Справа № 300/4663/22
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2023-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2023 рокуЛьвівСправа № 300/4663/22 пров. № А/857/5033/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Гудима Л.Я., Ільчишин Н.В.

за участі секретаря судового засідання: Скрутень Х.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Управління Західного офісу Держаудитслужби в Івано-Франківській області,

на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30 січня 2023 року (суддя Шумей М.В., час ухвалення не зазначено, місце ухвалення м.Івано-Франківськ, дата складання повного тексту не зазначено),

в адміністративній справі №300/4663/22 за позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області до Управління Західного офісу Держаудитслужби в Івано-Франківській області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів,

про визнання протиправними дій, визнання протиправними і скасування вимоги, розпорядження, попередження,

встановив:

У листопаді 2022 року позивач Головне управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Управління Західного офісу Держаудитслужби в Івано-Франківській області, в якому просив: 1) визнати протиправними дії посадових осіб відповідача щодо: - встановлення нецільового використання коштів державного бюджету при проведенні планової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області за період з 01.10.2018 по 31.03.2022 згідно з актом ревізії від 28.09.2022 №07-21/1; - винесення розпорядження про зупинення операцій з бюджетними коштами від 03.11.2022р. №01; - винесення попередження про неналежне виконання бюджетного законодавства від 03.11.2022р. №130907-14/2235-2022; 2) визнати протиправним та скасувати: - пункти вимоги від 03.11.2022р. №130907-14/2236-2022 щодо незаконного та нецільового використання коштів державного бюджету; - розпорядження про зупинення операцій з бюджетними коштами від 03.11.2022р. №01; - попередження про неналежне виконання бюджетного законодавства від 03.11.2022р. №130907-14/2235-2022.

Відповідач позовних вимог не визнав, в суді першої інстанції подав відзив на позовну заяву. Просив відмовити в задоволені позовних вимог.

Третя особа в суді першої інстанції подала пояснення щодо позову та щодо відзиву на позов. Просила позовні вимоги задоволити.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.01.2023 року позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії посадових осіб Управління Держаудитслужби в Івано-Франківській області щодо: - встановлення нецільового використання коштів державного бюджету при проведенні планової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області за період з 01.10.2018 по 31.03.2022 згідно з актом ревізії від 28.09.2022 №07-21/1; - винесення розпорядження про зупинення операцій з бюджетними коштами від 03.11.2022 №01; - винесення попередження про неналежне виконання бюджетного законодавства від 03.11.2022р. №130907-14/2235-2022. Визнано протиправним та скасовано пункти вимоги від 03.11.2022 №130907-14/2236-2022 щодо незаконного та нецільового використання коштів державного бюджету. Визнано протиправним та скасовано розпорядження про зупинення операцій з бюджетними коштами від 03.11.2022 №01. Визнано протиправним та скасовано попередження про неналежне виконання бюджетного законодавства від 03.11.2022 №130907-14/2235-2022. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 3225,30 грн..

З цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що судом першої інстанції не в повному обсязі досліджено та з`ясовано всі обставини у справі, в зв`язку з чим просить переглянути рішення суду в апеляційному порядку з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт покликається на те, що у ході проведення ревізії позивача встановлено ряд фінансових порушень. З огляду на встановлені порушення бюджетного законодавства до позивача застосовано заходи впливу за порушення бюджетного законодавства у вигляді попередження про неналежне виконання бюджетного законодавства, зупинення операцій з бюджетними коштами та зменшення бюджетних асигнувань. Зазначає скаржник, що суд першої інстанції не надав жодної правової оцінки фактам за наслідками проведеної у позивача ревізії та встановлених фінансових порушеннях Що стосується оскарження Висновку 3 (абз.3 ст.35 акту ревізії), то як твердить скаржник, судом першої інстанції не надано жодної правової оцінки тому факту, що існуючим законодавством України, що регулює оплату праці державних службовців, взагалі непередбачено здійсненої позивачем доплати, що може свідчити про поверхневість, необ`єктивність та упередженість висновків суду. Що стосується оскарження позивачем Висновку 4 (абз.3 ст.35 акту ревізії), то як твердить скаржник, позивачем використано бюджетні кошти на оплату робіт, які були передбачені на поточні видатки, в той час як такі роботи своєю суттю є капітальним ремонтом та мають оплачуватись з коштів, передбачених на капітальні видатки. Таким чином, позивачем використано кошти не на ті цілі, що передбачені планом використання бюджетних коштів, результаті чого допущено нецільове використання бюджетних коштів. Що стосується вказаних позивачем на обґрунтування позовних вимог та без надання належної правової оцінки судом термінам «перенесення коштів», «чисто бухгалтерська операція» та «загальний кошторис установи», то зауважує скаржник, що жоден нормативний документ, якими користуються в своїй діяльності бюджетні установи, не містить таких термінів, тому жодного змістового навантаження вони не несуть та не можуть бути підставою для визнання висновків відповідача необґрунтованими. Зважаючи на встановлені порушення щодо нецільового використання бюджетних коштів зобов`язано позивача внести зміни до кошторису. Щодо зупинення операцій з бюджетним коштами, то зазначає скаржник, що розпорядження про зупинення операцій з бюджетними коштами від 03.11.2022 №01 станом на дату подання позову було виконаним та більше не створювало жодних правових наслідків для позивача. Також до позивача застосовано захід впливу за порушення бюджетного законодавства у вигляді попередження про неналежне виконання бюджетного законодавства. Проте, судом першої інстанції нічого не зазначено про підстави визнання незаконними та скасування застосованих Управління заходів впливу за порушення бюджетного законодавства, що свідчить про необґрунтованість та протиправність такого рішення суду.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду від 30.01.2023 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позов відмовити у повному обсязі.

Позивач із апеляційними вимогами не погодився, подав суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначає, що апеляційну скаргу не визнає, вважає її необґрунтованою, побудованою на домислах та маніпуляціях, а відтак такою, що не підлягає задоволенню. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Також третьою особою подано відзив на апеляційну скаргу відповідача, у якому третя особа зазначає, що судом першої інстанції прийнято рішення на підставі всебічно і повно встановлених обставин справи з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що вказує на відсутність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги. Просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід задоволити частково.

Судом встановлено такі фактичні обставини справи.

Посадовими особами Управління Західного офісу Держаудитслужби в Івано-Франківській області була проведена планова ревізія фінансово-господарської діяльності Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області за період з 01.10.2018 по 31.03.2022.

За результатом планової ревізії складено Акт ревізії фінансово-господарської діяльності від 28.09.2022 №07-21/1, який вручено для ознайомлення того ж дня (а.с. 32-135 т.1, а.с. 28-131 т.2).

10.10.2022 позивачем було подано заперечення від 10.10.2022 №вих07/3257-22 (а.с. 158 т.1).

Відповідачем складено висновок на заперечення до акта ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності ГУ Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області за період з 01.10.2018 по 31.03.2022 №07-21/1 (а.с. 165-204 т.1, а.с. 132-170 т.2).

03.11.2022 Головним управлінням Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області отримано вимогу від 03.11.2022 №130907-14/2236-2022 про усунення порушень виявлених ревізією (вхідний №ВХ-4461-22) (а.с. 17 т.1, а.с. 171 т.2) та попередження про неналежне виконання бюджетного законодавства від 03.11.2022 №130907-14/2235-2022 №01 (вх.-4531-22) (а.с.29 т.1, а.с. 179 т.2), а саме:

- здійснити коригування обсягів узятих бюджетних зобов`язань за І квартал 2022 року за загальним фондом кошторису для проведення видатків за цими зобов`язаннями із спеціального фонду кошторису відповідно до бюджетного законодавства на суму 510720,78 грн., (порушення, яке має механізм відшкодування, допущене за І квартал 2022 року, виокремлене із загальної структури порушення в сумі 2064395,03 грн.,) згідно з частиною 9 ст.51 Бюджетного кодексу України, п.23 Порядку №228; при плануванні та здійсненні видатків на оплату праці працівників Головного управління за рахунок коштів спеціального фонду враховувати вимоги норм абзаців 15 та 16 частини четвертої ст.13 Бюджетного кодексу України (з урахуванням частини дев`ятої ст.51 цього Кодексу) та п.23 Порядку №228;

- забезпечити відшкодування, відповідно до норм статей 130-136 КЗпП України, шкоди (збитків), заподіяних внаслідок безпідставного нарахування і виплати доплати до заробітної доплати до заробітної плати та відпускних відповідним працівникам Головного управління в сумі 304519,34 грн., і перерахувати кошти у дохід державного бюджету України (код платежу - 21080500, рахунок UA0009612), та, відповідно, провести коригування нарахувань в обліку установи єдиного соціального внеску в сумі 63814,07 грн.;

- забезпечити відшкодування шкоди (збитків), заподіяної внаслідок покриття витрат за рахунок коштів загального та спеціального фондів 16 юридичних осіб - орендарів нерухомого майна за спожиті ними комунальні послуги (водопостачання, водовідведення, постачання та розподіл природного газу) в сумі 74441,26 грн., на рахунок Головного управління з подальшим перерахуванням до Державного бюджету України коштів, які були профінансовані за рахунок коштів загального фонду Головного управління, в сумі 31404,96 грн., відповідно до норм статей 216-229 Господарського кодексу України, статей 22, 610-625 Цивільного кодексу України та в майбутньому здійснювати взяття зобов`язань за рахунок бюджетних асигнувань та покриття витрат юридичних осіб - орендарів нерухомого майна за спожиті ними комунальні послуги відповідно до пункту 35 частини 1 статті 116 Бюджетного кодексу України та пунктів 43, 46 Порядку №228;

- внести зміни до кошторису по загальному фонду КПКВК 0412010 шляхом зменшення бюджетних асигнувань на суму 82406,42 грн., (п.4 ч.І ст.117 Бюджетного кодексу України);

- кошти в сумі 15330,00 грн., перерахувати в дохід Державного бюджету: код платежу 21080500, рахунок UА0009612 (Закон України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" від 02.12.2021 №1928-ІХ (із змінами), Деякі питання ведення: обліку податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2011 №106 (із змінами), Класифікація доходів бюджету, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 14.01.2011 №11 (із змінами);

- вирішити питання щодо платного використання приміщення в двоповерховому будинку по вул. Петраша, 8-а в см г. Богородчани (площа 98,8 кв.м (6 кімнат) лівого крила другого поверху даного будинку) (п.10 ч.1 Закон України "Про оренду державного та комунального майна" від 03.10.201 №157-ІХ (із змінами);

- розробити та затвердити щорічні плани заходів з енергозбереження, в яких передбачити забезпечення зменшення витрат на оплату комунальних послуг та енергоносіїв; щорічні плани заходів з погашення кредиторської заборгованості за рахунок коштів загального та спеціального фондів державного бюджету, а також зменшення обсягу дебіторської заборгованості, необхідність розроблення та затвердження яких передбачено пунктами 13 та 14 Заходів щодо ефективного та раціонального використання державних коштів, передбачених для утримання органів державної влади та інших державних органів, утворених органами державної влади підприємств, установ та організацій, які використовують кошти державного бюджету, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 жовтня 2016 року №710 "Про ефективне використання державних коштів" (із змінами).

Також відповідачем застосовано заходи впливу у вигляді розпорядження про зупинення операцій з бюджетними коштами від 03.11.2022 №01 (вхідний № Вх-4531-22) (а.с. 25 т.1, а.с. 182 т.2).

Такі вимоги та заходи впливу застосовані на підставі висновків зроблених у ході планової ревізії, зокрема:

Висновок 1. Головним управлінням в розрахунках видатків на оплату праці працівників на 2020 рік завищено бюджетні асигнування на виплату премій в сумі 3660597,60 грн., які в подальшому профінансовані та використані.

Висновок 2. Встановлено безпідставне завищення витрат на оплату праці у 2020-2021 роках та І кварталі 2022 року в наслідок недотримання вимог бюджетного законодавства в сумі 2 064 395,03 гривні.

Висновок 3. Встановлено факти переплати по заробітній платі на загальну суму 304519,34 грн. (нарахована та виплачена доплата окремим працівникам Головного управління без відповідного наказу керівника установи, що також призвело до переплати відпускних), крім того, зайво сплачено ЄСВ в сумі 63814,07 гривень.

Висновок 4. За результатами ревізії даного питання виявлено факти нецільового використання бюджетних коштів в 2019 році на суму 72301,20 грн., в 2021 році на суму 10105,22 грн..

Не погоджуючись із такими висновками відповідача, за наслідками чого прийнято вимогу, розпорядження і попередження, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Колегія суддів апеляційного суду частково погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог та зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Предметом спору у вказаній справі є дотримання Головним управлінням Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області бюджетного законодавства (фінансової дисципліни), яке було предметом перевірки посадовими особами Управління Західного офісу Держаудитслужби в Івано-Франківській області.

Правові засади функціонування бюджетної системи України, її принципи, основи бюджетного процесу і міжбюджетних відносин та відповідальність за порушення бюджетного законодавства визначаються Бюджетним кодексом України (далі БК України).

Бюджетним кодексом України регулюються відносини, що виникають у процесі складання, розгляду, затвердження, виконання бюджетів, звітування про їх виконання та контролю за дотриманням бюджетного законодавства, і питання відповідальності за порушення бюджетного законодавства, а також визначаються правові засади утворення та погашення державного і місцевого боргу (стаття 1 БК України).

Порушенням бюджетного законодавства визнається порушення учасником бюджетного процесу встановлених цим Кодексом чи іншим бюджетним законодавством норм щодо складання, розгляду, затвердження, внесення змін, виконання бюджету та звітування про його виконання, а саме, взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України (п.20 ч.1 ст.116 БК України).

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 117 Бюджетного кодексу України, за вказане порушення бюджетного законодавства застосовується такий захід впливу, як зупинення операцій з бюджетними коштами, у порядку, встановленому статтею 120 цього Кодексу.

Положеннями статті 120 БК України встановлено, що зупинення операцій з бюджетними коштами полягає у зупиненні будь-яких операцій із здійснення платежів з рахунку порушника бюджетного законодавства. Механізм зупинення операцій з бюджетними коштами визначається Кабінетом Міністрів України.

На виконання положень статті 120 БК України постановою Кабінету Міністрів України від 19 січня 2011 року №21 затверджено Порядок зупинення операцій з бюджетними коштами (далі - Порядок №21), яким визначено механізм застосування Мінфіном, органами Державної казначейської служби, Держаудитслужби, місцевими фінансовими органами, головними розпорядниками бюджетних коштів (далі - уповноважений орган) у межах наданих їм повноважень до розпорядників та/або одержувачів бюджетних коштів (далі - розпорядники та/або одержувачі) такого заходу впливу, як зупинення операцій з бюджетними коштами.

Пунктом 2 Порядку №21 регламентовано, що розпорядження про зупинення операцій з бюджетними коштами (далі - розпорядження про зупинення операцій) приймається уповноваженим органом, зокрема, на підставі акта ревізії протягом трьох робочих днів з дня його надходження за формою згідно з додатком 1.

У разі прийняття уповноваженим органом розпорядження про зупинення операцій зупиненню підлягають операції з бюджетними коштами на рахунках розпорядників та/або одержувачів за бюджетною програмою (кодом тимчасової класифікації видатків та кредитування місцевих бюджетів), за якою виявлено порушення вимог бюджетного законодавства.

Матеріалами справи підтверджується, що за результатом планової ревізії фінансово-господарської діяльності Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області за період з 01.10.2018 по 31.03.2022, проведеної посадовими особами Управління Західного офісу Держаудитслужби в Івано-Франківській області, за результатом якої складено акт ревізії фінансово - господарської діяльності та направлено позивачу вимогу від 03.11.2022 №130907-14/2236-2022 про усунення порушень, виявлених ревізією, а також попередження про неналежне виконання бюджетного законодавства від 03.11.2022 №130907-14/2235-2022 № 01, про які описано вище.

Також відповідачем застосовано заходи впливу у вигляді розпорядження про зупинення операцій з бюджетними коштами від 03.11.2022 №01.

Такі вимоги та заходи впливу застосовані на підставі висновків зроблених, у ході планової ревізії.

Встановлено, що підставою для складення розпорядження слугували висновки відповідача, зокрема: Висновок 1. Головним управлінням в розрахунках видатків на оплату праці працівників на 2020 рік завищено бюджетні асигнування на виплату премій в сумі 3660597,60 гривень, які в подальшому профінансовані та використані; Висновок 2. Встановлено безпідставне завищення витрат на оплату праці у 2020-2021 роках та І кварталі 2022 року в наслідок недотримання вимог бюджетного законодавства в сумі 2064395,03 гривні; Висновок 3. Встановлено факти переплати по заробітній платі на загальну суму 304519,34 гривень, (нарахована та виплачена доплата окремим працівникам Головного управління без відповідного наказу керівника установи, що також призвело до переплати відпускних), крім того, зайво сплачено ЄСВ в сумі 63814,07 гривень; Висновок 4. За результатами ревізії даного питання виявлено факти нецільового використання бюджетних коштів в 2019 році на суму 72301,20 грн., в 2021 році на суму 10105,22 грн..

Надаючи правову оцінку наведеним висновкам відповідача, суд першої інстанції обґрунтовано врахував наступне.

Як слідує із матеріалів справи, посадові особи відповідача в акті ревізії посилалися лише на п.7 розділу 1 Положення про преміювання у Головному управлінні Держпродспоживслужби з Івано-Франківській області, який стосується виключно державних службовців, яких в штаті Головного управління станом на 01.01.2020 налічувалось 216 одиниць.

У той же час, в Головному управлінні наявні посади, які не віднесені до посад державної служби (станом на 01.01.2020 - 112 одиниць), на яких поширюється дія п.3.5 розділу 3 Положення, де максимальний розмір премії таких осіб обмежено тільки розміром загального фонду оплати праці, без деталізації у відсотках.

При підготовці проекту кошторису па 2020 рік ГУ Держпродспоживслужби з Івано-Франківській області було зроблено розрахунки щодо затвердження розміру премії для державних службовців в сумі 3660000,00 грн. (20% від суми посадових окладів) та для посад недержавної служби в сумі 3660600,00 грн., які однак Держпродспоживслужбою погоджені не були.

Фактично кошторис Головного управління на 2020 рік, з відповідними розрахунками до нього, був погоджений Держпродспоживслужбою та затверджений Головним управлінням, в якому розмір премій становить 3993200,00 грн. (загальний фонд), що становить 20% посадових окладів (19965996,00 грн.).

З огляду на встановлене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно вказав, що Висновок 1 посадових осіб відповідача про завищення в 2020 році бюджетних асигнувань на виплату премій в сумі 3660597,60 грн. є необґрунтованим.

Що ж стосується висновку 2, то як встановлено судом, сума 2064395,03 грн. посадовими особами відповідача сформована за 3 (три) роки, в тому числі за 2020 рік - 427000грн., за 2021 рік - 1126674,25 грн., та за перший квартал 2022 року - 510720,78 грн.. Впродовж 2020-2021 років та першого кварталу 2022 року частина коштів спеціального фонду була направлена до загального фонду і використана на виплату заробітної плати в сумі 99999,83 грн., (2021 рік) і сплату податків із заробітної плати та внесків до державних цільових фондів в сумі 1064401,20 грн., (в т.ч. в 2020 році - 427000,00 грн. (вся сума), в 2021 році - 126680,42 грн., в першому кварталі 2022 року - 510720, 78 грн., (вся сума).

Описуючи порушення, посадові особи відповідача констатували, що направлення коштів спеціального фонду в загальний Фонд проведено в той час, як відповідні асигнування були передбачені в повному обсязі кошторисом по загальному Фонду (абз.2 ст.18, абз.2 ст.19, абз.1 ст.22).

Проте, вказаний висновок не відповідає дійсності, оскільки бюджетні призначений по КЕКВ 2111 "Заробітна плата": на 2020 рік затверджені в сумі 39,92 млн. грн., що складає 86,7% до розрахованої потреби (бюджетної пропозиції), різниця - 6,1 млн. грн.; на 2021 рік затверджені в сумі 38,35 млн. грн., що складає 89,6% до розрахованої потреби (бюджетної пропозиції), різниця - 4,4 млн. грн.; на 2022 рік затверджені в сумі 40,72 млн. грн., що складає 71,2% до розрахованої потреби (бюджетної пропозиції), різниця - 16,4 млн. грн..

Судом встановлено із матеріалів справи, що у 2020 році додаткові витрати на заробітну плату, які невключені як планові показники, склали 595112,00 грн., та сплачено ЄСВ 130925 грн., разом 656037 грн., а саме, нараховано і виплачено ОСОБА_1 на час проходження військової служби за призовом осіб офіцерського складу (наказ від 10 червня 2019р. №137) - 200070,00 грн., оплата праці перших 5 календарних днів тимчасової непрацездатності - 395042,00 грн., сплачено ЄСВ 130925 грн..

У 2021 році додаткові витрати на заробітну плату, які невключені як планові показники, склали 917209,00 грн., сплачено ЄСВ 201786 грн., разом 1118995 грн., а саме, нараховано і виплачено ОСОБА_1 на час проходження військової служби за призовом осіб офіцерського складу (наказ від 10 червня 2019р. №137) - 197804,00 грн., оплата праці перших 5 календарних днів тимчасової непрацездатності - 437215,00 грн., індексація на заробітну плату - 282190,00 грн., сплачено ЄСВ 201786 грн..

За період з 01.01.2022 по 31.03.2022 додаткові витрати на заробітну плату, які невключені як планові показники, склали 305422,00 грн., сплачено ЄСВ 67193 грн., разом 372615 грн..

ОСОБА_1 на час проходження військової служби за призовом осіб офіцерського складу (наказ від 10 червня 2019р. №137) - 48623,00 грн..

ОСОБА_2 у зв`язку із призовом на військову службу за мобілізацією (наказ №35 від 28.02.2022р.) - 35696,00 грн..

ОСОБА_3 у зв`язку із призовом на військову службу за мобілізацією (наказ №37 від 28.02.2022р.) - 14626,00 грн..

ОСОБА_4 у зв`язку із призовом на військову службу за мобілізацією (наказ №48 від 09.03.2022р.) - 17749,00 грн., оплата праці перших 5 календарних днів тимчасової непрацездатності - 188728,0 грн., сплачено ЄСВ 67193 грн..

Таким чином, направлення коштів з спеціального фонду в загальний фонд на виплату заробітної плати, сплата податків бюджету із заробітної плати та внесків до державних цільових фондів проведено тільки для уникнення дефіциту фонду оплати праці та виникнення заборгованості, оскільки в загальному Фонді видатки на вказані цілі були заплановані в сумі, меншій від розрахункової потреби.

Слід зазначити, що таке спрямування коштів не суперечить вимогам законодавства, а навпаки передбачене абз. 15, 16 ч.4 ст.13 БК України, Порядком надходження, подальшого планування та використання власних надходжень бюджетних установ, який затверджено наказом Міністерства фінансів України від 28 вересня 2021 року №521 та Порядком складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2002 року №228, яким передбачено, що кошти спеціального Фонду можуть бути направлені на проведення заходів, пов`язаних з виконанням основних функцій, які не забезпечені (або частково забезпечені) видатками загального фонду.

У 2020-2021 роках мало місце значне поширення СОVID-19, значна кількість хворих працівників, затрати на лікування, проведення цими ж спеціалістами постійних моніторингових перевірок (відвідувань) у вихідні дні, після робочий і нічний час.

І квартал 2022 року - відсоток фінансування на заробітну плату становив 20% від річного (нерівномірний розподіл). Початок воєнних дій, різке підвищення цін вимагали прийняття дій щодо матеріального забезпечення працівників Головного управління Держпродспоживслужби з Івано-Франківській області.

Наведене дає підстави вважати правильним висновок суду першої інстанції, що, Висновок 2 посадових осіб відповідача не ґрунтується на вимогах законодавства, є упередженим та зробленим на підставі не повно досліджених обставин.

Що ж стосується висновку 3, то як встановлено судом, посадовими особами відповідача встановлено факти переплати по заробітній платі на загальну суму 304519,34 грн., (нарахована та виплачена доплата окремим працівникам Головного управління без відповідного наказу керівника установи, що також призвело до переплати відпускних), крім того, зайво сплачено ЄСВ в сумі 63814,07 гривень.

Протягом січня-червня 2021 року працівникам Головного управління Держпродспоживслужби в області виплачено надбавку за інтенсивність праці (державні службовці) та премію за результатами роботи відповідно Положення про застосування стимулюючих виплат державним службовцям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 №1112 "Про умови оплати праці працівників державних органів, на яких не поширюється дія Закону України "Про державну службу", постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2002 року №1298 "Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників, установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери та Положення про преміювання працівників Головного управління.

Суми 500,00 гривень за місяць у відомостях про зарплату виділені окремим рядком для розуміння працівниками, що їхня робота у вихідні дні (на підставі відповідних наказів і списків залучених працівників - додаток №4) про проведення моніторингових відвідувань закладів громадського харчування, торгівлі, соціальних закладів по дотриманню карантинних вимог, з метою відвернення наслідків епідемії гострої респіраторної хвороби СОVID-19 викликаної корона вірусом SARS-CoV-2, що можуть становити загрозу життя людини, відповідно мотивована у вигляді матеріальної виплати за інтенсивність праці та премії за місяць. Дане питання було розглянута на виробничій нараді з начальниками і працівниками структурних підрозділів Головного управління 30.12.2020 і прийнято відповідне рішення, що підтверджується протоколом наради №15 від 30.12.2020. Зазначені доплати, як премія та надбавка за інтенсивність праці були включені до розрахунку відпускних та лікарняних виплат.

Отже, суть порушення не в переплаті по заробітній платі і відпускних, а у відсутності наказу. Тобто, як правильно з`ясував окружний суд, вказане порушення не є порушенням бюджетного законодавства, а порушенням правил ведення бухгалтерського обліку.

Що ж стосується висновку 4, то як встановлено судом, трактування посадовими особами відповідача нецільового використання коштів по факту оплати коштів в сумі 10105,22 грн. за виготовлення робочого проекту на реконструкцію та внутрішнє газопостачання службового приміщення по вул. Берегова, 24, проведених по КЕКВ 2240 "Оплата послуг, крім комунальних" замість 3142 "Реконструкція та реставрація інших об`єктів" - є не правомірним, оскільки: - видатки в сумі 10105,02 грн. в грудні 2021 року фактично проведено за виготовлення робочого проекту, а не на оплату реконструкції газових мереж, як зазначено а акті ревізії; - кошти в сумі 10105,02 грн. оплачені по коду 2240 "Оплата послуг, крім комунальних" у повній відповідності до п.10 Інструкції щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету, яка затверджена наказ Міністерства фінансів України 12.03.2012 №333 (у редакції наказу Міністерства фінансів України 21.06.2012 №754) (далі Інструкція №333), де передбачено, що за вказаним кодом, зокрема, здійснюється "оплата послуг з розробки .... проектно-кошторисної документації .... та інші передпроектні роботи на проведення капітального ремонту (будівництва, реконструкції), якщо такі роботи не включені до проектно-кошторисної документації.

Фактично, капітальні видатки на капітальний ремонт чи реконструкцію установою в 2021 році, що підтверджують інспектори в абз.8 стор.69 акту ревізії, не проводились, відповідно, видатки в сумі 10105,02 грн. не були складовою частиною загальної вартості зазначених робіт.

Таким чином, віднесення посадовими особами відповідача коштів в сумі 10105,02 грн., оплачених по коду 2240 "Оплата послуг, крім комунальних", до не цільових витрат є безпідставним та таким, що не ґрунтується на законодавстві.

Що стосується коштів в сумі 72301,20 грн., сплачених за реконструкцію системи газопостачання у Головному управлінні за адресою вул. Берегова, 24, що в м. Івано-Франківську, суд враховується наступне.

У 2019 році Головним управлінням проведена закупівля UA-P-2019-07-22-001992-а (без використання електронної системи), з предметом закупівлі: Реконструкція системи газопостачання приміщення за адресою вул. Берегова, 24, що в м. Івано-Франківську.

Предмет закупівлі було визначено відповідно до п.3 розділу II Порядку визначення предмета закупівлі, який затверджений наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України 15 квітня 2020 року №708 та визначено код ДК 021:20-8 Послуги з ремонту і технічного обслуговування систем центрального опалення, згідно Національного класифікатора "Єдиний закупівельний словник ДК 021:2015", який затверджений наказом Мінекономрозвитку від 23.12.2015 р. №1749.

Річний план закупівель оприлюднений через Електронну систему публічних закупівель Prozorro. Зауважень з боку контролюючих служб, які здійснюють моніторинг закупівель, не надходило.

За результатом проведеної закупівлі між Головним управлінням Держпродспоживслужби з Івано-Франківській області (Замовник) та АТ "Оператор газорозподільної системи "Івано-Фрлмківськгаз" (виконавець) укладено договір від 25.07.2019 №-19.

Тому, як випливає з наведеного вище, предметом укладеного Головним управлінням Держпродспоживслужби з Івано-Франківській області договору за результатом закупівлі є послуги з ремонту і технічного обслуговування системи газопостачання приміщення за адресою вул. Берегова, 24, що в м. Івано-Франківську.

Пунктом 1.2. Інструкції №333 (у редакції від 21.06.2012) встановлено, що видатки на проведення публічних закупівель здійснюються за відповідними кодами економічної класифікації видатків бюджету залежно від економічної суті платежу.

Згідно підпункту 8 підпункту 2.2.4 пункту 2.2 глави 2 Інструкції №333 (у редакції від 21.06.2012) за кодом КЕКВ 2240 "Оплат послуг (крім комунальних)" здійснюється оплата послуг з поточного ремонту та технічного обслуговування транспортних засобів, обладнання, техніки, механізмів, локальної мережі, систем пожежогасіння, охоронної сигналізації, систем вентиляції, ескалаторів, ліфтів, сміттєпроводів, видатки на технічне обслуговування та утримання в належному стані систем вуличного освітлення, внутрішніх та зовнішніх мереж тепло-, водо-, електро-, газопостачання та водовідведення, підготовку до опалювального сезону теплових господарств: оплата поточного ремонту доріг, будівель, приміщень, об`єктів культурної спадщини.

Питання щодо віднесення ремонтних робіт до поточного або капітального ремонту регулюється примірним переліком послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків та споруд, затвердженим наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 10.08.2004 №150.

Разом з цим, листом Державного комітету України з будівництва та архітектури від 30.04.2003 №7/7-401 надано роз`яснення щодо віднесення ремонтно будівельних робіт до капітального та поточного ремонтів.

Поточний ремонт - це комплекс ремонтно будівельних робіт, який передбачає систематичне та своєчасне підтримання експлуатаційних якостей та попередження передчасного зносу конструкцій і інженерного обладнання. Якщо будівля в цілому не підлягає капітальному ремонту, комплекс робіт поточного ремонту може враховувати окремі роботи, які класифікуються як такі що відносяться до капітального ремонту (окрім робіт, які передбачають заміну та модернізацію конструктивних елементів будівлі).

На підставі наведеного суд першої інстанції зробив правильний висновок, що посадовими особами відповідача при дослідженні видатків, зроблених Головним управлінням Держпродспоживслужби з Івано-Франківській області на оплату реконструкції газових мереж, не було враховано положення законодавства в сфері містобудування та публічних закупівель.

Як визначено ч.1 ст.119 БК України, нецільовим використанням бюджетних коштів є їх витрачання на цілі, що не відповідають: бюджетним призначенням, що встановлені законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет); напрямам використання бюджетних коштів визначеним у паспорті бюджетної програми або в порядку використання бюджетних коштів (включаючи порядок та умови надання субвенцій); бюджетним асигнуванням (розпису бюджету, кошторису, плану використання бюджетних коштів).

Таким чином, кошти в сумі 72301,20 грн. на оплату послуг АТ "Івано-Франківськгаз" з реконструкції системи газопостачання оплачені відповідно до кошторису витрат Головного управління Держпродспоживслужби з Івано-Франківській області, в якому вони були заплановані на цілі, відповідно до яких вони були передбачені в кошторисі, а також у відповідності до підпункту 8 підпункту 2.2.4. п. 2.2. глави 2 Інструкції №333 (у редакції від 21.06.2012) за кодом КЕКВ 2240 "Оплата послуг (крім комунальних)", тобто за їх цільовим призначенням у відповідності до абз.3 ч.1 ст.119 БК України.

Перенесення коштів з КЕКВ 2240 на КЕКВ 3142 "Реконструкція та реставрація інших об`єктів" аж ніяк не міняє суті цільового використання коштів, а є радше чисто бухгалтерською операцією в межах загального кошторису установи.

Отже, суд першої інстанції обґрунтовано вказав, що трактування аудиторами використання коштів на оплату реконструкції газових мереж в загальній сумі 82406,42 грн. як нецільове є необґрунтованим.

Наведені вище правові висновки суду першої інстанції доводами апеляційної скарги не спростовані і розцінюються апеляційним судом як такі, що не відповідають фактичним обставинам справи, а тому підлягають відхиленню.

З урахуванням встановленого та наведеного правового регулювання, враховуючи визначені у частині 2 статті 2 КАС України критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що посадовими особами відповідача під час здійснення планової ревізії фінансово-господарської діяльності позивача було зроблено необґрунтовані висновки, які не підтверджені документально, за наслідками яких відповідачем застосовано заходи впливу у вигляді вимоги від 03.11.2022 №130907-14/2236-2022 щодо незаконного та нецільового використання коштів державного бюджету, попередження про неналежне виконання бюджетного законодавства від 03.11.2022 №130907-14/2235-2022 та розпорядження про зупинення операцій з бюджетними коштами від 03.11.2022 №01.

Застосовані відповідачем до позивача такі заходи впливу безпосередньо впливають на права та обов`язки Головного управління Держпродспоживслужби з Івано-Франківській області і з метою відновлення порушених прав позивача суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення про необхідність визнання протиправними та скасування пунктів вимоги від 03.11.2022 №130907-14/2236-2022 щодо незаконного та нецільового використання коштів державного бюджету, попередження про неналежне виконання бюджетного законодавства від 03.11.2022 №130907-14/2235-2022 та розпорядження про зупинення операцій з бюджетними коштами від 03.11.2022 №01.

Водночас, колегія суддів вважає, що не підлягає задоволенню позовна вимога про визнання протиправними дій посадових осіб відповідача щодо: - встановлення нецільового використання коштів державного бюджету при проведенні планової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області за період з 01.10.2018 по 31.03.2022 згідно з актом ревізії від 28.09.2022 №07-21/1; - винесення розпорядження про зупинення операцій з бюджетними коштами від 03.11.2022р. №01; - винесення попередження про неналежне виконання бюджетного законодавства від 03.11.2022 р. №130907-14/2235-2022, з огляду на наступне.

Головні завдання, функції та правові основи діяльності органів державного фінансового контролю визначено Законом України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26.01.1993 №2939-ХІІ (далі - Закон №2939-ХІІ), Положенням про Державну аудиторську службу України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 № 43, та статтею 113 Бюджетного кодексу України.

Процедуру проведення ревізій та реалізації їх результатів визначено статтею 11 Закону №2939-ХІІ, Порядком проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 №550 (далі - Порядок №550).

Пунктом 50 Порядку №550 визначено, що за результатами проведеної ревізії у межах наданих прав органи державного фінансового контролю вживають, зокрема, заходів впливу за порушення бюджетного законодавства.

Встановлено, що ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області за період з 01.10.2018 по 31.03.2022 проведено Управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Івано-Франківській області відповідно до п.4.2.5.1 Плану проведення заходів державого фінансового контролю на II квартал року з 30.06.2022 по 21.09.2022 року.

На підставі наведеного та враховуючи приписи чинного законодавства, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що у відповідача були підстави для здійснення державного фінансового контролю, в тому числі і фінансово-господарської діяльності Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області за період з 01.10.2018 по 31.03.2022 шляхом проведення ревізії.

Як уже було вказано апеляційним судом вище, за результатами проведення планової ревізії фінансово-господарської діяльності позивача, відповідачем складено акт ревізії фінансово-господарської діяльності від 28.09.2022 №07-21/1.

У той же час, застосовані відповідачем заходи впливу у вигляді вимоги, попередження та розпорядження є результатом висновку органу фінансового контролю, який зроблений у ході проведеної планової ревізії. Формування висновків в ході проведення ревізії є обов`язком відповідача, яким суд надав правову оцінку.

Дії посадових осіб Управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Івано-Франківській області щодо винесення вимоги, попередження та розпорядження являються активною процедурною діяльністю конкретних посадових осіб, яка зумовлена висновками про порушення, які зафіксовані в Акті ревізії від 28.09.2022 року, і такі дії вчинені в межах повноважень відповідних посадових осіб.

У розглядуваній ситуації наслідком дій посадових осіб відповідача являються конкретні індивідуальні акти (рішення), а саме, вимога від 03.11.2022р. №130907-14/2236-2022; розпорядження від 03.11.2022р. №01; попередження від 03.11.2022р. №130907-14/2235-2022.

Саме ці індивідуальні акти (рішення), а не дії посадових осіб щодо їх винесення, впливають на права та інтереси позивача і зумовлюють відповідні правові наслідки.

Відповідно до статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 4 КАС України визначено, що індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

У розглядуваній адміністративній справі позивачем оскаржено до суду індивідуальні акти (рішення) відповідача, а саме, вимогу від 03.11.2022р. №130907-14/2236-2022; розпорядження від 03.11.2022р. №01; попередження від 03.11.2022р. №130907-14/2235-2022, яким суд надав правову оцінку.

Тому, на переконання колегії суддів, безпідставною і зайвою є позовна вимога про оскарження дій посадових осіб відповідача щодо формування спірних висновків, щодо винесення вимоги, попередження і розпорядження.

Таким чином, з врахуванням наведеного вище, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги щодо визнання протиправними дій посадових осіб Управління Західного офісу Держаудитслужби в Івано-Франківській області.

Згідно п.2 ч.1 ст.315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції від 30.01.2023 року підлягає частковому скасуванню, а саме, в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій посадових осіб відповідача, з прийняттям у цій частині нової постанови про відмову у задоволенні відповідних позовних вимог, з наведених вище мотивів.

У решта ж частині рішення суду першої інстанції належить залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Управління Західного офісу Держаудитслужби в Івано-Франківській області задоволити частково.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30 січня 2023 року в адміністративній справі №300/4663/22 за позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області до Управління Західного офісу Держаудитслужби в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій, визнання протиправними і скасування вимоги, розпорядження, попередження скасувати частково, а саме, в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій посадових осіб Управління Західного офісу Держаудитслужби в Івано-Франківській області, - і в цій частині прийняти нову постанову.

Відмовити у задоволенні позовних вимог Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій посадових осіб Управління Західного офісу Держаудитслужби в Івано-Франківській області.

У решта частині рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30 січня 2023 року в адміністративній справі №300/4663/22 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Л. Я. Гудим
Н. В. Ільчишин
Повний текст постанови суду складено 23.06.2023 року