Справа № 480/3385/23
Суддя: С.В. Воловик
Дата ухвалення: 2023-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2023 року справа № 480/3385/23

Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Воловика С.В., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в місті Суми адміністративну справу № 480/3385/23 за позовом Управління освіти Конотопської міської ради Сумської області (далі позивач, Управління освіти) до Управління Північно-Східного офісу Держаудитслужби у Сумській області (далі відповідач, Управління Держаудитслужби), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «ФУД ТОРГ 2020» (далі третя особа, ТОВ «ФУД ТОРГ 2020»), про:

- визнання протиправним та скасування висновку від 27.03.2023 про результати моніторингу закупівлі UA-2022-12-14-014633-а,

У С Т А Н О В И В:

І. Позиція позивача

За результатами моніторингу закупівлі UA-2022-12-14-014633-а, Управлінням Держаудитслужби 27.03.2023 складений висновок про порушення вимог абзацу другого підпункту 2 пункту 41 «Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період діє воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1178 від 12.10.2022, а також порушення вимог частини п`ятої статті 8 Закону України «Про публічні закупівлі», у зв`язку з чим, зобов`язано Управління освіти здійснити заходи щодо усунення виявлених порушень в установленому законодавством порядку шляхом розірвання укладеного за результатами торгів договору з дотриманням положень Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України.

Обґрунтовуючи протиправність вказаного висновку, позивач зазначив що зауваження Управління Держаудитслужби до тендерної пропозиції ТОВ «ФУД ТОРГ 2020» є суто формальними, оскільки наявність сертифікату калібрування документально була підтверджена шляхом надання його копії, а відсутність додатків до нього не спростовує факту його наявності та не впливає на прозорість здійснення закупівлі, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Крім того, позивач зауважив на тому, що посилання відповідача на середні споживчі ціни, які оприлюднені на сайті Державної служби статистики України, не заслуговують уваги, оскільки ця ціна є узагальненою та складається з ціни на всі сорти м`яса за його видами (в тому числі і на субпродукти) в той час, коли в укладеному за результатами закупівлі договорі, вказані ціни на конкурентний перелік м`яса та його сорт.

За наведених обставин, Управління освіти вважає оскаржуваний висновок протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

ІІ. Заперечення відповідача

Не погоджуючись з позовними вимогами, Управління Держаудитслужби у відзиві зазначило, що за результатами моніторингу публічної закупівлі UA-2022-12-14-014633-а встановлено що учасником закупівлі ТОВ «ФУД ТОРГ 2020» у складі тендерної пропозиції наданий сертифікат, виданий калібрувальною лабораторією Державного підприємства «Сумський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» на термометри скляні, гігрометр психрометричний, ваги електронні. Проте, атестат про акредитацію калібрувальної лабораторії ДП «Сумський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації», зареєстрований у реєстрі 11.06.2021 за № 40026, надано не в повному обсязі, а саме без додатків, у яких визначена сфера акредитації та які є його невід`ємною частиною, що свідчить про невідповідність вимогам пункту 3 додатку 2 до тендерної документації.

За таких обставин, порушуючи абзац другий підпункту 2 пункту 41 «Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», Управління освіти не відхилило тендерну пропозицію ТОВ «ФУД ТОРГ 2020» як таку, що не відповідає умовам технічної специфікації та іншим вимогам щодо предмета закупівлі тендерної документації.

Крім того, відповідач зауважив на тому, що згідно з укладеним за результатами закупівлі договором, ціну 1 кг. яловичини замороженої без кісток не нижче 1 сорту в блоках за умовами договору визначено на рівні 372, 60 грн., ціну 1 кг. свинини замороженої без кісток не нижче 1 сорту в блоках визначено на рівні 234, 90 грн., а ціну філе курячого замороженого 157, 92 грн. В той же час, за даними Державної служби статистики України, середня споживча ціна за 1 кг. яловичини у листопаді 2022 року складала 200, 65 грн., ціна за 1 кг. свинини 166, 87 грн., ціна за 1 кг. філе курячого 135, 72 грн.

Такі обставини, на думку відповідача, свідчать про завищення очікуваної вартості предмета закупівлі на 1 361 211, 50 грн.

З вищезазначених підстав, Управління Держаудитслужби вважає оскаржуваний висновок правомірним, а позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 17.04.2023, позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі № 480/3385/23, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення осіб, встановлені строки для подання заяв по суті справи.

IV. Обставини справи

Управлінням Держаудитслужби відповідно до статті 8 Закону України «Про публічні закупівлі» здійснено моніторинг процедури закупівлі, проведеної Управлінням освіти за предметом: «Яловичина заморожена, без кісток, не нижче І сорту, в блоках, 5568000 UAH, 15111100-0, ДК021, 3490 кілограм, свинина заморожена, без кісток, не нижче І сорту, в блоках, 5568000 UAH, 15113000-3, ДК021, 4080 кілограм, філе куряче заморожене, 5568000 UAH, 15112130-6, ДК021, 20820 кілограм», ID закупівлі UA-2022-12-14-014633-а.

За наслідками моніторингу, 27.03.2023 відповідачем складено висновок, згідно з яким установлені порушення вимог абзацу другого підпункту 2 пункту 41 «Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період діє воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1178 від 12.10.2022, а також порушення вимог частини п`ятої статті 8 Закону України «Про публічні закупівлі».

Зокрема, за змістом висновку, під час моніторингу установлено, що на порушення абзацу другого підпункту 2 пункту 41 «Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період діє воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування», Управління освіти не відхилило тендерну пропозицію учасника ТОВ «ФУД ТОРГ 2020» як таку що не відповідає тендерній документації, у зв`язку з наданням атестату про акредитацію калібрувальної лабораторії ДП «Сумський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації», зареєстрованого у реєстрі 11.06.2021 за № 40026 без додатків, у яких визначена сфера акредитації та які є його невід`ємною частиною.

Також, за змістом висновку, Управління освіти не надало на запит Управління Держаудитслужби пояснення і документи з приводу визначення очікуваної вартості предмета закупівлі, що є порушенням вимог частини 5 статті 8 Закону України «Про публічні закупівлі».

З огляду на установлені моніторингом порушення, Управлінням Держаудитслужби згідно з пунктом 3 висновку зобов`язано Управління освіти здійснити заходи щодо усунення виявлених порушень в установленому законодавством порядку шляхом розірвання укладеного за результатами торгів договору з дотриманням положень Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України.

Також, позивача зобов`язано протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку, оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи щодо вжиття заходів, направлених на виконання зобов`язань.

Після оприлюднення висновку в електронній системі публічних закупівель Prozorro, Управлінням освіти 31.03.2023 у цій системі повідомлено відповідача про початок процедури розірвання договору № 421 від 10.01.2023, зокрема, направлення в адресу ТОВ «ФУД ТОРГ 2020» супровідного листа з додатковою угодою про розірвання договору та відсутність інформації щодо її підписання.

Згодом, 11.04.2023 в електронній системі публічних закупівель Prozorro оприлюднено копію додаткової угоди № 2 від 06.04.2023 про дострокове розірвання договору № 421 від 10.01.2023, а 12.04.2023 оприлюднено інформацію про усунення виявлених під час моніторингу закупівлі порушень.

V. Норми права які регулюють спірні правовідносини та їх застосування

На виконання частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади, установлюються Законом України Про публічні закупівлі (далі Закон), в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин.

Статтею 8 вказаного Закону передбачено, що моніторинг процедури закупівлі здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, та його міжрегіональні територіальні органи. Моніторинг процедури закупівлі здійснюється протягом проведення процедури закупівлі, укладення договору про закупівлю та його дії.

За результатами моніторингу процедури закупівлі посадова особа органу державного фінансового контролю складає та підписує висновок про результати моніторингу процедури закупівлі (далі - висновок), що затверджується керівником органу державного фінансового контролю або його заступником. Такий висновок підлягає оприлюдненню в електронній системі закупівель протягом трьох робочих днів з дня його складання.

У висновку обов`язково зазначаються:

1) найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код замовника в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, щодо якого здійснювався моніторинг процедури закупівлі;

2) назва предмета закупівлі із зазначенням коду за Єдиним закупівельним словником (у разі поділу на лоти такі відомості повинні зазначатися щодо кожного лота) та назви відповідних класифікаторів предмета закупівлі і частин предмета закупівлі (лотів) (за наявності) та його очікувана вартість;

3) унікальний номер оголошення про проведення конкурентної процедури закупівлі, присвоєний електронною системою закупівель, та/або унікальний номер повідомлення про намір укласти договір про закупівлю у разі застосування переговорної процедури закупівлі;

4) опис порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, виявленого за результатами моніторингу процедури закупівлі;

5) зобов`язання щодо усунення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель.

У висновку може зазначатися додаткова інформація, визначена органом державного фінансового контролю.

У разі незгоди замовника з інформацією, викладеною у висновку, він має право оскаржити висновок до суду протягом 10 робочих днів з дня його оприлюднення, про що зазначається в електронній системі закупівель протягом наступного робочого дня з дня оскарження висновку до суду.

Отже, за змістом вказаних норм, на Управління Держаудитслужби покладено обов`язок по здійсненню моніторингу за проведенням публічних закупівель та вжиття заходів по усуненню суб`єктами, що такі закупівлі здійснюють, виявлених порушень.

У разі виявлення порушень, їх детальний опис наводиться у висновку, складеному за результатами моніторингу. Крім того, у такому випадку, висновок має містити і посилання на структурну одиницю компетенційного нормативно-правового акта, на підставі якої орган державного фінансового контролю зобов`язує замовника усунути у встановленому законодавством порядку порушення, а також зобов`язання щодо їх усунення, із зазначенням конкретних заходів, які необхідно вжити або визначенням конкретного способу усунення виявлених під час моніторингу порушень.

Згідно з частиною 8 статті 8 Закону України Про публічні закупівлі, протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення органом державного фінансового контролю висновку замовник оприлюднює через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про усунення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, викладених у висновку, або аргументовані заперечення до висновку, або інформацію про причини неможливості усунення виявлених порушень.

Тобто, вказаною нормою врегульовано порядок дій замовника державної закупівлі в разі виявлення за наслідками проведення моніторингу порушень чинного законодавства при здійсненні державної закупівлі. Законодавцем диспозитивно визначено варіанти правомірної поведінки замовника при усунені порушень, зазначених у висновку, зокрема, шляхом оприлюднення через електронну систему закупівель інформації та/або документів, що свідчать про усунення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, викладених у висновку, або аргументованих заперечень до висновку, або інформації про причини неможливості усунення виявлених порушень.

Таким чином, після оприлюднення висновку замовник має такі варіанти правомірної поведінки: усунути викладені у висновку порушення законодавства у сфері публічних закупівель та надати документи, що підтверджують це органу фінансового контролю; надати аргументовані заперечення до висновку; надати інформацію про причини неможливості усунення виявлених порушень; оскаржити висновок про результати моніторингу до суду.

VI. Висновки суду щодо доводів сторін та вирішення спору

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, дослідивши подані матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності, суд зазначає таке.

Відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно зі статтею 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Слід зазначити, що завданням адміністративного судочинства, за змістом частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 2 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що публічно-правовим спором є, зокрема, спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, суб`єктом владних повноважень є орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Юрисдикція адміністративних судів, у відповідності до пункту 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження;

Суд зазначає, що публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад, зокрема, однією із сторін в ньому є суб`єкт владних повноважень. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий, однак, спір набуває ознак публічно-правового не лише за наявності серед суб`єктів спору публічного органу чи його посадової особи, а й за умови здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

Водночас, за змістом Рішення Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 року № 18-рп/2004, поняття "порушене право", за захистом якого особа може звертатися до суду і яке вживається у низці законів України, має той самий зміст, що й поняття "охоронюваний законом інтерес". У цьому ж Рішенні зазначено, що "поняття "охоронюваний законом інтерес" означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування в межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Правова позиція щодо тлумачення поняття "законний інтерес" викладена у постанові Верховного Суду від 20.02.2019 по справі № 522/3665/17.

У цій постанові Суд звернув увагу на те, що заінтересованість позивача повинна мати правовий характер, який виявляється в тому, що рішення суду повинно мати правові наслідки для позивача. Заінтересованість повинна мати об`єктивну основу. Юридична заінтересованість не випливає з факту звернення до суду, а повинна передувати йому. Тому для відкриття провадження у справі недостатньо лише твердження позивача, наведеного у позовній заяві, про порушення права, свободи або законного інтересу.

Проаналізувавши правові норми, Верховний Суд у згаданій постанові визначив, що законний інтерес має такі ознаки: (а) має правовий характер, тобто перебуває у сфері правового регулювання; (б) пов`язаний з конкретним матеріальним або нематеріальним благом; (в) є визначеним. Благо, на яке спрямоване прагнення, не може бути абстрактним або загальним. У позовній заяві особа повинна зазначити, який саме її інтерес порушено та в чому він полягає; (г) є персоналізованим (суб`єктивним). Тобто належить конкретній особі - позивачу (на це вказує слово "її"); (д) суб`єктом порушення позивач вважає суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист, передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Суд акцентує увагу на тому, що адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що у зв`язку з прийняттям рішення чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

Саме по собі порушення вимог Закону рішенням чи діями суб`єкта владних повноважень не є достатньою підставою для визнання їх протиправними, оскільки обов`язковою умовою визнання їх протиправними є доведення позивачем наявності порушення його прав та охоронюваних законом інтересів цими рішенням чи діями.

У рішенні від 20 лютого 2019 року по справі № 522/3665/17 Верховний Суд зазначив, що у разі встановлення обставин, що свідчать про очевидну відсутність законного інтересу (матеріально-правової заінтересованості), адміністративний суд не має юрисдикції для розгляду справи і відмовляє у відкритті адміністративного провадження. Якщо ж очевидних ознак відсутності матеріально-правової зацікавленості на стадії відкриття провадження не встановлено, суд, за наявності інших законних передумов, відкриває провадження. Якщо очевидні ознаки відсутності матеріально-правової зацікавленості виявлені після відкриття провадження, суд має право закрити провадження. При цьому, у вказаному рішенні зазначено, що оскільки йдеться про обмеження доступу до судочинства, очевидність відсутності у позивача законного інтересу повинна бути поза межами обґрунтованого сумніву. Якщо такий сумнів є, він повинен тлумачитися на користь позивача, а отже у цьому випадку суд повинен розглянути справу по суті. Це питання повинно вирішуватися, насамперед, судом першої інстанції, який має широку дискрецію.

Встановлення відсутності матеріально-правової заінтересованості позивача є самостійною і достатньою підставою для відмови у задоволенні позову.

В свою чергу, варто зазначити, що у рішеннях Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року по справі № 731/216/17, від 13 листопада 2019 року по справі № 687/1539/16-а, від 04 лютого 2020 року по справі № 320/7969/17 та, зокрема, від 17 лютого 2020 року по справі № 697/835/17, сформовано висновок, згідно з яким адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що у зв`язку з прийняттям рішення, дією або бездіяльністю суб`єктом владних повноважень порушуються права позивача.

Право на звернення до адміністративного суду з позовом не завжди співпадає з правом на судовий захист, яке закріплено у КАС України. Саме по собі звернення до адміністративного суду за захистом ще не означає, що суд зобов`язаний надати такий захист. Адже для того, щоб було надано судовий захист суд повинен встановити, що особа дійсно має право, свободу та інтерес, про захист яких вона просить і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем у публічно-правових відносинах.

Разом з цим, Верховний Суд зазначив, що відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

На виконання частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування цих норм, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, Верховним Судом у постановах від 20.02.2019 по справі № 522/3665/17, від 05.08.2019 по справі № 522/18588/17, від 11.07.2019 по справі № 826/14642/15 сформовано висновок про те, що заінтересованість особи повинна мати правовий характер, який виявляється в тому, що рішення суду повинно мати правові наслідки для позивача.

Заінтересованість повинна мати об`єктивну основу. Юридична заінтересованість не випливає з факту звернення до суду, а повинна передувати йому.

Отже, у справі, що розглядається, суду необхідно з`ясувати, чи має позивач матеріально-правову зацікавленість (інтерес) в оскарженні спірного висновку Управління Держаудитслужби та чи є заявлене позивачем порушення прав реальним.

Так, з матеріалів справи убачається, що Управління освіти вважає порушеними свої права як Замовника на закупівлю товарів/послуг, оскільки оскаржуваним висновком про результати моніторингу встановлені порушення законодавства про закупівлі та зобов`язано позивача вжити заходи щодо розірвання договору про закупівлю.

Разом з цим, з розміщеної в електронній системі Prozorro інформації (https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2022-12-14-014633-a) судом встановлено, що на виконання оскаржуваного висновку, позивачем 06.04.2023 з ТОВ «ФУД ТОРГ 2020» укладено додаткову угоду № 2 про розірвання договору № 421 від 10.01.2023, ця додаткова угода 11.04.2023 була оприлюднена в електронній системі Prozorro, а 12.04.2023 у цій системі оприлюднено інформацію про усунення виявлених під час моніторингу порушень.

Такі обставини, на переконання суду, свідчать про відсутність негативних наслідків для позивача через прийняття відповідачем оскаржуваного висновку та, відповідно, відсутність законного інтересу, що підлягає судовому захисту.

За змістом статей 2, 5 Кодексу адміністративного судочинства України, об`єктом судового захисту в адміністративному судочинстві є не будь-який законний інтерес, а порушений суб`єктом владних повноважень.

Для визначення інтересу як об`єкту судового захисту в порядку адміністративного судочинства, окрім загальних ознак інтересу, він повинен містити спеціальні, визначені КАС України. Якщо перша група ознак необхідна для віднесення тієї чи іншої категорії до інтересу, то друга дозволяє кваліфікувати такий інтерес як об`єкт судового захисту в адміністративному судочинстві.

Як уже зазначалось, згідно з частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Верховний Суд у постановах від 20.02.2019 по справі № 522/3665/17, від 05.08.2019 по справі № 522/18588/17, від 11.07.2019 по справі № 826/14642/15, дійшов таких правових висновків:

- Судовому захисту в адміністративному судочинстві підлягає законний інтерес, який має такі ознаки:

(а) має правовий характер, тобто перебуває у сфері правового регулювання;

(б) пов`язаний з конкретним матеріальним або нематеріальним благом;

(в) є визначеним. Благо, на яке спрямоване прагнення, не може бути абстрактним або загальним. У позовній заяві особа повинна зазначити, який саме її інтерес порушено та в чому він полягає;

(г) є персоналізованим (суб`єктивним). Тобто належить конкретній особі - позивачу (на це вказує слово "її");

(д) суб`єктом порушення позивач вважає суб`єкта владних повноважень.

- Обставинами, що свідчать про очевидну відсутність у позивача законного інтересу (а отже і матеріально-правової заінтересованості), є:

(а) незаконність інтересу його суперечність Конституції, законам України, принципам права;

(б) не правовий характер вимог вимоги не породжують правових наслідків для позивача. Це виключає можливість віднесення спору до "юридичного" відповідно до частини 2 статті 124 Конституції України;

(в) встановлена законом заборона пред`явлення позову на захист певного інтересу (наприклад, заборона оскаржувати рішення дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя особою, яка подала скаргу на суддю);

(г) коло осіб, які можуть бути позивачами, прямо визначено законом, і позивач до їх числа не належить (це свідчить про відсутність матеріальної правоздатності);

(д) позивач звернувся за захистом інтересів інших осіб держави, громади, фізичної або юридичної особи без відповідних правових підстав або в інтересах невизначеного кола осіб.

У правовідносинах що виникли між сторонами, судом встановлена обставина, що свідчить про відсутність у Управління освіти законного інтересу (а отже і матеріально-правової заінтересованості) в частині заявлених позовних вимог щодо скасування висновку про результати моніторингу закупівлі, оскільки вимоги відповідача щодо усунення порушень законодавства про закупівлю є виконаними, а скасування висновку не сприятиме відновленню порушеного, на думку позивача, інтересу. Тобто, позовні вимоги не породжують для позивача правових наслідків.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність права Управління освіти на судовий захист шляхом скасування оскаржуваного висновку про результати моніторингу та, як наслідок про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Водночас, суд зауважує на тому, що вказані обставини виключають необхідність надання оцінки оскаржуваному висновку на відповідність критеріям, визначеним частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 3, 6-10, 132, 241, 242, 243, 244, 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви Управління освіти Конотопської міської ради Сумської області до Управління Північно-Східного офісу Держаудитслужби у Сумській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «ФУД ТОРГ 2020» відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Воловик