Справа № 160/8228/23
Суддя: Парфьонов Д. О.
Дата ухвалення: 2023-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 160/8228/23
№ 2-а/183/71/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2023 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Парфьонова Д. О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про:

- визнання протиправною та скасування постанови Державної служби України з безпеки на транспорті від 31 січня 2023 року серії АА за № 00004387 «Про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України», -

в с т а н о в и в:

19 квітня 2023 року позивач звернувся до Дніпровського окружного адміністративного суду з вищевказаним позовом.

Ухвалою судді Дніпровського окружного адміністративного суду від 24 січня 2022 року адміністративну справу передано за предметною юрисдикцією до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

25 травня 2023 року адміністративна справа надійшла на адресу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 травня 2023 року головуючим суддею у справі визначено суддю Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Парфьонов Д. О.

Ухвалою судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2023 року справу прийнято до провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що 11 квітня 2023 року ним у додатку «Дія» отримано повідомлення про відкриття виконавчого провадження № 71486780 про стягнення з позивача - ОСОБА_1 штрафу в сумі 68 000,00 грн на підставі постанови Державної служби України з безпеки на транспорті від 31 січня 2023 року серії АА № 00004387. Зі змісту електронного виконавчого провадження вбачається, що постанова Державної служби України з безпеки на транспорті від 31 січня 2023 року серії АА № 00004387 винесена відносно транспортного засобу марки «MAN», модель TGX 26.440, реєстраційний № НОМЕР_1 за порушення п. 22.5 Правил дорожнього руху України та ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з перевищенням загальної маси транспортного засобу на 23,75% (9.5 т), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 т.

Позивач не погоджується зі спірною постановою та вважає, що відповідачем не враховано, що транспортний засіб марки «MAN», модель TGX 26.440, реєстраційний № НОМЕР_1 , відносно якого винесено спірну постанову, на момент вчинення події належав на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Лідерпартс», ідентифікаційний код 41820452, що підтверджується свідоцтвом серії НОМЕР_2 . Відповідальність за порушення вимог законодавства сфері автомобільного транспорту під час перевезення вантажів несе саме перевізник, а не власник транспортних засобів у випадку, коли власники не використовують транспортний засіб, а у відповідності до статті 1 Правил дорожнього руху України лише володіють майновими правами на транспортний засіб. поняття «власник транспортного засобу» та «автомобільний перевізник» не є тотожними, оскільки автомобільним перевізником є користувач транспортного засобу, а не власник транспортного засобу.

17 січня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «З іноземними інвестиціями «Лідерпартс», як орендодавцем, та Приватним підприємством «Компанія Лінк», як орендарем, укладено договір оренди транспортного засобу з екіпажем відповідно до якого (п. 1) орендодавець передав з зобов`язанням забезпечити власними силами керування та технічну експлуатацію, а оренда прийняв у тимчасове платне користування спеціалізований вантажний сідловий тягач - Е, марки MAN, модель TGX 26.440, 2009 року випуску, білого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , зі спеціалізованим напівпричепом-платформою-Е, марки TUR 40-3, 2020 року випуску, синього кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , з зобов`язанням здійснювати оплату за транспортний засіб. Пунктом 5 договору визначена мета оренди - використання для провадження господарської діяльності та обслуговуючий транспортні засоби персонал - ОСОБА_2 . Приписами п. 6 договору визначено строки, розмір та порядок оплати орендної плати. Відповідно до п. 27 договору визначено, що він набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє впродовж 2 років з моменту набрання ним чинності, тобто до 17 січня 2024 року. Факт приймання-передачі транспортних засобів підтверджується актом приймання-передачі від 17 січня 2022 року. Відповідно до свідоцтв про реєстрацію, транспортний засіб та напівпричіп є приватною власністю юридичної особи - ТОВ «З II «ЛІДЕРПАРТС»», код 41820452, посадовою особою якої є ОСОБА_1 - позивач у справі та директор вказаної юридичної особи, а тому власник мав законне право передавати керування цими транспортними засобами іншій особі. Належність транспортного засобу жодним чином не зробило юридичну особу (власника транспортного засобу) або посадову особу власника транспортного засобу учасником правовідносин, які витікають з договору перевезення вантажу, укладеного згідно товарно-транспортної накладної № 12/12/22 від 12 грудня 2022 року. Власник - Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Лідерпарст» та посадова особа власника транспортного засобу - директор Товариства, позивач за даним позовом та боржник у виконавчому провадженні про стягнення штрафу, за порушення транспортним засобом п. 22.5 Правил дорожнього руху України та ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - ОСОБА_1 не є перевізником у розумінні положень Закону України «Про автомобільний транспорт», а тому, в силу вимог ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», не може бути притягнутий до адміністративно-господарської відповідальності, оскільки не є суб`єктом будь-яких порушень, в свою чергу, відповідач діяв без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття оскаржуваного рішення.

Крім того, відповідачем не направлялась спірна постанова позивачу та виклик на засідання, на якому вирішувалось питання винесення оскаржуваної постанови, а відтак, позивач та власник транспортного засобу не могли надати документи на підтвердження відсутності власної вини. Оскаржувана постанова складена за наслідками розгляду документів, що винесені в автоматичному режимі без зупинення водія транспортного засобу, тобто ні перевізник - ПП «Компанія Лінк», ні власник транспортного засобу не могли надати відповідачу власні заперечення та/або докази відсутності вини у вчиненні адміністративного правопорушення та дізнатись про наявність такого порушення до моменту отримання відповідного повідомлення з додатку «Дія» та банківської установи про арешт коштів позивача.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, згідно з яким просить відмовити у задоволенні позову. Вказує, що розглянувши відомості з матеріалів інформаційного файлу, створених системою за допомогою технічних засобів WIM 7, WAGA-WIM35, зав. №1, як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови АА № 00004387 від 31 січня 2023 року, старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченком Владиславом Олеговичем, складено постанову серія АА № 00004387 від 31 січня 2023 року, згідно з якою встановлено, що 12 грудня 2022 року о 11 год 51 хв, за адресою М-22, км 74+810, Полтавська область, зафіксовано транспортний засіб MAN TGX 26.440, д.н.з. НОМЕР_1 із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 23.75% (9.5 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132 КУпАП. Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174 (надалі - Порядок № 1174). Закріплений в законодавстві та реалізований на практиці механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі унеможливлює механічне втручання в роботу системи, а також унеможливлює наявність корупційної складової. Варто зазначити, що ряд відомостей, які враховуються під час розгляду справи про адміністративне правопорушення надаються з Єдиного державного реєстру транспортних засобів, ведення якого здійснюється уповноваженими посадовими особами Головного сервісного центру МВС.

У разі якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частинами другою, третьою статті 132-1 КУпАП, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлюють відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або вантажовідправника. Внесення до ЄДРТЗ інформації про об`єкти обліку здійснюється в разі, зокрема, державної реєстрації транспортного засобу; перереєстрації транспортного засобу; зняття з обліку транспортного засобу; внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу; передачі права користування та/або розпорядження транспортним засобом іншій особі з видачею тимчасового реєстраційного талона. Належний користувач - фізична особа, яка на законних підставах користується транспортним засобом, що їй не належить, а також керівник юридичної особи (особа, яка виконує повноваження керівника юридичної особи) або працівник, визначений керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу, які в разі внесення щодо них відомостей до Реєстру несуть відповідно до статті 14-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису). Низка відомостей, які обов`язково опрацьовуються під час винесення постанови про адміністративне правопорушення стосуються особи, за якою зареєстровано транспортний засіб. Пунктами 30, 31 та 32 Порядку № 1145 внесення відомостей про належного користувача, визначено порядок внесення відомостей про належного користувача, який користується транспортним засобом на підставі договору оренди (найму, позички). Саме зазначені відомості надаються уповноваженій посадовій особі Відповідача на її запит при розгляді нею справи про адміністративне правопорушення. За відсутності відомостей про належного користувача у ЄДРТЗ, уповноваженій посадовій особі Відповідача, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, надаються відомості про особу за якою зареєстрований транспортний засіб. Невнесення відомостей до ЄДРТЗ щодо належного користувача транспортного засобу, незалежно від підстав такого невнесення викликає автоматичне визначення відповідальною особою за вчинення адміністративних правопорушень саме особу, за якою зареєстрований транспортний засіб або ж керівника юридичної особи, за якою він зареєстрований (позивача). Внесення відомостей до Єдиного державного реєстру транспортних засобів щодо належного користувача транспортного засобу є виключно правом особи, уповноваженої на подання відповідної заяви в порядку, передбаченому Порядком внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

Позивач згідно відомостей Єдиного державного реєстру транспортних засобів на час прийняття постанов обліковується, як належний користувач транспортного засобу на час вчинення адміністративного правопорушення та розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також те, що інші особи не звертались до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, встановлює, що ОСОБА_1 є належним користувачем транспортного засобу. Позивач мав можливість запропонувати директору або власнику ПП «Компанія Лінк» для належного оформлення обліку орендованого ТЗ в ЄДРТЗ та отримати тимчасовий реєстраційний талон на період дії договору оренди автомобіля, або звернутися до відповідача із відповідними документами для звільнення його від адміністративної відповідальності (інформація міститься у відкритих джерелах). При цьому невнесення відомостей до Реєстру щодо належного користувача транспортного засобу, незалежно від підстав такого невнесення викликає автоматичне визначення відповідальною особою за вчинення адміністративних правопорушень саме особу, за якою зареєстрований транспортний засіб або ж керівника юридичної особи, за якою він зареєстрований. Отже, відповідачем правильно визначено належного користувача, для винесення останньому оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення.

Згідно з п. 3 Інструкції № 512, під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу та встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Державної служби України з безпеки на транспорті, уповноважена посадова особа виносить сформовану системою в автоматичному режимі постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/ перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції. Правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МІУ від 27 вересня 2021 року № 512 (далі - Інструкція № 512). Інструкцією № 512 затверджено лише форму, а не вимоги до змісту постанови. Дана форма визначає перелік інформаційних даних, які можуть міститися в постанові, в залежності від обставин вчинення порушення. Постанова, винесені відносно ОСОБА_1 , в повній мірі відповідають формі, затвердженій Додатком 1 Інструкції № 512, містить всі обов`язкові реквізити та дані, розрахунки, виконані відповідно до діючого законодавства з урахуванням похибки. Нормами законодавства не передбачено складання протоколів, якщо правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі.

Вказує, що згідно з п. 3 Інструкції № 512, під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу та встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Державної служби України з безпеки на транспорті, уповноважена посадова особа виносить сформовану системою в автоматичному режимі постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції. Постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 1322 КУпАП, набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення. Згідно з п. 8 Інструкції № 512 днем отримання постанови є дата, зазначена в поштовому повідомленні про вручення її особі, зазначеній у частині першій статті 14-3 КУпАП, або повнолітньому члену сім`ї такої особи. Якщо особа, зазначена у частині першій статті 14-3 КУпАП, відмовляється від отримання постанови, днем отримання постанови є день проставлення в поштовому повідомленні відмітки про відмову в її отриманні. У разі невручення постанови адресату за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів або Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, днем отримання адміністративної постанови вважається день повернення поштового відправлення з позначкою про невручення до Державної служби України з безпеки на транспорті. Постанова набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення. Інформація про дату набрання постановою законної сили вноситься автоматично засобами системи до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху на підставі даних, що містяться в поштовому повідомленні про вручення адресату постанови або про відмову в її отриманні, яке надійшло від національного оператора поштового зв`язку, або дати повернення до Державної служби України з безпеки на транспорті поштового відправлення з позначкою про його невручення.

Постанова серії АА № 00004387 від 31 січня 2023 року відправлена рекомендованим повідомленням про вручення на адресу позивача ( АДРЕСА_1 ) та повернута за закінченням строку зберігання. Позивач був належним чином повідомлений про винесення постанови АА № 00004387 від 31 січня 2023 року та про притягнення до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 34 000,00 гривень.

Вирішуючи справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , транспортний засіб марки «MAN», модель TGX 26.440, тип спеціалізований вантажний-спеціалізований сідловий тягач-Е, 2009 року випуску, колір білий, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з 01 серпня 2019 року належить на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю «З іноземними інвестиціями «ЛІДЕРПАРТС» /а.с.8/.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , транспортний засіб марки TUR, модель 4D-3, тип спеціалізований / напівпричіп - спеціалізований / н-пр-платформа-Е, колір синій, реєстраційний номер НОМЕР_5 , з 19 червня 2020 року належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «З іноземними інвестиціями «ЛІДЕРПАРТС» /а.с.9/.

17 січня 2022 року ТОВ «З ІІ «ЛІДЕРПАРТС» в особі директора Шабаєва С. С., як орендодавцем з однієї сторони та ПП «КОМПАНІЯ ЛІНК», як орендарем з іншої, укладено договір оренди транспортного засобу з екіпажем /а.с.10-11/ відповідно до якого (п. 1) орендодавець зобов`язується передати орендарю у тимчасове платне користування спеціалізований вантажний сідловий тягач - Е, марки MAN, модель TGX 26.440, 2009 року випуску, білого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , зі спеціалізованим напівпричепом-платформою-Е, марки TUR 40-3, 2020 року випуску, синього кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , а також зобов`язується забезпечити своїми силами його керування та технічну експлуатацію, а орендар зобов`язується сплачувати орендодавцю орендну плату. Пунктом 5 договору визначена мета оренди - використання для провадження господарської діяльності та обслуговуючий транспортні засоби персонал - ОСОБА_2 . Приписами п. 6 договору визначено строки, розмір та порядок оплати орендної плати. За п. 8 договору строк оренди складає 2 роки. Передача орендарю транспортного засобу з екіпажем оформлюється актом приймання передачі. Відповідно до п. 27 договору визначено, що він набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє впродовж 1 календарного року з моменту набрання ним чинності. Факт приймання-передачі транспортних засобів підтверджується актом приймання-передачі від 17 січня 2022 року /а.с.12/.

12 грудня 2022 року ПП «КОМПАНІЯ ЛІНК» видано товарно-транспортну накладну № 12/12/22 /а.с.13/ щодо автомобіля марки MAN, модель TGX 26.440, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зі спеціалізованим напівпричепом-платформою-Е, марки TUR 40-3, реєстраційний номер НОМЕР_5 щодо перевезення товару замовником ПП «НОВА». Пункт навантаження: Кременчугський НПЗ, м. Кременчук пункт розвантаження м. Дніпро. Дат перевезення ТТН не містить.

Постановою старшого державного інспектора відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, ОСОБА_3 , по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА № 00004387 від 31 січня 2023 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34 000,00 грн. Зі змісту постанови вбачається, що службова особа відповідача, розглянувши відомості з матеріалів інформаційного файлу, створеного системою за допомогою технічних засобів WIM 7, WAGA-WIM35, зав. № 1, установила, що 12 грудня 2022 року о 11 год 51 хв, за адресою М-22, км 74+810, Полтавська область автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб марки MAN моделі TGX 26.440, державний номерний знак транспортного засобу НОМЕР_1 , відповідальна особа - ОСОБА_1 , допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 23,75% (9,5 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон,відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. При винесенні постанови службова особа відповідача керувалась положеннями статтями 14-3, 229, 279-5-279-8 і 284 КУпАП. Постанова містить інформацію про технічний засіб, яким в автоматичному режимі зафіксовано правопорушення: WIM 7, WAGA-WIM35, зав. № 1. Серія, номер свідоцтва про повірку технічного засобу та строк його дії: UA.TR.113-0619/04F21/1 від 17 червня 2022 року. Також, в постанові зазначено результати автоматичної фіксації транспортного засобу в момент учинення адміністративного правопорушення: виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу загальна маса - 49500 кг; фактичні зафіксовані параметри ТЗ: кількість вісей - 6 шт.; спарені колеса - 2 вісь; 4 вісь; 5 вісь; 6 вісь; відстань між вісями 1-2: 2920 мм, 2-3: 1360 мм, 3-4: 13330 мм, 4-5: 1300 мм; 5-6: 1310 мм; навантаження на вісь 1 - 5850 кг, 2 - 11800 кг, 3 - 8800 кг, 4 - 9400 кг, 5 - 9300 кг; 6 - 9850 кг; загальна маса - 55000 кг. Вказано посилання в Інтернеті на вебсайт, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом (за наявності) транспортного засобу в момент учинення правопорушення та постановою в електронній формі: https://wim.dsbt.gov.Ua/r/a/AA00004387/ та відповідний Ідентифікатор доступу. В постанові наведена формула розрахунку % перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами з урахуванням похибки пристрою.

Судом досліджено посилання на докази, вказані в постанові та за яким міститься п`ять знімків: фронтальне фото з номером транспортного засобу НОМЕР_1 та фарами, збільшене фото переднього номерного знака автотранспортного засобу НОМЕР_1 збільшене фото переднього номерного знака автотранспортного засобу НОМЕР_5 , фото тильної сторони транспортного засобу з номером НОМЕР_5 , та загальне фото з бокового ракурсу, на якому видно транспортний засіб загалом, з якого вбачається, що транспортний засіб рухається у складі автопоїзду разом з напівпричепом зі встановленими на них будівельними транспортними засобами та відео проїзду транспортного засобу з напівпричепом ділянки дороги.

Також досліджено судом і сертифікат відповідності, виданий ТОВ «ТЕЛЕКОМ УКРАИНА» на прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі, WAGA-WIM35, зав. № 1. Серія, номер свідоцтва про повірку технічного засобу та строк його дії: UA.TR.113, сертифікат перевірки типу, виданий ТОВ «ТЕЛЕКОМ УКРАИНА» виданий 13 квітня 2021 року, дійсний до 12 квітня 2031 року на прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі, WAGA-WIM35, зав. № 1.

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 07 квітня 2023 року ВП № 71486780 відкрито виконавче провадження з виконання постанови № 00004387 виданого 31 січня 2023 року про стягнення з ОСОБА_1 , на користь держави штрафу в розмірі 68000,00 грн /а.с.14/.

Вирішуючи позов суд виходить з таких норм законодавства.

Відповідач, просячи відмовити в задоволенні позову наголошує, окрім іншого, на тому, що позивач отримав постанову у порядку, встановленому законом та надає докази повідомлення позивача про винесення постанови. Відтак, суд досліджує питання щодо строків звернення до суду.

Позивач у позовній заяві вказав, що копію спірної постанови ним не отримано та він дізнався про її наявність 11 квітня 2023 року з додатку «Дія».

Відповідач указує, що оскаржувану постанову 31 січня 2023 року направлено відповідачем на адресу позивача ( АДРЕСА_2 ) в порядку ст. 279-1 КУпАП листом за номером відправлення 608. На підтвердження цього відповідачем надано рекомендоване поштове повідомлення про вручення поштового відправлення, копію поштового конверту з відміткою поштового відділення про причину повернення. Так, убачається, що поштовий конверт повернуто відправнику з відміткою пошти про причини повернення за закінченням терміну зберігання. Судом здійснено перевірку трекінгу поштових відправлень Інтернет сайту «Укрпошта», з якого вбачається, що за номером 608 відправлення направлене 03 лютого 2023 року, вручене відправнику (повернуто) 10 березня 2023 року.

Згідно із частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду встановленого цим Кодексом або іншими Законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 3 ст. 122 КАС України).

Частиною першою статті 118 КАС України передбачено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Під строком звернення до адміністративного суду розуміється строк, протягом якого особа має право звернутися з адміністративним позовом і розраховувати на одержання судового захисту. Дотримання цього строку є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин, запобігає зловживанням, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності та неостаточності у відносинах.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.

Так, відповідно до частини другої вказаної статті позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів із дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Строки на оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності також визначені статтею 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до указаної статті скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів із дня винесення постанови, а щодо постанов у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів із дня набрання постановою законної сили. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Частиною другою статті 291 КУпАП передбачено, що постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

За абз. 4-7 ст. 279-5 КУпАП Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Постанова про накладення адміністративного стягнення надсилається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом трьох днів з дня її винесення рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця реєстрації (проживання) фізичної особи (місцезнаходження юридичної особи). Днем отримання постанови є дата, зазначена в поштовому повідомленні про вручення її особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, або повнолітньому члену сім`ї такої особи. У разі якщо особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відмовляється від отримання постанови, днем отримання постанови є день проставлення в поштовому повідомленні відмітки про відмову від її отримання. У разі невручення постанови адресату за зазначеною в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань або Єдиному державному демографічному реєстрі адресою днем отримання постанови вважається день повернення поштового відправлення з позначкою про невручення до органу (підрозділу), уповноважена посадова особа якого винесла відповідну постанову.

Суд ураховує, що відповідачем надано докази повернення поштового конверту, яким здійснювалося відправлення документів на адресу позивача 10 березня 2023 року та подання позову позивачем 19 квітня 2023 року. Однак, суд ураховує і те, що оскаржувана постанова винесена 31 січня 2023 року, поштова кореспонденція, копія якої надана суду не містить опису вкладення, що позбавляє суд можливості визначитися з тим, які саме документи надсилалися позивачу, крім того, поштове повідомлення повернуте з відміткою про закінчення терміну зберігання, що не вказує на належне повідомлення особи про наявність оскаржуваної постанови в розумінні вимог КАС України. Інших доказів обізнаності позивача про наявність постанови суду не надано.

При цьому, суд ураховує правовий висновок, викладений в Постанові Верховного Суду від 29 вересня 2022 року у справі № 500/1912/22, згідно з яким застосовуючи процесуальні норми, потрібно уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, установлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства є неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Доказів того, що позивач, проявляючи розумну обачність міг би дізнатися про існування вказаної постанови раніше, за вказану ним дату з інших джерел суду також не надано. Відтак суд приходить до висновку, що строк звернення до адміністративного суду не пропущений.

Щодо правомірності прийняття постанови суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законом України Про дорожній рух, Правилами дорожнього руху України, Законом України Про автомобільних транспорт.

Відповідно до Закону України «Про автомобільний транспорт», постанови Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2014 року № 442 Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади, положення про Державну службу України з безпеки на транспорті саме на Державну службу України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеку) покладені повноваження щодо реалізації державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, зокрема з метою забезпечення виконання покладених на неї законодавством завдань щодо здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Положеннями п. 1.10 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР) визначено, що габаритно-ваговий контроль - це перевірка габаритних і вагових параметрів транспортного засобу (в тому числі механічного транспортного засобу), причепу і вантажу на предмет відповідності встановленим нормам щодо габаритів (ширина, висота від поверхні дороги, довжина транспортного засобу) та щодо навантаження (фактична маса, осьове навантаження), яка проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю.

Відповідно до ч. 2 ст. 132-1 КУпАП відповідальність настає за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Також за пунктами 1.10 ПДР України:

- дозволена максимальна маса - маса спорядженого транспортного засобу з вантажем, водієм і пасажирами, що встановлена технічною характеристикою транспортного засобу як максимально допустима;

- дозволена максимальна маса автопоїзда - це сума дозволеної максимально допустимої маси кожного транспортного засобу, що входить до складу автопоїзда. При цьому, дозволене максимальне навантаження на вісь - максимальне навантаження на вісь транспортного засобу, зазначене у підпункті в пункту 22.5 цих Правил; дозволені максимальні розміри - максимальні розміри транспортного засобу, зазначені у підпункті а пункту 22.5 цих Правил (вказані абзаци пункту 1.10 діють до 31 грудня 2023 року).

Зі змісту підпунктів б) та в) пункту 22.5 ПДР України вбачається, що допускається рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли їх параметри не перевищують, окрім іншого, для доріг державного значення: б) фактичну масу (тонн): вантажні автомобілі: двовісний автомобіль 18; трьохвісний автомобіль 25 (2Для трьохвісних автомобілів, якщо ведуча вісь обладнана здвоєними колесами та максимальне навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тонни - 26); чотирьохвісний автомобіль 32; чотирьохвісний автомобіль з двома рульовими вісями та ведучими вісями, оснащеними спареними колесами 38; Комбіновані транспортні засоби: двовісний автомобіль (тягач) з двовісним напівпричепом 36; двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом 40; трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом 40; двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 42; трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 44; Автопоїзди: двовісний або трьохвісний автомобіль з двовісним або трьохвісним причепом 40; в) навантаження на вісь (тонн): на одинарну вісь 11,5; на здвоєні осі, якщо відстань між осями: менш як 1 метр 11,5; від 1 до 1,3 метра 16; від 1,3 до 1,8 метра при неспарених колесах 18; від 1,3 до 1,8 метра при спарених колесах, за умови, що навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тонни 19; від 1,3 до 1,8 метра чотирьохвісних автомобілів, ведучі вісі яких оснащені спареними колесами, за умови, що навантаження на кожну ведучу вісь не перевищує 11,5 тонни 23; від 1,8 до 2,5 метра для причепів та напівпричепів 20; на строєні осі, в тому числі транспортних засобів спеціалізованого призначення (контейнеровозів), що здійснюють перевезення одного або більше контейнерів, якщо відстань між осями: 1,3 метра або менше 21; понад 1,3 до 1,4 метра 24.

Також, п. 22.5 ПДР України встановлює, що рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. № 30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами». У період воєнного стану в Україні та протягом трьох місяців з дня його припинення або скасування вимоги абзаців першого та другого цього пункту не поширюються на транспортні засоби, які здійснюють перевезення вантажів з метою їх використання для забезпечення обороноздатності держави за рішенням військового командування, в інтересах якого здійснюється таке перевезення.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами», транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (п.2). Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Дозвіл оформлюється уповноваженим підрозділом Національної поліції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, електромереж, електрифікації, електрозв`язку, в яких визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів. (п.4).

Частиною 1 ст. 132-1 КУпАП передбачено відповідальність, зокрема, за порушення правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Згідно з п. 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Дійсно, згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Водночас, за ч. 1 ст. 77, ч. 1 ст. 78 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Оскільки позивачем, відповідно до змісту адміністративного позову, не оскаржувалося встановлене відповідачем перевищення загальної маси транспортного засобу на 23,75 %, а наданими доказами не спростовано факту перевищення вагових параметрів, вказаних в оскаржуваній постанові, доказів наявності відповідного дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні щодо транспортного засобу, вказаного в оскаржуваній постанові, суду не надано,- суд вважає встановленим факт вчинення адміністративного правопорушення під час руху транспортного засобу марки MAN, модель TGX 26.440, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зі спеціалізованим напівпричепом-платформою-Е, марки TUR 40-3, реєстраційний номер НОМЕР_5 дорогою державного значення, про яке вказано в оскаржуваній постанові.

При цьому, позивач, звертаючись до суду основним аргументом неправомірності постанови зазначає, що його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності через те, що транспортний засіб належить юридичній особі та передано в користування іншій юридичній особі.

З приводу цього суд ураховує таке.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 року № 1174 «Деякі питання фіксації порушень законодавства про автомобільний транспорт» (надалі - Порядок № 1174).

Так, згідно пункту 2 Порядку № 1174, система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (надалі - система) - взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційно-телекомунікаційної системи. Відповідно до пункту 7 Порядку № 1174, фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах. Положеннями пункту 12 Порядку № 1174 врегульовано, що автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу;фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/ або заднього державного номерного знаку транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно- телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи. Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих (пункт 14 Порядку фіксації адміністративних правопорушень).

Згідно з пунктом 15 Порядку № 1174, метадані повинні містити дані про: засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки); місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати); найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/ або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 «Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку», повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за осями транспортного засобу (номер осі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на осі); фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знаку транспортного засобу, фотографія державного номерного знаку причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знаку; відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності). Під час передачі інформаційних файлів та метаданих проводиться їх автоматизована перевірка в інформаційно-телекомунікаційної системі на цілісність та походження даних (пункт 10 Порядку №1174). Посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли (п. 16 Порядку №1174).

Відтак, здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному транспорті здійснюється за допомогою встановлених на автомобільних дорогах автоматичних пунктів - комплексів технічних засобів, що здатні в автоматичному режимі, вимірювати загальну масу транспортного засобу; визначати кількості осей транспортного засобу; вимірювати навантаження, що припадають на кожну вісь транспортного засобу тощо. У подальшому така інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих, які містять інформацію про засоби вимірювальної техніки, місце фіксації, найменування автомобільної дороги, дату і час фіксації здійснення вимірювання тощо, фотографії транспортного засобу, відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт. При цьому, система забезпечує автоматизоване формування проекту постанови про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою автоматичних пунктів, відповідно до законодавства.

Тобто, суть процесу автофіксації правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті полягає у забезпеченні прозорості фіксації порушень, зменшення участі посадових осіб у вказаному процесі, що спрямовано на об`єктивну оцінку обставин та фактів вчинення правопорушення. Наголошуємо, що посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли, тобто упорядковану сукупність відомостей: про транспортний засіб; відповідальну особу, визначену статтею 14-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення; наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та метаданих, сформованих автоматичним пунктом (пункти 2, 16 Порядку №1174).

Закріплений в законодавстві та реалізований на практиці механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі унеможливлює механічне втручання в роботу системи, а також унеможливлює наявність корупційної складової. Варто зазначити, що ряд відомостей, які враховуються під час розгляду справи про адміністративне правопорушення надаються з Єдиного державного реєстру транспортних засобів, ведення якого здійснюється уповноваженими посадовими особами Головного сервісного центру МВС.

У відповідності до ст. 14-3 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи. Відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, у випадках, передбачених статтею 279-7 цього Кодексу.

За абз. 1-3 ст. 179-5 КУпАП, у разі якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлюють відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або вантажовідправника. За запитом уповноваженої на те посадової особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті (у тому числі за умови ідентифікації такої посадової особи за допомогою кваліфікованого електронного підпису), відповідні органи (підрозділи) Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України зобов`язані надавати відомості про належного користувача транспортного засобу, фізичну особу, керівника юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, особу, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи, з обов`язковим дотриманням Закону України «Про захист персональних даних». За запитом уповноваженої на те посадової особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті (у тому числі за умови ідентифікації такої посадової особи за допомогою кваліфікованого електронного підпису), відповідні органи державної влади або місцевого самоврядування, їх посадові (службові) особи зобов`язані надати відомості про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи вантажовідправника.

Згідно з пунктом 3 Розділу II Порядку ведення Єдиного державного реєстру транспортних засобів (надалі - ЄДРТЗ), затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 листопада 2020 року № 779 (надалі - Порядок 779), до ЄДРТЗ вноситься інформація про транспортні засоби, що використовуються на вулично-дорожній мережі загального користування і підлягають державній або відомчій реєстрації, відомості про їх власників (співвласників), належних користувачів, закріплені номерні знаки та реєстраційні документи на такі транспортні засоби (далі - об`єкти обліку).

У відповідності до пункту 4 Розділу II Порядку 779, внесення до ЄДРТЗ інформації про об`єкти обліку здійснюється в разі, зокрема, державної реєстрації транспортного засобу; перереєстрації транспортного засобу; зняття з обліку транспортного засобу; внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу; передачі права користування та/або розпорядження транспортним засобом іншій особі з видачою тимчасового реєстраційного талона.

За п. 8 Розділу ІІ Порядку 779, унесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до ЄДРТЗ здійснюється відповідно до Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 листопада 2018 року № 1197.

При цьому, вказаний Порядок № 1197 втратив чинність 13 січня 2023 року на підставі Постанови КМ № 1145 від 08 жовтня 2022 року, якою затверджено Порядок внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

Так, пунктом 1 Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до ЄДРТЗ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 2018 року № 1145 (надалі - Порядок 1145) визначено, що цей Порядок визначає процедуру внесення до ЄДРТЗ відомостей про належного користувача транспортного засобу (далі - належний користувач) для автоматизованого обліку. Відповідно до підпункту 4 пункту 2 Порядку 1145, належний користувач - фізична особа, яка на законних підставах користується транспортним засобом, що їй не належить, а також керівник юридичної особи (особа, яка виконує повноваження керівника юридичної особи) або працівник, визначений керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу, які в разі внесення щодо них відомостей до Реєстру несуть відповідно до статті 14-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Водночас, на момент вчинення правопорушення (21 грудня 2022 року) діяв, вказаний вище, Порядок внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 листопада 2018 року № 1197. Відповідно до п. 3 якого було передбачено, що належним користувачем є фізична особа, яка на законних підставах користується транспортним засобом, що їй не належить, а також керівник юридичної особи - лізингоодержувача (особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи - лізингоодержувача) або працівник, визначений керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, які в разі внесення щодо них відомостей до Реєстру, відповідно до статті 14-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення несуть відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису). Підставами для внесення до Реєстру відомостей про належного користувача є:1) визначення належного користувача безпосередньо власником транспортного засобу у зв`язку з передачею фізичній особі транспортного засобу в користування; 2) визначення керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, свого працівника належним користувачем; 3) оформлення на фізичну особу нотаріально посвідченої довіреності на право користування транспортним засобом; 4) користування фізичною особою транспортним засобом на підставі договору оренди (найму, позички); 5) користування фізичною або юридичною особою транспортним засобом на підставі договору фінансового або оперативного лізингу; 6) оформлення на фізичну особу, щодо якої вносяться відомості як про належного користувача, тимчасового реєстраційного талона. (п. 3 Порядку № 1197).

Відповідно до п. 5 Порядку 1197, відомості про належного користувача до Реєстру вносяться через: 1) територіальні органи з надання сервісних послуг МВС (далі - сервісні центри МВС); 2) веб-додаток, розміщений на офіційному веб-сайті Головного сервісного центру МВС; 3) Єдиний державний вебпортал електронних послуг.

За п. 13 Порядку 1197, у разі коли в Реєстрі відсутні відомості про транспортний засіб, працівник сервісного центру МВС проводить його перевірку за відповідними реєстрами та базами даних, доступ до яких має МВС або надсилає запит до сервісного центру МВС за місцем його реєстрації. На підставі отриманих відомостей з відповідних реєстрів та баз даних, доступ до яких має МВС, працівник сервісного центру МВС вносить до Реєстру відомості про транспортний засіб. У разі надсилання запиту за місцем реєстрації транспортного засобу відомості про транспортний засіб до Реєстру вносить працівник сервісного центру МВС, до якого було надіслано запит (відомості вносяться в день отримання запиту).

Позивач указує, що транспортний засіб щодо якого зафіксовано факт вчинення адміністративного правопорушення передано в оренду.

Так, згідно з п. 32 Порядку 1197, внесення до Реєстру відомостей про належного користувача, який користується транспортним засобом на підставі договору оренди (найму, позички), здійснюється в сервісному центрі МВС за заявою належного користувача. До сервісного центру МВС подаються: 1) заява за формою згідно з додатком 4; 2) свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; 3) належним чином засвідчена копія договору оренди (найму, позички) транспортного засобу (у разі внесення відомостей згідно з пунктом 32 цього Порядку - сканований оригінал чи сканована належним чином засвідчена копія такого договору); 4) документ, що посвідчує особу, підтверджує громадянство України чи спеціальний статус особи; 5) довідка про реєстрацію місця проживання - у разі відсутності в документі, що посвідчує особу, підтверджує громадянство України чи спеціальний статус особи, відомостей про зареєстроване місце проживання на території України; 6) довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (для внутрішньо переміщених осіб); 7) довідка про звернення за захистом в Україні (для осіб, які звернулися із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту); 8) відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті); 9) посвідчення водія, яке підтверджує право керування транспортним засобом відповідної категорії, який зазначено у заяві, - якщо право керування підтверджується посвідченням водія іноземної держави. Внесення до Реєстру відомостей про належного користувача - фізичну особу, яка користується транспортним засобом на підставі договору оренди (найму, позички), здійснюється також через: 1) веб-додаток, розміщений на офіційному веб-сайті Головного сервісного центру МВС, шляхом заповнення електронної заяви за формою згідно з додатком 4 із застосуванням кваліфікованого електронного підпису належного користувача; 2) Єдиний державний вебпортал електронних послуг шляхом заповнення електронної заяви у довільній формі, придатній для сприйняття її змісту, відповідно до відомостей, передбачених додатком 4, із застосуванням кваліфікованої електронної печатки технічного адміністратора Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, електронного підпису або кваліфікованого електронного підпису належного користувача.

За п. 40 Порядку 1197, на підставі інформації, що міститься в заяві та документах, що додаються до неї, до Реєстру вносяться такі відомості: 1) дата і час внесення відомостей; 2) спосіб внесення відомостей (через веб-сайт Головного сервісного центру МВС, Єдиний державний вебпортал електронних послуг або шляхом звернення до сервісних центрів МВС із зазначенням номера сервісного центру МВС); 3) прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) належного користувача, його дата народження; 4) повне найменування та код згідно з ЄДРПОУ (для юридичних осіб); 5) адреса місця проживання (перебування) фізичної особи або адреса місцезнаходження юридичної особи; 6) назва, серія (за наявності), номер, дата видачі документа, що посвідчує особу, підтверджує громадянство України чи спеціальний статус особи, та найменування органу, який його видав; 7) реєстраційний номер облікової картки платника податків (крім фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті); 8) марка, модель, номерний знак, свідоцтво про реєстрацію та ідентифікаційний номер транспортного засобу (VIN). У разі відсутності такого номера вноситься номер однієї із складових частин транспортного засобу (кузова, шасі, рами); 9) відомості про абонентський номер засобу рухомого (мобільного) зв`язку власника транспортного засобу та належного користувача; 10) адреси електронної пошти власника транспортного засобу та належного користувача; 11) строк, на який вносяться відомості про належного користувача до Реєстру; 12) посада працівника - у разі коли до Реєстру вносяться відомості про працівників юридичної особи. Особи, які звертаються до сервісного центру МВС для внесення до Реєстру відомостей про належного користувача, як підтвердження внесення таких відомостей отримують засвідчене печаткою сервісного центру МВС повідомлення з Реєстру у паперовій формі згідно із додатком 7.

Таким чином, внесення відомостей до Єдиного державного реєстру транспортних засобів щодо належного користувача транспортного засобу є виключно правом особи, уповноваженої на подання відповідної заяви в порядку, передбаченому Порядком внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

За пунктами 1 3 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій.

Так, надані позивачем докази, відкриті відомості з ЄДРПОУ свідчать, що на момент вчинення адміністративного порушення власником транспортного засобу було ТОВ «з ІІ «ЛІДЕРПАРТС», керівником - директором якого був позивач, та якого змінено 27 березня 2023 року. Доказів внесення, станом на день вчинення правопорушення чи день винесення постанови до Єдиного державного реєстру транспортних засобів відомостей про належного користувача, відмінного від позивача суду не надано.

Відповідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, враховуючи положення ст.14-3 КУпАП, суд приходить до висновку, що матеріалами справи доведено суду, що відповідачем правомірно встановлено факт вчинення адміністративного правопорушення та прийнято відповідну оскаржувану постанову, якою притягнуто позивача, як керівника юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб до адміністративної відповідальності у виді штрафу.

Посилання позивача на те, що посадова особа юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб не є перевізником, відтак, позивач неї не є особою, відповідальною за вчинення правопорушення не приймається судом до уваги, оскільки позивача притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП Порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, а не до адміністративно-господарського штрафу на підставі ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

За наведених вище обставин, відхиляє суд і доводи позивача щодо порушення порядку складання постанови відповідачем.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідкам розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

З урахуванням зазначених вище обставин та досліджених доказів, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Судові витрати по справі, з урахуванням ст. 139 КАС України, покладаються на позивача, якому відмовлено в позові.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 5-9, 72-77, 90, 242-246, 250, 251, 262, 286 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

позовну заяву ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті залишити без задоволення, а постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА № 00004387, винесену 31 січня 2023 року старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, ОСОБА_3 без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 23 червня 2023 року.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_7 ; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ;

відповідач Державна служба України з безпеки на транспорті, Ідентифікаційний код юридичної особи в ; місцезнаходження за адресою: м. Київ, просп. Перемоги, буд. 14.

Суддя Д. О. Парфьонов