Справа № 520/27420/21
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2023-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 червня 2023 року

м. Київ

справа № 520/27420/21

адміністративне провадження № К/990/20453/23

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Губської О.А., перевіривши касаційну скаргу Донецької обласної прокуратури на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2022 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 09 травня 2023 року у справі №520/27420/21 за позовом ОСОБА_1 до Донецької обласної прокуратури про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Донецької обласної прокуратури, у якому просив:

визнати протиправною бездіяльність Донецької обласної прокуратури (прокуратури Донецької області) в частині не нарахування та невиплати ОСОБА_1 передбаченої законодавством додаткової заробітної плати, у сумі 9509,9 грн, а саме: надбавки у розмірі 15 % від посадового окладу, за роботу в умовах режимних обмежень, що пов`язана з роботою з документами, які становлять державну таємницю, за період жовтня 2012 - лютого 2016 років;

зобов`язати Донецьку обласну прокуратуру (прокуратуру Донецької області) нарахувати та виплатити одним платежем ОСОБА_1 додаткову заробітну платню - надбавку за роботу в умовах режимних обмежень, що пов`язана з роботою з документами, які становлять державну таємницю, у розмірі 15 % від посадового окладу, за період жовтень 2012 - лютий 2016 років у сумі 9509,9 грн;

зобов`язати Донецьку обласну прокуратуру (прокуратуру Донецької області) нарахувати та виплатити одним платежем ОСОБА_1 кошти, які складають різницю між виплаченими йому протягом жовтня 2012 - лютого 2016 років сумами допомоги для вирішення соціально-побутових питань та допомог для оздоровлення та сумами вказаних допомог, розрахованими з урахуванням надбавки у розмірі 15 % від посадового окладу, за роботу в умовах режимних обмежень, що пов`язана з роботою з документами, які становлять державну таємницю; судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2022 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 09 травня 2023 року, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Донецької обласної прокуратури (прокуратури Донецької області) в частині не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової заробітної плати, а саме: надбавки у розмірі 15 % від посадового окладу, за роботу в умовах режимних обмежень, що пов`язана з роботою з документами, які становлять державну таємницю, за період жовтня 2012 - лютого 2016 років у сумі 9509,9 грн. Зобов`язано Донецьку обласну прокуратуру (прокуратуру Донецької області) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову заробітну платню - надбавку за роботу в умовах режимних обмежень, що пов`язана з роботою з документами, які становлять державну таємницю, у розмірі 15 % від посадового окладу, за період жовтень 2012 - лютий 2016 років у сумі 9509 (дев`ять тисяч п`ятсот дев`ять) грн. 90 коп. Зобов`язано Донецьку обласну прокуратуру (прокуратуру Донецької області) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 різницю між виплаченими йому протягом жовтня 2012 - лютого 2016 років сумами допомоги для вирішення соціально-побутових питань та допомог для оздоровлення та сумами вказаних допомог, розрахованими з урахуванням надбавки у розмірі 15 % від посадового окладу, за роботу в умовах режимних обмежень, що пов`язана з роботою з документами, які становлять державну таємницю. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. Стягнуто з Донецької обласної прокуратури (прокуратуру Донецької області) на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.

Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями, Донецька обласна прокуратура звернулася із касаційною скаргою до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), подавши її 06 червня 2023 року через підсистему «Електронний суд».

Відповідно до частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Дослідивши зміст касаційної скарги, Суд вважає за потрібне повернути її скаржнику з таких підстав.

Імперативними приписами частини четвертої статті 328 КАС України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 351 цього Кодексу.

Згідно з пунктом четвертим частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Системний аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Підставою для перегляду оскаржуваного судового рішення, скаржник зазначає пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України та вказує про відсутність висновку Верховного Суду у подібних правовідносинах щодо виплати надбавки за роботу з державною таємницею прокурорам встановлено відсутність постанов з відповідного питання. В цьому контексті зазначає про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій статті 81 Закону України «Про прокуратуру», статтей 22, 30 Закону України «Про державну таємницю», Положення №414 та Положення про розміри і порядок виплати працівникам прокуратури надбавки до посадових окладів у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 19.02.2013 №24; порушенням норм процесуального права, що полягає у неврахуванні судом статтей 77, 242 КАС України.

Варто зауважити, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.

Зазначена скаржником норма права, щодо правильного застосування якої відсутній висновок Верховного Суду, повинна врегульовувати спірні правовідносини, а питання щодо її застосування ставилося перед судами попередніх інстанції в межах підстав позову (наприклад, з точки зору порушення її відповідачем), але суди таким підставам позову не надали оцінки у судових рішеннях, - що може бути визнано як допущення судами попередніх інстанцій порушення норм процесуального права, або надали, як на думку скаржника, неправильно.

Водночас касаційна скарга не містить вмотивованих доводів щодо того, який вплив висновок Верховного Суду у цій справі буде мати для вирішення спору по суті.

Скаржник указує на окремі положення Закону України «Про державну таємницю», Положення №414 та Положення №24, разом з тим не наводить об`єктивних підстав щодо необхідності їхнього тлумачення, обмежившись описом обставин цієї справи та незгодою із прийнятими у справі рішеннями.

Крім того, саме по собі посилання на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, за відсутності мотивованих аргументів неправильного застосування певної норми права, не є підставою для відкриття касаційного провадження.

Наведене обґрунтування підстав звернення до Верховного Суду із касаційною скаргою не є достатнім у розумінні пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Подана касаційна скарга фактично містить лише виклад обставин справи, цитати нормативних актів та незгоду з рішенням судів попередніх інстанцій з підстав порушення норм матеріального права.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

З огляду на те, що скаржник не виклав передбачених КАС України обґрунтованих підстав для оскарження у касаційному порядку судових рішень, зазначених у частині 1 статті 328 КАС України, касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала, з огляду на вимоги пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України,

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Донецької обласної прокуратури на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2022 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 09 травня 2023 року у справі №520/27420/21 повернути скаржнику.

Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

СуддяО.А. Губська