Справа № 420/14629/23
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2023-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
26 червня 2023 року м.Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Катаєва Е.В., вивчивши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 », військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:
До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 », військової частини НОМЕР_1 , в якому позивач просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність командира в/ч НОМЕР_1 щодо не розгляду рапорту його - ОСОБА_1 , обмежено придатного до військової служби, про переміщення його по службі та визначення йому місця проходження служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах згідно пункту «г» ст.20.03 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом МОУ від 14.08.2008 №402;
- зобов`язати командира в/ч НОМЕР_1 розглянути рапорт його - ОСОБА_1 , про переміщення його по службі та визначення йому місця проходження служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах згідно пункту «г» ст.20.03 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом МОУ від 14.08.2008 №402;
- визнати протиправною бездіяльність ОК «Захід» щодо розгляду його - ОСОБА_1 , скарги на бездіяльність командування в/ч НОМЕР_1 ;
- зобов`язати ОК « ІНФОРМАЦІЯ_1 » провести перевірку відповідності його - ОСОБА_1 , займаній посаді та забезпечити переміщення по службі та визначення місця проходження служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах згідно п. «г» ст.20.03 Положення про військово-лікарську експертизу затвердженого Наказом МОУ від 14.08.2008 №402.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, крім іншого, належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.
Дослідивши поданий позов суд дійшов висновку, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Львівського окружного адміністративного суду, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.
Згідно з ч.2 ст.26 КАС України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Таким чином КАС України встановлює декілька видів територіальної підсудності, в тому числі: загальну (залежно від місця проживання чи місцезнаходження відповідача) та альтернативну (за вибором позивача).
Тобто, якщо предметом адміністративного позову є оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної особи, то позивач може застосувати альтернативну підсудність.
Отже такий спір може бути розглянуто адміністративним судом за вибором позивача: за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) позивача або за місцезнаходженням відповідача.
Згідно копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 місцем реєстрації позивача є АДРЕСА_1 . Про це, власне, зазначено і самим позивачем у його позовній заяві.
Водночас позивач зазначив, що він після звільнення міста від окупантів Збройними Силами України виїхав до м. Броди Львівської області, де став на облік як внутрішньо-переміщена особа, став на військовий облік та влаштувався на роботу.
Відповідно до довідки №А/1202 від 16.02.2023 року ОСОБА_1 10.02.2023 року був призваний на військову службу по мобілізації першим відділом Золочівського РТЦК та СП (вул. 22 січня, 16, каб. №4, м. Броди, Львівська область) та направлений для проходження військової служби у в/ч НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ).
Тобто після реєстрації місця проживання в м. Броди Львівської області, позивач фактично продовжував мешкати за адресою своєї реєстрації як внутрішньо переміщеної особи, адже вподальшому був призваний на військову службу за м. Броди, де і проходив ВЛК.
Суд вважає, що фактичне місце проживання позивача після реєстрації місця проживання внутрішньо переміщеної особи може вважатися місцем проживання позивача «зареєстрованим у встановленому законом порядку» для цілей застосування ст.25 КАС України при визначені підсудності такої справи, з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.
Наведене вище визначення є місцем проживання в приватноправовому розумінні.
Правовідносини щодо місця проживання фізичної особи в публічно-правовому розумінні регулюються Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 №1382-ІV (далі Закон №1382-ІV).
У статті ст.3 Закону №1382-ІV міститься визначення термінів, що вживаються у ньому, зокрема:
місце перебування - житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги;
місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги.
Відповідно до ч.1 ст.1 «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» №1706-VII (далі Закон №1706-VII) внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.
Довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у ст.1 цього Закону (ч.1 ст.5 Закон №1706-VII).
Отже, оскільки позивач проживає за адресою у м. Броди Львівської області, за якою він зареєстрований як внутрішньо переміщена особа, та в подальшому призваний на військову службу - така адреса місця проживання враховується в цілях визначення підсудності даної справи згідно ст.25 КАС України.
Оскільки для застосування положень ч.1 ст.25 КАС України, яка визначає можливість визначення підсудності справи за вибором позивача, необхідною умовою є саме наявність зареєстрованого місця проживання чи перебування позивача, місцем проживання позивача є місто м. Броди Львівської області.
Також і місцезнаходженням відповідача у цій справі, в/ч НОМЕР_1 - є АДРЕСА_2 .
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що розгляд даної справи має здійснюватися Львівським окружним адміністративним судом, що бути, крім іншого, сприяти виконанню ст.2 КАС України, відповідно до якою завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
При цьому суд враховує, що відповідач знаходиться у Львівський області, а позивач фактично знаходиться згідно зі змістом позову на службі та виконує завдання на Сході України на Бахмутському напрямку.
Статтею 29 КАС України встановлено, що суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Питання про передачу адміністративної справи розглядається судом, зокрема, у порядку письмового провадження. Питання про передачу адміністративної справи суд вирішує ухвалою. Ухвалу про передачу адміністративної справи з одного адміністративного суду до іншого може бути оскаржено.
Передача адміністративної справи з одного суду до іншого на підставі відповідної ухвали, яка підлягає оскарженню, здійснюється не пізніше наступного дня після закінчення строку на оскарження такої ухвали, а в разі подання апеляційної скарги - після залишення її без задоволення.
Керуючись ст. ст. 25, 29, 248, 293-295, КАС України, суддя,-
У Х В А Л И В:
Ухвала набирає законної сили у порядку ст.256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. ст. 293-295 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва