Справа № 420/6901/23
Суддя: Левчук О.А.
Дата ухвалення: 2023-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6901/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2023 року Одеський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Левчук О.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження в місті Одесі справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до суду та просить суд визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, що полягає у неприміюванні з 04.08.2022 по 12.10.2022 року військовослужбовця ОСОБА_1 та невиплати йому за той же строк щомісячної додаткової винагороди; зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 премію та додаткову винагороду за період з 04.08.2022 року по 12.10.2022 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 04.08.2022 по 12.10.2022 року перебував на військовій службі, однак йому не нараховано та не виплачено премію та додаткову винагороду. При цьому, звернувшись до фінансового відділу він дізнався, що від замполіта батальйону було отримано наказ № 672 від 04.09.2022, згідно якого з ОСОБА_1 знято премію і надбавки за серпень місяць. Листом від 08.02.2023 року Військової частини НОМЕР_1 жодним чином не зазначалось про скоєння позивачем правопорушення, передбаченого Дисциплінарним статутом, адміністративним або кримінальним кодексом України. Також не наголошувалось про проведення службового розслідування стосовно тривалого правопорушення позивача. Тобто, командування Військової частини НОМЕР_1 позбавило позивача військовослужбовця грошового забезпечення у необхідному розмірі, не надаючи жодного належного доказу вчинення останнім правопорушення.

Від відповідача Військової частини НОМЕР_1 до суду надано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову та вказує, що наказом від 05.09.2022 № 675 було призначено службове розслідування за фактом невиконання бойового розпорядження на наступ від 28.08.2022 № 154, військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 , в тому числі і ОСОБА_1 . Відповідно до п. 10 телеграми Департаменту фінансів МОУ № 248/1298 від 25.03.2022 до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн. або 30000 грн. не включаються військовослужбовці, які не виконали наказ командира військової частини. Згідно п. 31.7 Інструкції військовослужбовці не преміюються за той розрахунковий місяць, у якому вони допустили порушення чи проступок. Правопорушення, вчинене ОСОБА_1 є триваючим, оскільки з 03.09.2022 він відмовлявся від виконання наказів командира військової частини.

Позивачем до суду надано відповідь на відзив, в якій позивач вказує, що відповідачем не надано жодних доказів щодо відмови від виконання бойового наказу та підбурювання особового складу на відмову від виконання бойового розпорядження. При цьому, жодних наказів про стан дисципліни та правопорядку в умовах воєнного стану в серпні 2022 року та заходи його покращення до його відома не доводились. Таким чином, дії командира військової частини щодо зменшення його грошового забезпечення є неправомірним.

Ухвалою суду від 26 квітня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Вивчивши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є військовослужбовцем та проходив службу на посаді командира взводу механізованої роти військової частини НОМЕР_1 (а.с. 18, 114-115).

04 вересня 2022 року командиром Військової частини НОМЕР_1 видано наказ № 671, яким на підставі аналізу стану військової дисципліни за серпень 2022 року та з метою покращення ефективності роботи посадових осіб частини з профілактики подій та кримінальних правопорушень, зміцнення військової дисципліни та правопорядку вирішено, зокрема, не виплачувати за серпень 2022 року щомісячну премію старшому лейтенанту ОСОБА_1 , командиру взводу 2 механізованого взводу механізованої роти; керуючись постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» не виплачувати щомісячну додаткову винагороду, під час дії воєнного стану, за серпень 2022 року старшому лейтенанту ОСОБА_1 , командиру взводу 2 механізованого взводу механізованої роти (а.с. 136).

05 вересня 2022 року командиром Військової частини НОМЕР_1 видано наказ № 675 про проведення службового розслідування по факту невиконання бойового завдання, щодо переходу до всеукраїнського наступу проти збройної агресії російської федерації, зокрема, старшим лейтенантом ОСОБА_1 , командиром взводу 2 механізованого взводу механізованої роти (а.с. 64-66).

12 вересня 2022 року за результатами службового розслідування складено акт службового розслідування, яким запропоновано, зокрема, вважати, що військовослужбовці механізованої роти та військовослужбовці які були придані до механізованої роти, при проведенні наступу не виконали бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 28.08.2022 № 154, а саме, зокрема, старший лейтенант ОСОБА_1 (а.с. 67-111).

15 вересня 2022 року командиром Військової частини НОМЕР_1 видано наказ № 730, яким відповідно до вимог ст. 58 Дисциплінарного статуту ЗСУ, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608 (зі змінами), на підставі рапорту (вх.№75/3349 від 05.09.2022) заступника командира роти з морально-психологічного забезпечення механізованої роти лейтенанта ОСОБА_2 , відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 05.09.2022 № 675 «Про призначення службового розслідування», заступником командира частини з морально-психологічного забезпечення майором ОСОБА_3 було проведено службове розслідування, з метою з`ясування причин і умов, що сприяли невиконання бойового розпорядження на наступ командира військової частини НОМЕР_1 від 28.08.2022 № 154, військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 , зокрема, старшим лейтенантом ОСОБА_1 , командиром взводу 2 механізованого взводу механізованої роти, з метою недопущення подібних випадків в подальшому, створення у військових колективах військової частини НОМЕР_1 атмосфери нетерпимості до порушень військової дисципліни, реалізації висновків службового розслідування та притягнення до відповідальності винних осіб, наказано службове розслідування вважати закінченим, вважати, що військовослужбовці механізованої роти та військовослужбовці які були придані до механізованої роти, при проведенні наступу не виконали бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 28.08.2022 № 154, а саме, зокрема, старший лейтенант ОСОБА_1 (а.с. 123).

04 жовтня 2022 року командиром Військової частини НОМЕР_1 видано наказ № 817, яким на підставі аналізу стану військової дисципліни за вересень 2022 року та з метою покращення ефективності роботи посадових осіб частини з профілактики подій та кримінальних правопорушень, зміцнення військової дисципліни та правопорядку вирішено, зокрема, не виплачувати за вересень 2022 року щомісячну премію старшому лейтенанту ОСОБА_1 , командиру взводу 2 механізованого взводу механізованої роти; керуючись постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» не виплачувати щомісячну додаткову винагороду, під час дії воєнного стану, за вересень 2022 року старшому лейтенанту ОСОБА_1 , командиру взводу 2 механізованого взводу механізованої роти (а.с. 135).

Згідно довідки про грошове забезпечення ОСОБА_1 за період з 04.08.2022 року по 12.10.2022 року не нараховано та не виплачено премію та додаткову винагороду (а.с. 137).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно ст. 3 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам визначає Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260.

Згідно п. 2, 8 розділу І Порядку № 260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців. Грошове забезпечення виплачується: щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий; одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України). Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника) (далі - командир). Грошове забезпечення командиру військової частини виплачується за місцем перебування на грошовому забезпеченні на підставі наказу вищого командира за підпорядкованістю.

Відповідно до п. 17 розділу І Порядку № 260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Згідно п. 1, 3 розділу XVI Порядку № 260 командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право щомісяця здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби. Виплата щомісячної премії військовослужбовцям здійснюється на підставі наказу командира військової частини, який видається до 05 числа місяця, наступного за місяцем преміювання, з урахуванням військової дисципліни, наявності дисциплінарних стягнень, показників виконання службових обов`язків.

Відповідно до п. 5 розділу XVI Порядку № 260 військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються в таких випадках: за невихід на службу (навчання) без поважних причин - за місяць, у якому здійснено таке порушення; за вживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння) - за місяць, у якому здійснено таке порушення; у разі накладення дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність, пониження в посаді, пониження у військовому званні на один ступінь, позбавлення військового звання - за місяць, у якому накладено дисциплінарне стягнення, або за місяць, у якому до військової частини надійшло повідомлення про накладення дисциплінарного стягнення вищим командиром; у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення військового адміністративного правопорушення або адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, - за місяць, у якому така постанова надійшла до військової частини; у разі накладення на військовослужбовця в календарному місяці більше трьох дисциплінарних стягнень, крім дисциплінарного стягнення "зауваження", - за місяць, у якому накладено дисциплінарні стягнення, або за місяць, у якому до військової частини надійшло повідомлення про накладення дисциплінарного стягнення вищим командиром; у разі відрахування з ад`юнктури або докторантури вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти або науково-дослідної установи через невиконання індивідуального навчального плану (індивідуального плану наукової роботи) або недисциплінованість - за місяць, у якому було здійснено відрахування; у разі неуспішного закінчення ад`юнктури або докторантури вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти або науково-дослідної установи - за місяць, у якому закінчилося навчання; у разі звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку, у зв`язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем - з місяця, у якому надійшов витяг з наказу про звільнення; у разі порушення вимог законів та інших нормативно-правових актів, які призвели до матеріальних збитків, - за місяць, у якому видано наказ про притягнення до матеріальної відповідальності; у разі скоєння у військовій частині аварій, подій, пов`язаних із загибеллю людей з вини військовослужбовців під час виконання ними службових обов`язків, чи злочинів - за місяць, у якому сталася аварія, подія, пов`язана із загибеллю людей.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 (в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 2-1 установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої зазначеною постановою, Міністр оборони України видав Окреме доручення від 23.06.2022 № 912/з/29, підпунктом 9.7 пункту 9 якого установлено до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 грн. та 30000 грн. не включати військовослужбовців, які: відмовилися виконувати бойові накази (розпорядження) - за місяць, у якому здійснено таке правопорушення, оголошене наказом командира (начальника).

З матеріалів справи вбачається, що наказами командира Військової частини НОМЕР_1 № 671 від 04 вересня 2022 року, № 817 від 04 жовтня 2022 року, на підставі аналізу стану військової дисципліни за серпень 2022 року та з метою покращення ефективності роботи посадових осіб частини з профілактики подій та кримінальних правопорушень, зміцнення військової дисципліни та правопорядку вирішено, зокрема, не виплачувати за серпень, вересень 2022 року щомісячну премію старшому лейтенанту ОСОБА_1 , командиру взводу 2 механізованого взводу механізованої роти; керуючись постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» не виплачувати щомісячну додаткову винагороду, під час дії воєнного стану, за серпень, вересень 2022 року старшому лейтенанту ОСОБА_1 , командиру взводу 2 механізованого взводу механізованої роти (а.с. 135, 136).

За таких підстав, доводи позивача щодо того, що йому протиправно не нараховано та не виплачено премію та додаткову винагороду, є неспроможними.

При цьому, будь-яких доказів на підтвердження того, що накази командира Військової частини НОМЕР_1 № 671 від 04 вересня 2022 року, № 817 від 04 жовтня 2022 року про позбавлення ОСОБА_1 премії та додаткової винагороди скасовано суду не надано.

Також, доводи позивача щодо того, що він не наголошував про небажання виконувати наказ суд не приймає до уваги, оскільки обставини відмови позивача виконувати бойові накази (розпорядження) не є предметом розгляду по даній справі.

Крім того, невиконання бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 , зокрема старшим лейтенантом ОСОБА_1 було встановлене службовим розслідуванням, за результатами якого прийнято наказ № 730 від 15 вересня 2022 року, доказів скасування якого суду не надано.

За таких підстав, з урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про відсутність ознак протиправної бездіяльності відповідача, а тому позовні вимоги про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 премію та додаткову винагороду за період з 04.08.2022 року по 12.10.2022 року, є необґрунтованими.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі вищевикладеного, розглянувши справу на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 12, 77, 90, 139, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України (, адреса місцезнаходження: 66300, Одеська область, м. Подільськ, вул. Армійська, 77) про визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, що полягає у неприміюванні з 04.08.2022 по 12.10.2022 року військовослужбовця ОСОБА_1 та невиплати йому за той же строк щомісячної додаткової винагороди; зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 премію та додаткову винагороду за період з 04.08.2022 року по 12.10.2022 року, в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 255 КАС України.

Суддя О.А. Левчук

.