Справа № 420/6192/23
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2023-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6192/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

26 червня 2023 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні в місті Одесі заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТИТАН-РИ» (вул. Івана та Юрія Лип, 60, кв.75, м. Одеса, 65078) до Одеської митниці (вул. Лип Івана та Юрія, 21а, м. Одеса, 65078) про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов (а.с.1-11) Товариства з обмеженою відповідальністю «ТИТАН-РИ» до Одеської митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішень.

Ухвалою суду від 31.03.2023 року позов залишено без руху, надано строк на усунення недоліків позову (а.с.122-123).

До суду від представника позивача надійшла заява на виконання ухвали суду та позов до Одеської митниці (а.с.130-156), в якому позивач просить визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 10.03.2023 року №UA500500/2023/000237/2, №UA500500/2023/000238/2, №UA500500/2023/000239/2, №UA500500/2023/000240/2, №UA500500/2023/000241/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 10.03.2023 року №UА500500/2023/000480, №UА500500/2023/000481, №UА500500/2023/000478, №UА500500/2023/000479, №UА500500/2023/000482.

Ухвалою суду від 12.04.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження по справі, вирішено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.158).

Ухвалою суду від 13.06.2023 року відмовлено представнику Одеській митниці у задоволенні клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження (а.с.213-214).

Рішенням суду від 13.06.2023 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів від 10.03.2023 року №UA500500/2023/000237/2, №UA500500/2023/000238/2, №UA500500/2023/000239/2, №UA500500/2023/000240/2, №UA500500/2023/000241/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 10.03.2023 року №UА500500/2023/000480, №UА500500/2023/000481, №UА500500/2023/000478, №UА500500/2023/000479, №UА500500/2023/000482. Стягнуто з Одеської митниці за рахунок бюджетних асигнувань на користь ТОВ «ТИТАН-РИ» витрати зі сплати судового збору в розмірі 11309,96 грн (а.с.215-221).

19.06.2023 року до суду надійшла заява представника ТОВ «ТИТАН-РИ», адвоката Глазова Олексія Олеговича, про ухвалення додаткового судового рішення, в якій представник просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «ТИТАН-РИ» судові витрати, понесені ним за надану правничу допомогу у справі №420/6192/23 у розмірі 20000 грн.

В обґрунтування заяви представник зазначив, що між адвокатом Глазовим О.О. та ТОВ «ТИТАН-РИ» 20.03.2023 року укладений договір про надання юридичних послуг та правової (правничої) допомоги №20/03/23/АО, 10.03.2023 року додаткове погодження до договору та 15.06.2023 року підписаний акт виконаних робіт, згідно якого визначений остаточний розмір наданої правничої допомоги у фіксованому розмірі 20000 грн.

Заявник, посилаючись на правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 28.10.2020 року по справі №640/18402/19, згідно якого у разі встановлення адвокатом та клієнтом фіксованого розміру гонорару детальний опис робіт, виконаних під час надання правової допомоги не потрібен.

Вказана заява з додатками направлена на адресу відповідача по справі.

До суду від представника Одеської митниці надійшло ?клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, в якому представник просить відмовити у задоволенні заяви, оскільки визначений гонорар представника позивача є завищеним, становить надмірний тягар для відповідача, стягнення якого не відповідає критеріям розумності та співрозмірності.

Вивчивши подану заяву про ухвалення додаткового судового рішення, дослідивши матеріали справи в частині, що стосуються поданої заяви, суд дійшов висновку про те, що подана заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частин 1, 2 статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст.252 КАС України).

Враховуючи, що справа №420/6192/23 розглянута у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, то судом розглянуто заяву про ухвалення додаткового рішення у письмовому провадженні.

Відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 1 ст.132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги.

Частиною 1 ст.140 КАС України визначено, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються із позивача, крім випадків, коли позивач звільнений від сплати судових витрат. Однак якщо позивач відмовився від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви, то суд за заявою позивача присуджує всі понесені ним у справі витрати із відповідача.

Частинами 4-7 ст.134 КАС України визначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Суд вважає, що посилання заявника на висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 28.12.2020 року у справі №640/18402/19, у якому йдеться про те, що розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу, не спростовує і висновків, викладених у цій же постанові про те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

На підтвердження розміру витрат зі сплати професійної правничої допомоги у зв`язку з розглядом даної справи адвокатом Глазовим О.О. до суду надані копії документів, укладених між ТОВ «ТИТАН-РИ» та адвокатом Глазовим О.О.: - договору про надання правової допомоги від 20.03.2023 №20/03/23/АО; - додаткового погодження до договору від 20.03.2023 №20/03/23/АО про надання правової допомоги від 20.03.2023; - акту виконаних робіт від 15.06.2023 (а.с.231-234).

Згідно з п.3.1. договору про надання правової допомоги від 20.03.2023 №20/03/23/АО сторони домовились, що вартість правової допомоги встановлюється у додатковому погодженні до цього договору.

Пунктом 2 додаткового погодження до договору від 20.03.2023 №20/03/23/АО передбачено, що сторони визначили фіксований розмір гонорару адвоката, зокрема, за підготовку правової позиції, підготовку позовної заяви, збір та підготовку документів та доказів для участі у судовому розгляді за відповідним позовом, участь у судових засіданнях в суді першої інстанції, кількістю не більше трьох судових засідань складає 20000 грн.

Відповідно до акту виконаних робіт від 15.06.2023 адвокатом Глазовим О.О. було надано ТОВ «ТИТАН-РИ» наступну правову допомогу: підготовка правової позиції, підготовка позовної заяви, інших процесуальних документів (клопотань, заяв), збір та підготовку документів та доказів для участі у судовому розгляді за відповідним позовом складає 20000 грн.

Відповідно до ч.9 ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Дослідивши зміст наданих адвокатом доказів, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд дійшов висновку, що розмір витрат на правничу допомогу не є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, складність справи, об`єму наданих послуг, суд вважає, що заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу в сумі 20000 грн є завищеними та неспівмірними зі складністю справи і обсягом наданих адвокатом послуг позивачу у даній справі, з огляду на наступне.

Згідно з ч.3 ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

На підставі ч.5 ст.242 КАС України суд вважає необхідним врахувати наступні висновки Верховного Суду.

Так, у додатковій постанові від 05.09.2019 року по справі №826/841/17 Верховний Суд дійшов правового висновку, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року по справі №826/841/17 Верховний Суд звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.

Таким чином витрати на правничу допомогу мають бути фактичними в розрізі реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності), а їх розмір повинен бути обґрунтований та документально підтверджений.

Дослідивши подані докази, судом встановлено, що додатковим погодженням до договору від 20.03.2023 №20/03/23/АО про надання правової допомоги від 20.03.2023 визначено фіксований розмір правничої допомоги у розмірі 20000 грн, з урахуванням до трьох судових засідань.

Згідно акту виконаних робіт від 15.06.2023 адвокатом Глазов О.О. не брав участь у судових засіданнях по справі №420/6192/23, розгляд якої здійснювався в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, проте розмір правничої допомоги не змінився, та залишився на рівні 20000 грн, визначений з урахуванням до трьох судових засідань.

Також суд вважає, що відсутня дійсна необхідність у надані адвокатом Глазов О.О. послуг з підготовки правової позиції, збору та підготовки доказів, які фактично охоплюються послугою з підготовки позовної заяви, для оформлення якої необхідна визначена правова позиція та докази на підтвердження викладених обставин справи.

При цьому особа може сплатити адвокату в якості гонорару будь-яку суму, але відшкодуванню за нормами КАС України підлягають лише ті витрати на професійну правничу допомогу, які є реальними, необхідними, фактичними та доведеними належними доказами.

Враховуючи фактичний об`єм наданих адвокатом Глазов О.О. послуг, в розрізі критеріїв їх реальності та необхідності, суд дійшов висновку, що співмірним розміром судових витрат пов`язаних з витратами на професійну правничу допомогу є 10000 грн, які необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці на користь позивача, про що ухвалити додаткове рішення по справі №420/6192/23.

Керуючись ст. ст.132, 137, 139, 243, 246, 252, 255, 293, 295 КАС України суд,-

ВИРІШИВ :

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ТИТАН-РИ» про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити частково.

Прийняти по справі №420/6192/23 додаткове рішення, яким стягнути з Одеської митниці (вул. Лип Івана та Юрія, 21А, м. Одеса, 65078, код ЄДРПОУ ВП 44005631) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТИТАН-РИ» (вул. Івана та Юрія Лип, 60, кв.75, м. Одеса, 65078, ) витрати зі сплати професійної правничої допомоги у розмірі 10000 грн.

У задоволенні решти відмовити.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва