Справа № 300/1254/23
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2023-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" червня 2023 р. справа № 300/1254/23

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Боршовський Т.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення № 00 від 31.10.2022, зобов`язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі - відповідач 1, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі - відповідач 2, ГУ ПФУ в Тернопільській області), в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про відмову в призначенні пенсії № 00 від 31.10.2022; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 до загального трудового стажу: періоди роботи, відомості щодо яких зазначені у трудовій книжці серії НОМЕР_1 , дата заповнення - 16.07.1980; період навчання в Одеському технікумі вимірювань з 01.09.1976 по 27.02.1980 згідно диплому НОМЕР_2 від 27.02.1980 та призначити позивачу пенсію за віком з дня звернення із заявою - 25.10.2022.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1 25.10.2022 звернулася до сервісного центру Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком, за результатом розгляду якої ГУ ПФУ в Тернопільській області прийняло рішення № 00 від 31.10.2022 про відмову позивачу в призначенні пенсії. Позивач вважає зазначену відмову в призначенні пенсії за віком протиправною, оскільки позивачем подано пенсійному органу трудову книжку, яка підтверджує необхідний стаж роботи, який дає право на призначення пенсії за віком. Позивач вказала на те, що відповідач 2 протиправно не зарахував до її страхового стажу періоди роботи, відомості щодо яких зазначені у трудовій книжці серії НОМЕР_1 , дата заповнення - 16.07.1980, лише з тих підстав, що на титульній сторінці трудової книжки відсутня повна інформація про документи, на підставі яких здійснено записи про зміну прізвищ. Також відповідач 2 протиправно не зарахував до страхового стажу період навчання з 01.09.1976 по 27.02.1980, оскільки в дипломі зазначено прізвище « ОСОБА_1 » не відповідає прізвищу « ОСОБА_1 » згідно паспортних даних. Так, ОСОБА_1 зазначила, що на час навчання в Одеському технікумі вимірювань з 01.09.1976 по 27.02.1980 та заповнення трудової книжки серії НОМЕР_1 , дата заповнення - 16.07.1980, її дівоче прізвище було « ОСОБА_1 ». Після укладення шлюбу 26.08.1983 дівоче прізвище змінено на « ОСОБА_1 », про що зроблено запис на внутрішньому боці обкладинки трудової книжки серії НОМЕР_1 та вказано підставу внесення запису - свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 26.08.1983. Після укладення другого шлюбу 04.11.1988 на титульному аркуші першої сторінки трудової книжки серії НОМЕР_1 закреслено прізвище « ОСОБА_1 » та вказано нове прізвище « ОСОБА_1 » із зазначенням підстави внесення запису - свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 . Позивач зазначила, що відсутність дати видачі свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 є несуттєвим недоліком, допущеним уповноваженою особою роботодавця, а не позивачем. Після розірвання шлюбу позивач змінила прізвище « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 », про що також міститься запис на внутрішньому боці обкладинки трудової книжки серії НОМЕР_1 та вказано підставу внесення запису - паспорт серії НОМЕР_13 від 26.10.1989. Вищевказані факти зміни прізвищ підтверджується витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, а тому неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення ОСОБА_1 права на отримання пенсії за віком на загальних підставах.

Ухвалою від 27.03.2023 суд відкрив провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні)

13.04.2023 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшов лист ГУ ПФУ в Івано-Франківській області № 0900-0903-7/16371 від 12.04.2023, до якого долучено належним чином засвідчені копії документів пенсійної справи ОСОБА_1 (а.с. 30-56).

14.06.2023 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшов відзив ГУ ПФУ в Івано-Франківській області від 11.04.2023 № 0900-0903-8/16130 на позовну заяву. Так, представник відповідача 1 зазначив, що на дату звернення ОСОБА_1 до сервісного центру Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком, страховий стаж позивача складав 06 років 10 місяців 14 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком. До страхового стажу позивача не зараховано: періоди роботи згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 , дата заповнення - 16.07.1980, оскільки на титульній сторінці трудової книжки відсутня повна інформація про документи, на підставі яких здійснено записи про зміну прізвища; період навчання з 01.09.1976 по 27.02.1980 в Одеському технікумі вимірювань, оскільки в дипломі зазначено прізвище « ОСОБА_1 », що не відповідає прізвищу « ОСОБА_1 » згідно паспортних даних. Представник відповідача 1 зазначив, що позивач не надала доказів про те, що вона зверталася за останнім місцем роботи з проханням усунути недоліки трудової книжки, правильно написавши її прізвище, а роботодавець їй у цьому відмовив. Ні рішення суду про встановлення факту належності диплому НОМЕР_2 від 27.02.1980, ні документ, що посвідчує зміну прізвища, до заяви про призначення пенсії позивач не долучила. В рішенні № 00 від 31.10.2022 ОСОБА_1 повідомлено про те, що для підтвердження наявності необхідного для призначення пенсії страхового стажу необхідно долучити до заяви про призначення пенсії витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію шлюбу. Такі витяги позивач долучила до позовної заяви, однак не надала пенсійному органу. За вказаних обставин, представник відповідача 1 вважає правомірним рішення ГУ ПФУ в Тернопільській області прийняло рішення № 00 від 31.10.2022 про відмову позивачу в призначенні пенсії, а тому в задоволенні позову належить відмовити (а.с. 57-61).

17.04.2023 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшов відзив ГУ ПФУ в Тернопільській області від 11.04.2023 № 0900-0903-8/16130 на позовну заяву. Представник відповідача 2 зазначив, що згідно вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, однією рискою закреслюється колишнє прізвище і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів. Так, трудова книжка позивача серії НОМЕР_1 , дата заповнення - 16.07.1980, не є належним доказом підтвердження стажу, оскільки в трудовій книжці на титульній сторінці відсутня повна інформація про документи, на підставі яких здійснено записи про зміну прізвищ. Окрім цього, до страхового стажу не зараховано період навчання з 01.09.1976 по 27.02.1980 в Одеському технікумі вимірювань, оскільки в дипломі зазначено прізвище « ОСОБА_1 », тоді як прізвище позивача згідно паспортних даних « ОСОБА_1 ». Таким чином, на сосен зверненян за призначенням пенсії загальний страховий стаж позивача згідно індивідуальних відомостйе про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування складає 06 років 10 місяців 14 днів, а тому відсутні підстави для призначення ОСОБА_1 пенсії за віком (а.с. 66-70).

Обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася 25.10.2022 через веб-портал до Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком. До заяви додано: паспорт громадянина України № НОМЕР_6 від 11.06.2019 (а.с. 36); диплом серії НОМЕР_2 від 27.02.1980 про навчання в Одеському технікумі вимірювань (а.с. 37-38); довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру (а.с. 39); свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_7 від 27.12.2007 (а.с. 41); свідоцтво про народження серії НОМЕР_8 (а.с. 42); трудову книжку серії НОМЕР_1 , дата заповнення - 16.07.1980 (а.с. 43-51); довідка про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру за № від 02.07.2019 (а.с. 52-53); картка реквізитів для проведення операцій поповнення карткового рахунку (а.с. 55).

31.10.2022 ГУ ПФУ в Тернопільській області прийняло рішення № 00 про відмову в призначенні пенсії. Рішення відповідача 2 № 00 від 31.10.2022 про відмову в призначенні пенсії мотивоване тим, що загальний страховий стаж позивача становить 06 років 10 місяців 14 днів, при необхідному 27 років. До страхового стажу позивача не зараховано: періоди роботи згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 , дата заповнення - 16.07.1980, оскільки на титульній сторінці трудової книжки відсутня повна інформація про документи, на підставі яких здійснено записи про зміну прізвища; період навчання з 01.09.1976 по 27.02.1980 в Одеському технікумі вимірювань, оскільки в дипломі зазначено прізвище « ОСОБА_1 », що не відповідає прізвищу « ОСОБА_1 » згідно паспортних даних. Необхідно долучити Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію шлюбу, щодо підтвердження зміни прізвища (а.с. 13).

Листом № 0900-0209-8/3406 від 24.01.2023 ГУ ПФУ в Івано-Франківській області направило ОСОБА_1 рішення ГУ ПФУ в Тернопільській області № 00 від 31.10.2022 про відмову в призначенні пенсії (а.с. 12).

Вважаючи протиправним рішення ГУ ПФУ в Тернопільській області про відмову в призначенні пенсії № 00 від 31.10.2022, позивач звернувся з цим позовом до суду, в якому просить суд зобов`язати ГУ ПФУ в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 до загального трудового стажу: періоди роботи, відомості щодо яких зазначені у трудовій книжці серії НОМЕР_1 , дата заповнення - 16.07.1980; період навчання в Одеському технікумі вимірювань з 01.09.1976 по 27.02.1980 згідно диплому НОМЕР_2 від 27.02.1980 та призначити позивачу пенсію за віком з дня звернення із заявою - 25.10.2022.

При прийнятті рішення суд керується такими правовими нормами та мотивами:

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Умови призначення пенсії за віком визначені статтею 26 Закону № 1058-IV.

Так, згідно з частиною першою статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років.

До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 № 13-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846.

Пунктом 1.8 розділу І вищевказаного Порядку звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Відповідно до копії паспорта громадянина України № НОМЕР_6 від 11.06.2019 ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому позивач має право на призначення пенсії за віком після досягнення 59 років 6 місяців (досягнула вказаного віку 29.07.2020) за умови наявності страхового стажу не менше 27 років.

Щодо дотримання умов закону для призначення пенсії за віком в частині наявності в позивача страхового стажу, то судом встановлено таке.

Згідно рішення ГУ ПФУ в Тернопільській області № 00 від 31.10.2022 про відмову в призначенні пенсії загальний страховий стаж позивача становить 06 років 10 місяців 14 днів, при необхідному 27 років. До страхового стажу позивача не зараховано: періоди роботи згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 , дата заповнення - 16.07.1980, оскільки на титульній сторінці трудової книжки відсутня повна інформація про документи, на підставі яких здійснено записи про зміну прізвища; період навчання з 01.09.1976 по 27.02.1980 в Одеському технікумі вимірювань, оскільки в дипломі зазначено прізвище « ОСОБА_1 », що не відповідає прізвищу « ОСОБА_1 » згідно паспортних даних (а.с. 13).

Що стосується мотивів відмови в рішенні ГУ ПФУ в Тернопільській області щодо періодів роботи позивача згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 , дата заповнення - 16.07.1980, то суд вказує на таке.

Згідно з статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637. Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

В спірних періодах була чинною Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162.

Так, відповідно до вказаної Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162: трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників і службовців; трудові книжки ведуться на всіх робітників і службовців державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій, які працювали понад 5 днів, в тому числі на сезонних і тимчасових працівників, а також на позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - в день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження); записи проводяться акуратно, пір`яний чи кульковою ручкою, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольору; в розділах "Відомості про роботу", "Відомості про нагородження", "Відомості про заохочення" трудової книжки (вкладиша) закреслення раніше внесених неточних або неправильних записів не допускається; в графі 3 розділу "Відомості про роботу" у вигляді заголовка пишеться повне найменування підприємства; в графі 3 пишеться: "Прийнято або призначений в такий-то цех, відділ, підрозділ, ділянку, виробництво" із зазначенням їх конкретного найменування, а також найменування роботи, професії або посади і присвоєного розряду. Записи про найменування роботи, професії або посади, на яку прийнято працівника, виробляються: для робітників - відповідно до найменуваннями професій, вказаних у Єдиному тарифно-кваліфікаційному довіднику робіт і професій робітників; для службовців - відповідно до найменуваннями посад, зазначених в Єдиної номенклатурі посад службовців, або відповідно до штатного розкладу; при звільненні робітника або службовця всі записи про роботу, нагородження та заохочення, внесені в трудову книжку за час роботи на даному підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним особи і печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів; бланки трудових книжок і вкладишів до них зберігаються в бухгалтерії підприємства як документи суворої звітності і видаються за заявкою у підзвіт особі, відповідальній за ведення трудових книжок; після закінчення кожного місяця бухгалтерія вимагає від особи, відповідальної за ведення трудових книжок, звіту про наявність бланків трудових книжок і вкладишів до них, з додатком прибуткового ордера каси підприємства. На зіпсовані під час заповнення бланки трудових книжок і вкладишів до них складається акт.

Згідно з пунктом 2.2 Інструкції № 162 заповнення трудової книжки вперше провадиться адміністрацією підприємства у присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу.

У трудову книжку вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: нагородження орденами і медалями, присвоєння почесних звань; заохочення за успіхи в роботі, що застосовуються трудовим колективом, а також нагородження і заохочення, передбачені правилами внутрішнього трудового розпорядку і статутами про дисципліну; інші заохочення відповідно до чинного законодавства; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди. Стягнення до трудової книжки не заносяться.

Так, вперше трудова книжка заповнюється адміністрацією в присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийняття його на роботу. На першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки записуються загальні дані про її власника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, фах, дата видачі книжки, підпис власника книжки, ставиться мокра печатка установи, що видала вперше трудову книжку.

Відповідно до пункту 2.12 зазначеної вище Інструкції, зміни записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження здійснюються адміністрацією за останнім місцем роботи на підставі документів (свідоцтво про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я, по батькові та ін.) з посиланням на номер та дату цих документів. Вказані зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється попереднє прізвище, ім`я, по батькові чи дата народження і записуються нові дані. Посилання на відповідні документи записуються на внутрішній стороні обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства, установи, організації або спеціально уповноваженою ним особою і печаткою підприємства, установи, організації або печаткою відділу кадрів.

Пунктом 18 постанови Ради Міністрів Української РСР і Всесоюзної Центральної Ради професійних спілок "Про трудові книжки робітників і службовців" від 06.09.1973 № 656 передбачено, що відповідальність за організацію робіт з ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Аналогічні положення містяться в пункті 4 Постанови Кабінету Міністрів України "Про трудові книжки працівників" від 27.04.1993 № 301, згідно якого відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання та видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

В спірному випадку, на першій сторінці трудової книжки серії НОМЕР_1 , дата заповнення - 16.07.1980, зазначено російською мовою три прізвища: « ОСОБА_1 », « ОСОБА_1 », « ОСОБА_1 », кожне з яких закреслено однією рисою.

Також на титульній сторінці трудової книжки серії НОМЕР_1 , дата заповнення - 16.07.1980, містяться такі записи:

- прізвище змінено на « ОСОБА_1 » на підставі свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_9 від 26.08.1983. Такий запис здійснений інспектором відділу кадрів та завірений печаткою відділу кадрів Вагонного депо;

- прізвище змінено на « ОСОБА_1 » на підставі свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_4 . Такий запис здійснений інспектором відділу кадрів та завірений печаткою Донецкое наладочное управление треста «Донецкуглеавтоматика»;

- прізвище змінено на « ОСОБА_1 » на підставі паспорта НОМЕР_13 від 26.10.1989. Такий запис здійснений інспектором та завірений печаткою Донецкое наладочное управление треста «Донецкуглеавтоматика».

Вищевказані записи про зміну прізвищ позивача здійснені в трудовій книжці серії НОМЕР_1 уповноваженими особами роботодавців відповідно до пункту 2.12 Інструкції № 162 із зазначенням відповідних документів, які слугували підставами для внесення таких записів.

Щодо не зазначення в записі про зміну прізвища позивача на « ОСОБА_1 » дати видачі свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_4 , то суд звертає увагу на те, що такий запис вчинено не позивачем, а представником роботодавця. При цьому, Інструкція не передбачає наслідків для особи, на яку оформлено трудову книжку, за порушення порядку ведення такої трудової книжки, тим паче за таке несуттєве порушення.

Таким чином, з огляду на встановлені вище обставини, суд вважає, що викладені в рішенні мотиви відмови, що стосуються не взяття до уваги наданої позивачем трудової книжки не могли бути підставою для неврахування відповідних періодів роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. Рішення ГУ ПФУ в Тернопільській області № 00 від 31.10.2022 в цій частині є помилковим.

Як встановлено судом в цій справі відповідні записи в трудовій книжці серії НОМЕР_1 щодо періодів роботи та щодо зміни прізвища працівника, вчинені з дотриманням вимог відповідної інструкції. Зрештою, суд переконаний, з огляду на вказані вище положення Інструкції та Порядку, що важливим для врахування відповідного періоду роботи особи до її страхового стажу, що дає право на пенсію, є наявність відповідних записів у трудовій книжці щодо такої роботи, а не якість оформлення трудової книжки працівника його роботодавцем.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, зазначеній в постанові від 06.02.2018 у справі № 677/277/17, від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а, від 30.09.2019 у справі № 638/18467/15-а, від 19.12.2019 у справі № 307/541/17.

Водночас, в разі виникнення в пенсійного органу будь-яких сумнівів щодо вчинених записів в трудовій книжці, чинним законодавством передбачено право пенсійного органу витребувати первинні документи щодо таких записів.

В спірному випадку, рішення ГУ ПФУ в Тернопільській області № 00 від 31.10.2022 містить вимоги про необхідність долучення Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію шлюбу, щодо підтвердження зміни прізвища, однак позивач не надав такі витяги пенсійному органу.

Натомість, такі витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердженн дошлюбного прізвища позивач надала суду.

Так, згідно витягу № 3 від 10.03.2023 на підставі актового запису про шлюб від 26.08.1983 № 873 прізвище « ОСОБА_1 » після реєстрації шлюбу змінено на « ОСОБА_1 » (а.с. 20).

Відповідно до витягу № 7 від 10.03.2023 на підставі актового запису про шлюб від 04.11.1988 № 920 прізвище « ОСОБА_1 » після реєстрації шлюбу змінено на « ОСОБА_1 » (а.с. 21).

З огляду на те, що вищевказані витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу не були надані пенсійному органу разом із заявою від 25.10.2022, відповідач 2 був позбавлений можливості дослідити такі докази, зокрема через призму правильності перекладу прізвищ позивача з російської мови українською: « ОСОБА_1 » - « ОСОБА_1 », « ОСОБА_1 » - « ОСОБА_1 », « ОСОБА_1 » - « ОСОБА_1 » та належності заявниці трудової книжки серії НОМЕР_1 .

Суд звертає увагу на те, що він не вправі перебирати на себе повноваження територіального органу Пенсійного Фонду України щодо оцінки доказів, які не були надані пенсійному органу, а тому ГУ ПФУ в Івано-Франківській області необхідно надати оцінку витягам з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища позивача при повторному розгляді заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком.

Щодо періоду навчання ОСОБА_1 з 01.09.1976 по 27.02.1980, то суд вказує на таке.

Згідно з пунктом "д" частини третьої статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи, що дає право на пенсію, зараховується час навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637. Згідно з пунктом 8 вказаного Порядку передбачено, що час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

Згідно із Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, до трудових книжок за місцем роботи вносяться окремим рядком з посиланням на дату, номер та найменування відповідних документів, зокрема, запис про час навчання у вищих навчальних закладах.

Для студентів, слухачів курсів, учнів, аспірантів та клінічних ординаторів, які мають трудові книжки, навчальний заклад (наукова установа) вносить записи про час навчання на денних відділеннях (у тому числі підготовчих) вищих навчальних закладів. Підставою для таких записів є накази навчального закладу (наукової установи) про зарахування на навчання та про відрахування з числа студентів, учнів, аспірантів, клінічних ординаторів (пункт 2.16 Інструкції).

Статтею 53 Закону України "Про вищу освіту" передбачено, що студент (слухач) - особа, яка в установленому порядку зарахована до вищого навчального закладу і навчається з метою здобуття певних освітнього та освітньо-кваліфікаційного рівнів.

Згідно з Положенням про організацію навчального процесу у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства освіти України від 02.06.1993 № 161 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 23.11.1993 за № 173, студенту, який захистив дипломний проект (роботу), склав державні екзамени відповідно до вимог освітньо-професійної програми підготовки, рішенням державної комісії присвоюється відповідно освітній рівень (кваліфікація) та видається державний документ про освіту (кваліфікацію).

Згідно з пунктом 2.15 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Державного комітету СРСР з праці та соціальних питань 20 червня 1974 року № 162 (яка діяла станом на час внесення спірних записів до трудової книжки позивача) студентам, учням, аспірантам і клінічним ординаторам, які мають трудові книжки, навчальний заклад (наукова установа) вносить записи про час навчання в денних відділеннях (у тому числі підготовчих) вищих і середніх спеціальних навчальних закладів, в партійних школах і школах профруху. Підставою для таких записів є накази навчального закладу (наукової установи) про зарахування на навчання та про відрахування з числа студентів, учнів, аспірантів клінічних ординаторів.

Із змісту наведених норм видно, що навчанням у вищому навчальному закладі є період з дня зарахування особи до вищого навчального закладу на денну, вечірню або заочну форму навчання до дня її відрахування у зв`язку із завершенням навчання та отриманням відповідного документа про вищу освіту державного зразка.

Позивач долучила до заяви від 25.10.2022 про призначення пенсії за віком копію диплома серії НОМЕР_2 від 27.02.1980, заповненого українською та російською мовами на прізвища: « ОСОБА_1 » та « ОСОБА_1 », про те, що в 1976 році вступила до Одеського технікуму вимірювань і в 1980 році закінчила повний курс по спеціальності електротеплотехнічні вимірювання, присвоєно кваліфікацію технік-метролог (а.с. 37-38).

Згідно рішення ГУ ПФУ в Тернопільській області № 00 від 31.10.2022 про відмову в призначенні пенсії до страхового стажу позивача не зараховано період навчання з 01.09.1976 по 27.02.1980 в Одеському технікумі вимірювань, оскільки в дипломі зазначено прізвище « ОСОБА_1 », що не відповідає прізвищу « ОСОБА_1 » згідно паспортних даних (а.с. 13).

Натомість, до позовної заяви ОСОБА_1 долучила копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_10 від 25.02.1961, з якого можна становити дошлюбне прізвище позивача російською: « ОСОБА_1 ». Однак таку копію свідоцтва серії НОМЕР_10 від 25.02.1961 позивач не надала пенсійному органу разом із заявою від 25.10.2022 про призначення пенсії за віком і воно не було предметом оцінки при прийнятті спірного рішення за заявою позивача.

Дошлюбне прізвища позивача « ОСОБА_1 » також зазначено у витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища за № 3 від 10.03.2023, який позивач до позовної заяви, однак не надала пенсійному органу разом із заявою від 25.10.2022 про призначення пенсії за віком (а.с. 20).

Зважаючи на те, що позивач не надала пенсійному органу жодного документа про належність їй дошлюбного прізвища « ОСОБА_1 », яке зазначене в дипломі серії НОМЕР_2 від 27.02.1980, ГУ ПФУ в Тернопільській області не мало можливості самостійно встановити факт належності диплома серії НОМЕР_2 від 27.02.1980 ОСОБА_1 .

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Встановлені судом обставини, з огляду на критерії правомірності поведінки суб`єкта владних повноважень, вказують на протиправність рішення відповідача 2 за № 00 від 31.10.2022, оскільки таке рішення прийнято ГУ ПФУ в Тернопільскій області безпідставно та необґрунтовано. Оскільки рішенням відмовлено в призначення позивачу пенсії, і таке рішення прийнято за результатами помилкової оцінки трудової книжки серії НОМЕР_1 , суд вважає, що таке рішення має бути скасовано повністю. Отже, рішення ГУ ПФУ в Тернопільській області № 00 від 31.10.2022 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії належить скасувати як протиправне.

Щодо вимог позивача зобов`язального характеру, то суд вказує на таке.

Суд пам`ятає, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно до положень статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Отже, з врахуванням приписів статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, процесуальні засоби відновлення порушеного права мають бути гнучкими та ефективними, забезпечувати поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату, метою судового захисту порушеного права є вирішення між сторонами правового конфлікту, припинення публічно-правового спору та використання дієвого способу захисту (відновлення) порушеного права.

З огляду на зміст положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, уповноваженим органом для призначення (перерахунку) пенсії є Пенсійний фонд України, до компетенції якого і входить розгляд документів.

Судом враховано, що орган Пенсійного фонду України не надавав оцінку витягам з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу та свідоцтву про народження серії НОМЕР_10 від 25.02.1961, оскільки такі були подані вже безпосередньо суду.

Окрім цього, з огляду на надані позивачем суду витяги Державного реєстру актів цивільного стану громадян, копію свідоцтв про народження НОМЕР_11 від 25.02.1961, копію паспорта громадянина України № НОМЕР_6 , видані ОСОБА_1 , пенсійному органу потрібно надати оцінку факту належності ОСОБА_1 трудової книжки серії НОМЕР_1 з огляду на факт її заповнення російською мовою на прізвища: ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , і вказані факти залишилися поза увагою пенсійного органу.

Завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності дій суб`єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та закріплені в частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України. Суд приймаючи рішення, не перебирає на себе повноважень територіального органу Пенсійного Фонду України щодо призначення пенсії особі за її заявою.

В спірному випадку судом зроблено висновок про протиправність рішення ГУ ПФУ в Тернопільській області № 00 від 31.10.2022 та ненадання чи належної оцінки поданим позивачкою документам, а тому на виконання цього рішення суду орган пенсійного фонду, який прийняв протиправне рішення, повинен повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.10.2022, та прийняти відповідне рішення із врахуванням висновків суду, викладених в цьому рішенні.

Підсумовуючи, суд дійшов висновку, що ефективним способом відновлення порушених відповідачем прав позивача буде скасування рішення ГУ ПФУ в Тернопільській області № 00 від 31.10.2022 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком та зобов`язання ГУ ПФУ в Тернопільській області повторно розглянути заяву позивача від 25.10.2022 про призначення пенсії за віком із врахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні в цій справі. Відмовити в задоволенні позову до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.

Таким чином, позов належить задовольнити частково.

Щодо розподілу судових витрат у справі:

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

В підтвердження судових витрат у справі позивачем подано квитанцію № 88 від 21.03.2023 про сплату судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 1073,60 грн. (а.с. 1).

З огляду на часткове задоволення позову та враховуючи, що спір виник внаслідок протиправного рішення ГУ ПФУ в Тернопільській області, відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України позивачу належить відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань вказаного територіального органу Пенсійного Фонду України 536,80 грн. судових витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви до суду.

Керуючись статтями 139, 241-246, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області № 00 від 31.10.2022 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (код ЄДРПОУ - 14035769, Майдан Волі, 3, місто Тернопіль, Тернопільська область, 46000) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_12 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 ) від 25.10.2022 про призначення пенсії за віком із врахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні в цій справі.

Відмовити в задоволенні позову до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (ідентифікаційний код - 14035769, Майдан Волі, 3, місто Тернопіль, Тернопільська область, 46000) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_12 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_12 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач 1: Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, ідентифікаційний код 20551088, вулиця Січових Стрільців, 15, місто Івано-Франківськ, 76018.

Відповідач 2: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, ідентифікаційний код - 14035769, Майдан Волі, 3, місто Тернопіль, Тернопільська область, 46000.

Суддя /підпис/ Боршовський Т.І.