Справа № 140/1241/20
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2023-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у встановленні судового контролю за виконанням судового рішення

26 червня 2023 року ЛуцькСправа № 140/1241/20
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Камінь-Каширської районної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 21.04.2020 у даній справі позов задоволено; визнано протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Камінь-Каширської районної державної адміністрації щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, встановленої статтею 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов`язано Управління соціального захисту населення Камінь-Каширської районної державної адміністрації провести з 25.08.2019 нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної грошової допомоги відповідно до статті 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 40% від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року.

29.05.2023 позивачем подано до суду заяву про встановлення контролю, яка мотивована наступним.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21.04.2020 набрало законної сили 07.08.2020. Рішення в апеляційному та касаційному порядку не оскаржувалося, апеляційне та касаційне провадження не відкривалося.

17.09.2020 Волинським окружним адміністративним судом на виконання рішення від 21.04.2020 у справі №140/1241/20 видано виконавчий лист №1773/2020 від 17.09.2020.

05.11.2020 Відділом примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на підставі виконавчого листа №1773/2020 від 17.09.2020 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №63496639 від 05.11.2020 року.

30.12.2020 згідно постанови про повернення виконавчого документа стягувачу державним виконавцем було повернуто виконавчий лист №1773/2020 від 17.09.2020. Підставою для повернення було отримання державним виконавцем повідомлення боржника (копія додається) про проведення нарахування стягувачу щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства згідно рішення суду, в сумі недоплаченої допомоги, що становить 6358,07 грн.

15.03.2023 ОСОБА_1 повторно пред`явила для виконання виконавчий лист №1773/2020 від 17.09.2020.

21.03.2023 Відділом примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №71342198 від 21.03.2023.

На заяву ОСОБА_1 щодо виконання рішення від 21.04.2020 у справі №1241/20 управління листом від 11.05.2023 №П-128 повідомило, що на виконання рішення суду заявнику проведено нарахування допомоги за період з 29.08.2019 по 21.04.2020 в сумі 6358,07 грн, тобто по дату ухвалення судового рішення.

Отже, на виконання судового рішення у цій справі ОСОБА_1 проведено нарахування допомоги, встановленої статтею 37 Закону №796-ХІІ, із обмеженням кінцевим строком її виплати (по дату ухвалення судового рішення).

Позивач вважає дії відповідача, вчинені на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21.04.2020 у справі №140/1241/20 щодо нарахування щомісячної грошової допомоги лише по день ухвалення судом рішення, протиправними.

З наведених підстав ОСОБА_1 просить зобов`язати відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення у даній справі.

Управління правом подачі письмових пояснень щодо заяви про встановлення судового контролю не скористалось.

Порядок розгляду клопотання про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду нормами статті 382 КАС України не визначений. В силу вимог частини четвертої зазначеної статті передбачено, що у судовому засіданні з повідомленням сторін вирішується лише питання про накладення штрафу за клопотанням позивача або за ініціативою судді.

Зважаючи на те, що дана справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, тому і розгляд питання про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення судом розглянуто у письмовому провадженні без повідомлення (виклику) сторін.

Вивчивши заяву ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно з частиною другою статті 382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, частиною першою статті 382 КАС України передбачено право суду встановити судовий контроль за виконанням рішення суду. Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту і накладенням штрафу. Зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними і допустимими доказами, які вказують про невиконання рішення суду без поважних причин (вказані висновки щодо застосування положень статті 382 КАС України викладені у постанові Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі №802/357/17-а).

Також у постанові Верховного Суду від 11 червня 2020 року у справі №640/13988/19 висловлено позицію, відповідно до якої адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови. У свою чергу правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати. У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження. Встановлювати судовий контроль за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду.

Отже, необхідно встановити наявність підстав для покладення (в порядку частини першої статті 382 КАС України) на відповідача як суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, обов`язку подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення у цій справі.

Судом встановлено, що 17.09.2020 Волинським окружним адміністративним судом на виконання рішення від 21.04.2020 у справі №140/1241/20 видано виконавчий лист №1773/2020 від 17.09.2020, який пред`явлено до виконання та 17.09.2020 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №63496639 від 05.11.2020.

30.12.2020 згідно з постановою про повернення виконавчого документа стягувачу державним виконавцем було повернуто виконавчий лист №1773/2020 від 17.09.2020. Підставою для повернення було отримання державним виконавцем повідомлення боржника (копія додається) про проведення нарахування стягувачу щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства згідно рішення суду, в сумі недоплаченої допомоги, що становить 6358,07 грн.

15.03.2023 ОСОБА_1 повторно пред`явила для виконання виконавчий лист №1773/2020 від 17.09.2020.

Тобто, виконавче провадження з виконання рішення суду у даній справі триває по теперішній час.

Відповідно до частини 6 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» при виконанні рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Після закінчення наданого строку, державний виконавець перевіряє виконання рішення суду. У разі невиконання рішення суду, державним виконавцем складається акт, після чого виноситься постанова про накладання штрафу в якій зазначає розмір штрафу, вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність.

У разі повторного невиконання рішення державним виконавцем складається акт, після чого виноситься постанова про накладання штрафу в якій зазначає розмір штрафу та попередження про кримінальну відповідальність, після чого звертається до органу досудового розслідування з повідомленням про вчинення боржником кримінального правопорушення за статтею 382 Кримінального кодексу України.

Положеннями статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Процесуальний механізм судового контролю застосовується судом на власний розсуд, оскільки зміст статті 382 КАС України передбачає право суду на його застосування, а не обов`язок.

У постанові Верховного Суду від 28.04.2021 у справі №806/2594/16 вказано, що необхідність такого застосування має бути належним чином обґрунтована стороною у справі з огляду на доцільність вжиття такого процесуального механізму або потребує наявності певних сумнівів у суду щодо виконання суб`єктом владних повноважень його рішення, чи інших значущих підстав. Саме по собі застосування судового контролю виконання судових рішень за відсутності очевидної необхідності не є виправданим.

На час звернення позивача із даною заявою, не завершена процедура примусового виконання судового рішення органами державної виконавчої служби, що свідчить про передчасність звернення позивача до суду з заявою про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, оскільки відсутні об`єктивно підтверджені належними і допустимими доказами підстави вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним.

Крім того, суд звертає увагу на те, що позивачем не надано суду доказів, що державним виконавцем використано всі передбачені чинним законодавством засоби щодо належного та повного виконання судового рішення, але такі заходи не дали очікуваного результату, а відтак, звернення із заявою в порядку статті 382 КАС України до суду є передчасним, оскільки повнота та правомірність виконання рішення суду у порядку Закону України «Про виконавче провадження» першочергово підлягає контролю зі сторони державного виконавця.

Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати, що за умови не встановлення судового контролю, рішення суду у цій справі залишиться невиконаним, тому суд не вбачає фактичних та правових підстав для реалізації свого диспозитивного права покладення (в порядку частини першої статті 382 КАС України) на відповідача як суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, обов`язку подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

Керуючись ст.ст.243, 248, 256, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Камінь-Каширської районної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Копію даної ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 КАС України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій