Справа № 522/9457/23
Суддя: Абухін Р. Д.
Дата ухвалення: 2023-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/9457/23
Провадження № 2а/522/240/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Абухіна Р.Д.,

за участю секретаря судового засідання Кріцької Д.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду м. Одеси адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області, інспектора, старшого лейтенанта поліції Управління патрульної поліції в Одеській області Непомнящого Олексія Олександровича про скасування постанови від 11.05.2023 року серії ЕАС № 6973725 у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

16 травня 2023 року позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Управління патрульної поліції в Одеській області, інспектора, старшого лейтенанта поліції Управління патрульної поліції в Одеській області Непомнящого Олексія Олександровича про скасування постанови від 11.05.2023 року серії ЕАС № 6973725 у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову зазначено, що 11 травня 2023 року, поліцейським УПП в Одеській області старшим лейтенантом поліції Непомнящим О.О. відносно позивача винесено постанову серії ЕАС № 6973725 про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, яке було зафіксоване не в автоматичному режимі.

Відповідно до винесеної постанови, на думку інспектора ст. лейтенанта Непомнящого О.О. позивачем було скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 122 КУпАП.

Позивач вказує, що притягнення його до адміністративної відповідальності є необгрунтованим та недоведеним, а зазначена постанова є незаконною та підлягає скасуванню з наступних підстав.

Позивач вважає що встановлені відповідачем у постанові обставини не відповідають дійсності. Інспектором при винесенні постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується його висновок про скоєння мною адміністративного правопорушення.

Звертає увагу суду, що обставини, які встановлені інспектором про порушення та, як наслідок, кваліфікація цих обставин, що передбачає ч. 3 ст. 122 КУпАП, є незаконною та необгрунтованою, оскільки жодним чином стоянка автомобіля на тротуарі не створювало перешкоди дорожньому руху ні пішоходу ні транспортним засобам або засобам які в`ізджали чи виїджали з запасного виїзду шпиталю або з парковки.

Тим самим транспортний засіб позивача не утворював будь якої загрози безпеці руху інших транспортних засобів по вказаній адресі.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17 травня 2023 року відкрито провадження по справі.

26 травня 2023 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву. Відповідно до наданого відзиву відповідач позов не визнав виходячи з наступного.

Відповідач вказує, що прибувши на виклик, інспекторами було виявлено транспортний засіб «PEUGEOT 307» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який припаркований з порушенням п. 15.9.и) та п. 15. 10.д) Правил дорожнього руху.

Інспекторами було встановлено, що водієм вищезазначеного транспортного засобу є громадянин ОСОБА_1 .

Факт вчинення громадянином ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП підтверджується витягами з відеозаписів з портативних відеореєстраторів інспекторів «471819-1», «471819-2», «471819-3», «474936-1», «474936-2», «474936-3» (вищезазначені витяги з відеозаписів, засвідчені електронним цифровим підписом, відповідно до ст. 99 КАС України, додаються до даного відзиву). Також, факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується фотознімками з місця події.

Відповідач зазначає, інспектор повідомив, що він (позивач) здійснив зупинку та стоянку транспортного засобу «PEUGEOT 307» реєстраційний номер НОМЕР_1 таким чином, що унеможливлює рух інших транспортних засобів.

Відповідач вказує, що на відеозапису зафіксовано усні пояснення іншого водія, який повідомив, що громадянин ОСОБА_1 здійснив зупинку та стоянку транспортного засобу «PEUGEOT 307» реєстраційний номер НОМЕР_1 таким чином, що унеможливило рух інших транспортних засобів, в даному випадку, щонайменше, транспортного засобу водія, який надає свої усні пояснення. У відзиві вказано, що на відеозапису чітко видно, що припаркований позивачем транспортний засіб «PEUGEOT 307» реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив неможливим рух іншого транспортного засобу.

14 червня 2023 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив.

20 червня 2023 року від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутністю відповідача.

21 червня 2023 року від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю.

Суд вважає можливим закінчити розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів та пояснень.

Суд, дослідивши доводи учасників справи та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 11 травня 2023 року, поліцейським УПП в Одеській області старшим лейтенантом поліції Непомнящим О.О. відносно ОСОБА_1 винесено постанову серії ЕАС № 6973725 про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, яке було зафіксоване не в автоматичному режимі.

Відповідно до винесеної постанови, на думку інспектора ст. лейтенанта Непомнящого О.О. було скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч.З ст. 122 КУпАП.

Як зазначено в постанові, позивач 11.05.2023 року на автомобілі «PEUGEOT 307» реєстраційний номер НОМЕР_1 біля 13.10 хв, у місті Одеса, по вул Піроговська 7/9 к.1 здійснив зупинку та стоянку таким чином, чим унеможливив рух іншим ТЗ і чим порушив п.15.10. д. ПДР - Порушення стоянки, у місцях, де ТЗ, що стоїть, зробить неможливим рух іншим ТЗ або пішоходам..

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно до ч. 3 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, що тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (680 грн.).

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

У відповідності до п. 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно п. 15.10 ПДР України стоянка забороняється:

Стоянка забороняється:

a)у місцях, де заборонена зупинка;

б)на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками);

в)на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м;

г)ближче 50 м від залізничних переїздів;

ґ)поза населеними пунктами в зоні небезпечних поворотів і випуклих переломів поздовжнього профілю дороги з видимістю або оглядовістю менше 100 м хоча б в одному напрямку руху;

д)у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів;

е) ближче 5 м від контейнерних майданчиків та/або контейнерів для збирання побутових відходів, місце розміщення або облаштування яких відповідає вимогам законодавства;

є)на газонах.

За порушення, передбачене п. 15.10 «д» ПДР України відповідачем відносно позивача було винесено постанову про застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 680 грн. за порушення вимог ч.3 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (в даному випадку відповідач) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, крім того чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона притягненню до адміністративної відповідальності, чи є обставини, ш: пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП та п. 10 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 р., поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Статтею 254 КУпАП визначено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Статтею 258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення. Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно КУпАП, Закону України «Про національну поліцію», з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Вказана Інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (п.1 р.І Інструкції №1395).

У відповідності до п.1 р.ІІІ Інструкції № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення.

При цьому у відповідності до п. 2 розділу ІІІ Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема частинами другою і третьою статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Наведене відповідає положенням ст. 276 КУпАП, за правилами частини 1 якої справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Таким чином під час винесення оскаржуваної постанови відповідач мав право розглянути справу на місці зупинки автомобілю та винести постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, відповідачем, при винесенні постанови інспектором не було вчинено дій щодо порушення вимог щодо процедури розгляду справи та не було проігноровано порядку встановленого ст.ст. 278, 279 КУпАП.

Позивач не згоден з відповідною постановою, оскільки ніяких доказів щодо перешкод дорожнього руху або загрозі безпеці руху з боку Позивача немає, а відтак застосування ч. 3 ст. 122 КУпАП вважає безпідставним. Однак, таке твердження позивача не відповідає дійсності та спростовується матеріалами справи, з огляду на наступне.

Факт скоєння правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП є наявним та підтверджується наданим стороною відповідача доказом у вигляді фото фіксації з місця події (а саме неналежної стоянки автомобіля що належить позивачу). Водночас, з наданих до суду фотографій та відеозапису вбачається, що спосіб постановки транспортного засобу належного позивачу здійснено таким чином, що робить неможливим виїзд транспортного засобу номерний знак НОМЕР_2 , чим суттєво заважав дорожньому руху, чим було порушено п. 15.10 д ПДР України, в зв`язку з чим, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП.

Крім того, диспозиція ч. 3 ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність водіїв транспортних засобів, зокрема за порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Випадки розміщення транспортного засобу, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, визначені ч. 3 ст. 265-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 265-4 КУпАП, для цілей цього Кодексу розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб розташовано у заборонених Правилами дорожнього руху місцях зупинки або стоянки, а саме на перехрестях та ближче 10 метрів від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на ній пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Згідно з ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зі змісту ст.7 КУпАП вбачається, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові ВС/КАС від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а, де вказано, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Статтею 160 КАС України встановлено, що в позовній заяві зазначаються, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Разом з тим, оспорюючи факт вчинення адміністративного правопорушення в обґрунтування власної правої позиції позивачем не було надано жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували наявність в її діяннях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, а наведені доводи не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду справи.

Судом при розгляді справи встановлено, що посадова особа відповідача дотрималася порядку притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченого діючим КУпАП.

У зв`язку з цим, суд враховуючи все вищевикладене вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення законна та обґрунтована і є такою, що відповідає вимогам ст.ст. 283-284 КУпАП.

За таких обставин, суд доходить висновку про необґрунтованість вимог позивача, а тому відмовляє у їх задоволенні.

Керуючись ст.ст. 122, 245, 251, 256, 280 КУпАП ст.ст. 139, 242-246, 286, 293 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області, інспектора, старшого лейтенанта поліції Управління патрульної поліції в Одеській області Непомнящого Олексія Олександровича про скасування постанови від 11.05.2023 року серії ЕАС № 6973725 у справі про адміністративне правопорушення відмовити

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду виготовлений 26.06.2023 року

Суддя Р.Д. Абухін

21.06.23