банківські виписки по рахункам та інші первинні документи, що підтверджують отримані доходи за період з 01.01.2018 по 24.06.2021.

Перевіркою правильності визначення загального оподатковуваного доходу, отриманого від провадження діяльності за період з 01.01.2018 по 24.06.2021, встановлено, що згідно звірки обсягів виручки згідно виторгів РРО, даних банківських рахунків та Книги обліку доходів і витрат, з даними платника щодо обсягів загального оподатковуваного доходу, СПД-ФО ОСОБА_1 :

- за 2019р. занижено суми загального оподатковуваного доходу на 11453,72 грн, внаслідок неналежного ведення книги обліку доходів і витрат, а саме зазначення не в повному обсязі доходу- виручки від реалізації товарів за 06.06.2019р., за 12.10.2019р., за 27.11.2019р. та неврахування доходу отриманого на розрахунковий рахунок 07.02.2019р. від ПАТ «Джей Ті Інтернешнл Компані Україна», відображення доходів, отриманих на розрахунковий рахунок від ТзОВ «Парадігм Група», ПАТ «Джей Ті Інтернешнл Компані Україна», разом з ПДВ, та включення в грудні 2019р. вартості наданих послуг ПАТ «Джей Ті Інтернешнл Компані Україна» в сумі 4500 грн кошти за які ще не надійшли;

- за 2020р. завищено суму доходу отриманого від провадження підприємницької діяльності на 5404,77 грн, внаслідок неналежного ведення книги обліку доходів і витрат та відображення доходів, отриманих на розрахунковий рахунок від ПАТ «Джей Ті Інтернешнл Компані Україна» та ТОВ «ФМСД» за послуги разом з ПДВ;

- за 2021р. завищено суму доходу отриманого від провадження підприємницької діяльності на 117198,23 грн внаслідок віднесення до доходу суми умовного продажу товарів.

Порядок оподаткування доходів фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю регулюється ст. 177 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI.

Відповідно до п. 177.2 ст. 177 об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподаткованим доходом (виручка у грошовій або не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи підприємця. Згідно п. 177.4 ст. 177 Податкового Кодексу до переліку витрат, належать документально підтверджені витрати безпосередньо пов`язані з отриманням доходів.

Відповідно п. 44.1 ст. 44 Кодексу, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до ч. 5, ч. 6 п. 6 Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України 16.09.2013р. N481, самозайняті особи заносять до Книги відомості в такому порядку: у графі 5 зазначаються реквізити докумен та, який підтверджує понесені витрати, що безпосередньо пов`язані з отриманим доходом. У графах 6, 7, 8 відображається сума витрат, які документально підтверджені та безпосередньо пов`язані з отриманням доходу за підсумками дня.

Відтак, перевіркою правильності визначення витрат, відображених в декларації про майновий стан і доходи та Розрахунку податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб, отриманих фізичною особою- підприємцем від провадження господарської діяльності за 2018-2021 рр., з даними про суми витрат, визначеними в ході перевірки, які фактично понесені, документально підтверджені та безпосередньо пов`язані з одержанням доходу, встановлено:

- завищення витрат за 2018р. в сумі 320000,00 грн та за 2019р. в сумі 370000,00 грн, внаслідок неправомірного віднесення підприємцем до складу інших витрат- вартості отриманих послуг у сфері інформатизації від ФОН ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

- завищення витрат за 2020р. в загальній сумі 279569,42 грн, внаслідок неправомірного віднесення до складу інших витрат - компенсації комунальних послуг ОСОБА_3 в сумі 148669,42 грн та вартості послуг абонентського обслуговування програмних продуктів для обліку та звітності, операційних систем, наданих ФОП ОСОБА_4 в сумі 130900,00 грн;

- завищення витрат за 2021р. в загальній сумі 124900,66 грн, внаслідок завищення вартості придбаних товарно-матеріальних цінностей, що реалізовані або використані у виробництві продукції на 117198,23 грн та неправомірного віднесення до складу інших витрат-компенсації комунальних послуг ОСОБА_5 в сумі 7702,43 грн.

Для проведення перевірки по господарських взаємовідносинах з ФОП ОСОБА_2 було надано за 2018р. акти здачі-приймання виконаних робіт та товарні чеки на надання послуг у сфері інформатизації на загальну суму 310000,00 грн, за 2019р. акти приймання-передачі послуг на виконання Договору про надання послуг у сфері інформатизації від 07.10.2017 та товарні чеки на надання послуг у сфері інформатизації на загальну суму 370000,00 грн. Товарні чеки оформлені з порушенням вимог п.2 р.ІІ Положення про форму та зміст розрахункових документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016р. №13 із змінами та доповненнями, а саме не зазначено назву та податковий номер суб`єкта господарювання, який видав даний чек.

Договір про надання ФОП ОСОБА_2 послуг від 07.10.2017р., який зазначено в актах, для перевірки не надано.

Разом з тим, витрати за отримані послуги інформатизації було включено ФОП ОСОБА_1 в Книгу обліку доходів і витрат в графу «Інші витрати» на підставі товарних чеків від ФОП ОСОБА_2 за 2018р. на загальну суму 310000,00 грн, за 2019р.- 370000,00 грн та відповідно включено до Декларацій про майновий стан і доходи за 2018р. та 2019р. в складі інших витрат.

Для проведення перевірки по господарських взаємовідносинах з ФОП ОСОБА_4 було надано лише Акти на надання послуг абонентського обслуговування програмних продуктів за 2020р. на загальну суму 130900,00 грн.

Судом встановлено, що договір про надання ФОП ОСОБА_4 послуг обслуговування №11 від 23.01.2020р., який зазначений в актах, для перевірки не надано. Документального підтвердження оплати за послуги також не надано.

Також, витрати за отримані послуги абонентського обслуговування програмних продуктів було включено ФОП ОСОБА_1 в Книгу обліку доходів і витрат в графу «Інші витрати» на підставі Актів від ФОП ОСОБА_4 за 2020р. на загальну суму 130900,00 грн Документальне підтвердження оплати вартості отриманих послуг не надано.

Витрати на компенсацію комунальних послуг ФОП ОСОБА_5 було включено в Книгу обліку доходів і витрат в графу «Інші витрати» на підставі Актів надання послуг за 2020р. в загальній сумі 148669,42 грн та за 2021р. на підставі прибуткової накладної №7122 від 28.02.2021р. в сумі 7702,43 грн, і відповідно, включено до Декларацій про майновий стан і доходи за 2020р. та 2021р. в складі інших витрат відповідно. Документального підтвердження оплати та розрахунку розміру компенсації комунальних послуг для перевірки не надано.

Таким чином, в ході проведення перевірки платнику податків-фізичній особі ОСОБА_1 було надано письмову вимогу від 06.09.2022 про надання переліку документів, що підтверджують господарські відносини з ФОП ОСОБА_2 , з ФОП ОСОБА_4 , стосовно отриманих послуг та з ФО ОСОБА_5 стосовно підтвердження оплати та розрахунку розміру компенсації комунальних послуг.

На виконання вказаної вимоги платником було надано відповідь та надано наступні документи:

- по ФОП ОСОБА_2 - Договір про надання послуг у сфері інформатизації від 07.10.2017 б/н. Згідно Договору про надання послуг у сфері інформатизації від 07.10.2017 б/н. ФОП ОСОБА_1 - «Замовник» з однієї сторони, та ФОП ОСОБА_2 - «Виконавець» з іншої сторони, уклали договір про надання послуг у сфері інформатизації про наступне: Виконавець бере на себе зобов`язання щодо надання наступних послуг у сфері інформатизації; повне оброблення, підготовка та ведення даних з первинних документів «Замовника» із застосуванням програмного забезпечення для систематизації га інформатизації процесів торгівлі: оброблення та зведення даних, у тому числі для цілей бухгалтерського обліку, їх супровід в електронному вигляді; керування та експлуатація комп`ютерної техніки, що належить «Замовнику», або котрою користується Замовник у своїй господарській діяльності без набуття техніки у власність, організація контролю за відображенням на рахунках бухгалтерського обліку всіх господарських операцій замовника; забезпечення раціональної організації обліку й звітності у замовника; - для копіювально-розмножувальної техніки (КРТ): заправка експлутаційно-витратних матеріалів КРТ; заміна вузлів КРТ; підбір нових одиниць КРТ, потрібних Замовнику; навчання користувачів КРТ; інші роботи, пов`язані з КРТ; роботи з обслуговування персональних комп`ютерів (ПК), що потребують дефрагментації жорстких дисків; розробки та організації заходів з резервування та архівування даних; модернізації та налагодження ПК; налагодження операційних систем ПК; заходи з оптимізації роботи ПК; інсталяція програмного забезпечення (ПЗ); надання консультацій співробітникам Замовника з приводу роботи з оргтехнікою та ПК; навчання співробітників Замовника роботі з ПЗ; підбір нового обладнання, комплектуючих або периферійних пристроїв, оргтехніки, підбір необхідного ПЗ;

інші послуги, що стосуються предмету даного договору, та які вправі надати Виконавець.

За надання послуг, Замовник сплачує Виконавцю 500 гривень за 1 годину витраченого часу на виконання умов даного договору. Кількість затраченого часу та вид проведеної роботи зазначається у Акті приймання-нередачі послуг. Надання послуг проводиться за умови попередньої оплати. Термін дії договору з 07.10.2017 по 07.10.2020.

Реєстр наданих до перевірки Актів здачі-приймання виконаних робіт за 2018р. та Актів приймання-передачі послуг на виконання Договору про надання послуг у сфері інформатизації від 07.10.2017р. за 2019р. наведено в додатку 1 до акту перевірки.

Однак, підприємцем ОСОБА_1 в ході проведення перевірки не надано інформацію щодо комп`ютерної техніки, технічних пристроїв, що використовувались в підприємницькій діяльності, оброблених та зведених даних, у тому числі для цілей бухгалтерського обліку.

В наданих для перевірки Актах здачі - приймання виконаних робіт за 2018р. зазначено, що Виконавцем виконані роботи, послуги у сфері інформатизації (оброблення даних, інша діяльність у сфері інформаційних технологій) в повному обсязі відповідно до Договору б/н від 07.10.2017. За даним Актами здачі - приймання виконаних робіт не зазначено конкретні дані про обсяги виконаних робіт (наданих послуг), їх вартості за годину, з яких питань отримано інформаційні послуги та до якої економічної вигоди вони привели.

Отже, надані ФОП ОСОБА_1 у ході перевірки Акти здачі - приймання виконаних робіт, не містять усіх обов`язкових реквізитів, а саме: не зазначено конкретні дані про обсяги виконаних робіт (наданих послуг), їх вартості за годину (що обумовлено договором), з яких питань отримано інформаційні послуги та невідомо до якої економічної вигоди вони привели, тобто вони не відповідають вимогам, передбачених ч. 2 та 3 ст. 9 Закону України №996-XIV від 16.07.1999 «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» (із змінами та доповненнями) та пп. 1.2 та 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88 (із змінами та доповненнями).

Проте наявність самих актів наданих послуг не є достатньою підставою, для того щоб судити про їх реальність. Підприємцем ОСОБА_1 в ході проведення перевірки не надано інформацію щодо комп`ютерної техніки, технічних пристроїв, що використовувались в підприємницькій діяльності, інформації щодо оброблених та зведених даних, у тому числі для цілей бухгалтерського обліку. Первинні документи, які б підтверджували факт оплати за вищезазначені послуги підприємцем також в ході проведення перевірки не надано.

Формальна наявність договору, актів виконаних робіт, рахунків на оплату тощо, за встановлених обставин, не є достатнім та беззаперечним документальним підтвердженням фактичного виконання договірних відносин.

Відтак, встановлені дані і факти, доводять нереальність господарської операції, дозволяють зробити висновки, що укладений між СПД-ФО ОСОБА_1 та СПД ОСОБА_2 договір не опосередковувався реальним виконанням операції, яка становить його предмет.

- по ФОП ОСОБА_4 - Договір №11 про абонентське обслуговування програмних продуктів від 23.01.2020 та Акт звіряння взаєморозрахунків за 2020.

В ході проведення перевірки документів, які б підтверджували оплату вищезазначених послуг СПД ОСОБА_1 не надано. Згідно наданого на вимогу Акту звіряння взаєморозрахунків за 2020 встановлено, що між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_4 станом на 31.12.2020 рахується кредиторська заборгованість в сумі 130900 грн, тобто дані послуги не оплачені.

- по ФОП ОСОБА_5 щодо оплати та розрахунку розміру компенсації комунальних послух первинних документів, які б підтверджували правильність визначення розміру компенсації комунальних послуг та детальний і обгрунтований їх розрахунок не надано.

Документів щодо розрахунку розміру компенсації вищенаведених послуг СПД ОСОБА_1 не надано. Документального підтвердження того, що компенсація послуг ОСОБА_5 СПД ОСОБА_1 дійсно проводилася в ході перевірки також не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні №996-XIV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій с первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних па підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (частина 2 статті 9 Закону України від 16 липня 1999 року №996-XIV).

Разом з тим, відповідні первинні документи повинні містити усі необхідні реквізити, визначені частинами 1, 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», повну інформацію про виконану господарську операцію та виступати носіями достовірних відомостей про таку операцію та її учасників.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена також пп. 1.2 п. 1, пп. 2.1 п. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704. Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Необхідною умовою для цього є факт придбання товарів (робіт, послуг) із метою їх використання в господарській діяльності.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення витрат в податковому обліку мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Отже, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій платник повинен мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та, які сукупно з встановленими обставинами справи, зокрема і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником витрат для податкового обліку.

На підставі вищенаведеного, в порушення п. 44.1 ст. 44, п. 177.2, пп. 177.4.1, пп. 177.4.4, пп. 177.4.5 п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, ФОП ОСОБА_1 завищено валові витрати за 2018 на суму 320000 грн, за 2019 на суму 370000 грн, за 2020 на суму 279569,42 грн та за 2021 на суму 124900,66 грн.

Крім того, перевіркою правильності визначення бази оподаткування та повноти нарахування військового збору з доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності встановлено, що СГД ОСОБА_1 внаслідок порушень зазначених у вище занижено суму чистого оподатковуваного доходу та відповідно базу оподаткування військовим збором за 2018 на 320000 грн, за 2019 на 381453,72 грн за 2020 на 274164,65 грн та за 2021 на 7702,43 грн, чим порушено пп. 162.1.1 п. 162.1 ст. 162, пп. 163.1.1 пп. 163.1 ст. 163, пп. 164.1.3. п. 164.1 ст. 164, п. 1.2, п. 1.6 пункту 161 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, внаслідок чого СГД ОСОБА_1 не нараховано та не сплачено до бюджету військового збору на загальну суму 14749,81 грн, в т.ч.: за 2018р. на 4800,00 грн, за 2019р. на 5721,81 грн, за 2020р. на 4112,47 грн та за 2021р. на 115,53 грн.

Об`єктом оподаткування військовим збором с доходи, визначені статтею 163 Податкового кодексу України (підпункт 1.2 пункт 161 підрозділу 10 розділу XX 1ІКУ), зокрема, загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Відповідно до пп. 164.1.3 п. 164.1 ст. 164 Податкового кодексу України базою оподаткування у фізичної особи с дохід, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із статтею 177 ПКУ.

Об`єктом оподаткування фізичної особи - підприємця є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та пегрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця (пункт 177.2 статті 177 ПКУ).

Ставка збору складає 1,5 % об`єкта оподаткування, (підпункт 1.3 пункт 161 підрозділу 10 розділу XX ПКУ).

Згідно з абзацом «а» пункту 176.1 статті 176 ПКУ платники - фізичні особи зобов`язані вести облік доходів і витрат в обсягах, необхідних для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу.

Відповідно до п. 177.10 ст. 177 Кодексу фізичні особи-підприємці зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат (далі - Книга), у якій за підсумком робочого дня, протягом якого отримано дохід, па підставі первинних документів здійснюються записи про отримані доходи та документально підтверджені витрати.

Перевіркою правильності визначення бази оподаткування та повноти нарахування військового збору з доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності встановлено, що СГД ОСОБА_1 внаслідок порушень зазначених у пп.3.1.2 Акту занижено суму чистого оподатковуваного доходу та відповідно базу оподаткування військовим збором за 2018р. на 320000 грн, за 2019р. на 381453,72 грн, за 2020р. на 274164,65 грн та за 2021р. на 7702.43 грн, чим порушено пп. 162.1.1 п. 162.1 ст. 162, пп. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163, пгі. 164.1.3. п. 164.1 ст. 164, п. 1.2, п.1.6 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, внаслідок чого СГД ОСОБА_1 не нараховано та не сплачено до бюджету військового збору на загальну суму 14749,81 грн, в т.ч.: за 2018р. на 4800,00 грн, за 2019р. на 5721,81 грн, за 2020р. на 4112,47 грн та за 2021р. на 115,53 грн.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що ГУ ДПС у Волинській області правомірно сформовано податкові повідомлення-рішення від 17.10.2022 року №; від 17.10.2022 року №; від 17.10.2022 року №; від 18.10.2022 року №; від 18.10.2022 року №.

Згідно з частинами першою-третьою статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Приписами частини другої статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу своїх дій на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України та зважаючи на доводи адміністративного позову, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог та у задоволенні яких слід відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись статтями 243 - 246, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ф.А. Волдінер