Справа № 713/609/21
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2023-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 713/609/21

Головуючий у 1-й інстанції: Осокін А.Л.

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

22 червня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 06 березня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП №3 Вижницького РВ національної поліції України в Чернівецькій області Прокоп`юка Василя Дмитровича про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ЗАЯВИ

Позивач звернувся до Вижницького районного суду Чернівецької області із заявою про видачу дублікату виконавчого листа згідно постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13.09.2021 у справі № 713/609/21.

ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 06.03.2023 заяву позивача залишено без задоволення.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що будь-яких доказів втрати ОСОБА_1 виконавчого листа до заяви не додано, а тому враховуючи підпункт 18.4 пункту 18 розділу VII "Перехідні положення" КАС України, заяву позивача про видачу дублікату виконавчого листа слід залишити без задоволення.

Також, суд зазначив, що позивач вже подавав аналогічну заяву про видачу дублікату виконавчого листа. Ухвалою від 01.12.2022 Вижницького районного суду йому було відмовлено у видачі дублікату виконавчого листа, оскільки він не надав докази втрати цього листа та не надав докази звільнення від сплати судового збору.

ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове про задоволення заяви про видачу дублікату виконавчого листа по справі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що оскаржувана ухвала порушує законні права та інтереси позивача, оскільки є перешкодою для стягнення грошових коштів з боржника у справі про адміністративне правопорушення.

В оскаржуваній ухвалі зазначено, що до заяви не додано доказів про втрату виконавчого листа, однак суд не врахував, що в принципі не можливо отримати та подати докази того факту що позивач дійсно втратив виконавчий лист та уже другий рік не може його знайти. Водночас судове рішення досі залишається не виконаним, до відділу примусового виконання рішення зазначений виконавчий лист позивач не надавав і він не знаходиться на примусовому виконанні.

Крім того, суд першої інстанції допустив порушення процесуальної норми права, оскільки ухвалою від 06.03.2023 заяву ОСОБА_1 залишив без задоволення, натомість згідно п. 18.4 пункту 18 розділу VII "Перехідні положення" КАС України, такої підстави для відмови у видачі дублікату виконавчого листа немає, навпаки, саме цією нормою законодавства гарантується видача дублікату виконавчого листа. При цьому за результатами розгляду такої заяви судом приймається рішення про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа, а не ухвали про залишення заяви без задоволення.

ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Відповідач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою суду від 23.05.2023 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття законного і обґрунтованого рішення, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження з урахуванням вимог ст. 312 КАС України.

VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13.09.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено повністю. Рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 21 травня 2021 року скасовано та прийняти нову постанову, позов задоволено повністю. Скасовано постанову серії БАБ №238360 від 08.02.2021 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, а справу про адміністративне правопорушення закрито. Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції України у Чернівецькій області 1135 грн. судових витрат понесених на сплату судового збору.

17.01.2022 згідно поданої позивачем заяви судом першої інстанції видано виконавчий лист, який був надісланий ОСОБА_1 та отриманий ним 03.02.2022.

22.11.2022 позивач подав до Вижницького районного суду Чернівецької області заяву про видачу дублікату виконавчого листа.

Ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 01.12.2022 заяву ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа залишено без задоволення.

15.02.2023 ОСОБА_1 повторно подав до Вижницького районного суду Чернівецької області заяву про видачу дублікату виконавчого листа.

VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог ст. 373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Стаття 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження" передбачає, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 3 Закону № 1404-VIII встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 12 Закону № 1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

При цьому, видача дубліката виконавчого документа здійснюється у випадку його втрати та за умови, що стягувач звернувся до суду із відповідною заявою до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Так, згідно з підпунктом 18.4 пункту 18 розділу VII "Перехідні положення" КАС України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Тобто, зазначеними положеннями КАС України визначено такі умови, за наявності яких суд може видати виконавчий лист: 1) втрата виконавчого документу; 2) звернення особи із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Отже, дублікат це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу (оригіналу), який вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання, підставою для видачі судом дублікату виконавчого листа є його втрата, а видача судом дубліката виконавчого листа можлива лише за умови звернення стягувача або державного виконавця із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Крім того, відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 у справі №2-836/11, у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні перешкоди для задоволення заяви такого стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа за умови, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа для виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дублікату втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Так, згідно матеріалів справи на виконання заяви позивача та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13.09.2021 Вижницьким районним судом Чернівецької області 17.01.2022 видано виконавчий лист.

За приписами ч. ст. 12 Закону № 1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Отже, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання (виданого 17.01.2022) не сплив, а тому позивачем не пропущено строк звернення з заявою про видачу дубліката виконавчого листа.

Разом з тим, відповідно до змісту поданої заяви позивач просить видати дублікат виконавчого листа, оскільки раніше отриманий ним оригінал виконавчого листа втрачений, у зв`язку з чим виконавчий лист не був пред`явлений до виконання Вижницькому ВДВС і постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13.09.2021 залишається не виконаною.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" закріплено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції кожному гарантовано право на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у рішенні «Юрій Миколайович Іванов проти України» наголосив на тому, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

У такому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у права особи. Відповідно, необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування.

Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

ЄСПЛ неодноразово наголошував, що у таких категоріях справ, коли державні органи належним чином сповіщені про наявність судового рішення, вони мають вживати всіх належних заходів для його виконання або направлення до іншого органу для виконання. Сама особа, на користь якої ухвалено рішення, не повинна ще займатись ініціюванням виконавчих процедур.

Також, у своїй послідовній судовій практиці ЄСПЛ, наводить визначення та наслідки особливо вузького тлумачення норм, що перешкоджають розгляду заяв заявника по суті із супутнім ризиком порушення його чи її права.

Відтак, позивач має право на отримання дубліката виконавчого листа по справі №713/609/21, оскільки це є правом особи позов якої задоволено судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами заявника про втрату виконавчого листа, а висновки суду першої інстанції про відсутність доказів втрати такого є необґрунтованими та містять надмірний формалізм.

VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

У силу п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для вирішення питання, неправильно застосовано норми процесуального права, відтак апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржувана ухвала відповідно до вимог статті 317 КАС України підлягає скасуванню з одночасним прийняттям постанови про задоволення заяви позивача про видачу дубліката виконавчого листа.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Ухвалу Вижницького районного суду Чернівецької області від 06 березня 2023 року скасувати та прийняти нову постанову.

Заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа - задовольнити.

Видати ОСОБА_1 дублікат виконавчого листа згідно постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року у справі № 713/609/21.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 328, 329 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Драчук Т. О. Полотнянко Ю.П.