Справа № 538/1233/23
Суддя: Бондарь В. А.
Дата ухвалення: 2023-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 538/1233/23
Провадження № 2-а/538/13/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2023 року Суддя Лохвицького районного суду Полтавської області Бондарь В.А., ознайомившись з матеріалами адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України з приводу рішень , дій чи бездіяльності суб"єктів владних повноважень (командування військової частини НОМЕР_1 -державного роботодавця) та притягнення їх до адміністративної відповідальності (п.1 ч. 1 ст. 20 КАСУ), яка полягає: у визнанні дій, бездіяльності відповдача протиправними (як наслідок незаконними); у визнанні недійсними певних документів, що стосуються позивача; у скасуванні наказу про звільнення позивача з військової служби, без необхідного висновку Військово-лікарської комісії, без проведення усіх необхідних розрахунків перед звільненням, як наслідок дострокового припинення дії контракту та незаконного звільнення (п.33, 33-1, 233-243,231, 232 Положення 1153/2008); у зобов"язаннях вчинити певні законні дії; у зобов"язаннях не вчиняти заборонені законом дії, бездіяльності; у примусу відповідача поновлення позивача на військовій службі, з метою проведення порядку законного звільнення; у стягненні матеріального і грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, які позивач недоотримав внаслідок незаконного звільнення; у стягненні матеріальних збитків на правовий захист; у стягненнях штрафних санкцій за статтями КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України з приводу рішень , дій чи бездіяльності суб"єктів владних повноважень (командування військової частини НОМЕР_1 -державного роботодавця) та притягнення їх до адміністративної відповідальності (п.1 ч. 1 ст. 20 КАСУ), яка полягає: у визнанні дій, бездіяльності відповдача протиправними (як наслідок незаконними); у визнанні недійсними певних документів, що стосуються позивача; у скасуванні наказу про звільнення позивача з військової служби, без необхідного висновку Військово-лікарської комісії, без проведення усіх необхідних розрахунків перед звільненням, як наслідок дострокового припинення дії контракту та незаконного звільнення (п.33, 33-1, 233-243,231, 232 Положення 1153/2008); у зобов"язаннях вчинити певні законні дії; у зобов"язаннях не вчиняти заборонені законом дії, бездіяльності; у примусу відповідача поновлення позивача на військовій службі, з метою проведення порядку законного звільнення; у стягненні матеріального і грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, які позивач недоотримав внаслідок незаконного звільнення; у стягненні матеріальних збитків на правовий захист; у стягненнях штрафних санкцій за статтями КУпАП.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 20 КАС України передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні:1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; 2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо: оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму,членів цих комісій; уточнення списку виборців; оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум; оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб; 3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо: примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та ( або) забезпечення примусового видворення за межі території України; продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконанняними рішень судів усправах, визначених пунктами1-3 частини першої цієї статті; 5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років".

Окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Частиною 2 ст. 171 цього Кодексу передбачено відкриття позовного провадження, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі. Згідно з ч. ч. 3-5 ст.171 КАС України, якщо буде встановлено, що відповідач, фізична особа у справі проживає за межами юрисдикції суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 29 цього Кодексу.

Із позовної заяви убачається, що ОСОБА_1 звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб"єктів владних повноважень та притягнення їх до адміністративної відповідальності.

Таким чином, в розумінні ч. 2 ст. 20 КАС України за змістом спірних правовідносин і за суб`єктним складом вирішення даного спору відноситься до компетенції та підсудності саме окружного адміністративного суду, що виключає можливість його вирішення місцевим загальним судом як адміністративним з визначенням загальної підсудності за місцем реєстрації позивача.

Правила предметної підсудності разом з правилами територіальної та інстанційної підсудності складають алгоритм визначення компетентного суду для розгляду і вирішення окремих категорій адміністративних справ.

Відповідно до визначеногост. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» права на повноважний суд, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом. Вказана норма кореспондується з положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини, відповідно до якої в поняття «суд, встановлений законом», входить лише той суд, до підсудності якого віднесений розгляд тієї чи іншої справи.

Європейський суд з прав людини від 20.07.2006 р. по справі «Сокуренко і Стригун проти України», зазначив, що фраза «судом встановленим законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, а в рішенні Комісії Ради Європи від 12.10.1978 р. у справі «Zand v. Austria» визначено, що термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 передбачає «усю організаційну структуру судів».

При цьому, розгляд судом предметно непідсудної йому справи може призвести до ухвалення незаконного рішення, обмежити право кожного на судовий захист належним судом, позбавити можливості скористатися правом на апеляційне чи касаційне оскарження рішення.

Аналогічні правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 серпня 2019 року у справі № 855/364/19.

Відповідно до п. 2 ч.1, ч. 5ст. 29 КАС України, суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до підсудності іншого суду.

Отже, оскільки дана адміністративна справа предметно не підсудна Лохвицькому районному суду Полтавської області, то вона підлягає передачі до окружного адміністративного суду.

В той же час, Кодекс адміністративного судочинства України не визначає порядок дій суду першої інстанції у разі подання до суду позову, який предметно не підсудний цьому суду, не визначає можливості повернення такого позову заявнику чи направлення його до суду, до предметної підсудності якого віднесено розгляд справи.

Частиною шостої статті 7 КАС України встановлено, що у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону).

Оскільки належним та компетентним судом у розумінні процесуального закону є суд, який розглядає та вирішує справу за позовною заявою, поданою із дотриманням правил предметної, інстанційної та територіальної підсудності, суд першої інстанції, встановивши, що спір за правилами предметної підсудності встановленої законом належить до юрисдикції іншого суду, доходить висновку про необхідність направлення справи для розгляду до адміністративного суду до предметної юрисдикції якого належить її розгляд.

За даних обставин адміністративна справа підлягає передачі до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, який у свою чергу поширює свою діяльність на Дніпропетровську область.

Керуючись ст.ст. 20, 29, 171 КАС України України, суддя,-

У Х В А Л И В :

Адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України з приводу рішень , дій чи бездіяльності суб"єктів владних повноважень (командування військової частини НОМЕР_1 -державного роботодавця) та притягнення їх до адміністративної відповідальності (п.1 ч. 1 ст. 20 КАСУ), яка полягає: у визнанні дій, бездіяльності відповдача протиправними (як наслідок незаконними); у визнанні недійсними певних документів, що стосуються позивача; у скасуванні наказу про звільнення позивача з військової служби, без необхідного висновку Військово-лікарської комісії, без проведення усіх необхідних розрахунків перед звільненням, як наслідок дострокового припинення дії контракту та незаконного звільнення (п.33, 33-1, 233-243,231, 232 Положення 1153/2008); у зобов"язаннях вчинити певні законні дії; у зобов"язаннях не вчиняти заборонені законом дії, бездіяльності; у примусу відповідача поновлення позивача на військовій службі, з метою проведення порядку законного звільнення; у стягненні матеріального і грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, які позивач недоотримав внаслідок незаконного звільнення; у стягненні матеріальних збитків на правовий захист; у стягненнях штрафних санкцій за статтями КУпАП - передати за підсудністю до Дніпропетровського окружного адміністративного суду (49089, м. Дніпро, вул. Академіка Янгеля,4).

Копію ухвали направити позивачеві за адресою, вказаною ним в позовній заяві для відома.

Передачу справи здійснити не пізніше наступного дня після закінчення строку на оскарження ухвали, а в разі подання апеляційної скарги - після залишення її без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду через Лохвицький районний суд Полтавської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Лохвицького районного суду

Полтавської області В.А. Бондарь