Справа № 320/20989/23
Суддя: Брагіна О.Є.
Дата ухвалення: 2023-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

21 червня 2023 року Київ № 320/20989/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Брагіна О.Є., розглянувши позовну заяву адвоката Маловічко Ірини Віталіївни в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю "Газтрон - Україна" до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків ДПС України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень,

в с т а н о в и в:

до Київського окружного адміністративного суду звернулась адвокат Маловічко І.В. в інтересах ТОВ "Газтрон - Україна" з позовом до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків ДПС України, у якому просить суд: визнати дії ГУ ДФС у м. Києві щодо складання податкового повідомлення рішення в порушення порядку оформлення результатів перевірок; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення №218/33-00-23-01 від 03.04.2023, що прийняте за результатами складання акту перевірки №100/33-00-23-01/34048506 від 28.02.2023.

Дослідивши позовну заяву в межах ч. 1 ст. 171 КАСУ на предмет дотримання ст.ст.160, 161, 123 КАСУ, суд приходить до висновку про необхідність залишення її без руху та надання заявнику десятиденного строку для усунення недоліків шляхом подання позову у новій редакції із зазначенням у ньому: РНОКПП (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, представника позивача; привести у відповідність позовні вимоги визначені в п. 2 із зазначенням належного відповідача; обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача з посиланням на відповідні докази на підтвердження цього; повідомлення про місцезнаходження оригіналів документів копії яких долучені до позовної заяви; подання суду документу про сплату судового збору в розмірі 2684, 00 грн за другу позовну вимогу; надання належним чином засвідчених документів на підтвердження повноважень директора діяти у порядку самопредставництва та/або належним чином засвідчених копій документів на підтвердження повноважень адвоката Маловічко І.В. діяти в інтересах ТОВ "Газтрон - Україна".

Суд зазначає, що якщо позовна заява подається представником, то у ній додатково зазначаються відомості, визначені у п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України, стосовно представника.

У разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, у заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Перелік документів, що додаються до позовної заяви, викладений у ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 2 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Положеннями абзацу 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI (далі - Закон № 3674-VI) визначено, що судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою, ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет на 2023 рік" установлено у 2023 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня - 2684 гривні.

З позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру.

Таким чином, при зверненні до суду з даним адміністративним позовом позивачеві слід було сплатити судовий збір у розмірі 5 368, 00 грн, проте позивачем надано платіжну інструкцію №7231 від 08.06.2023 про сплату судового збору на суму 2684,00 грн, тобто за одну позовну вимогу немайнового характеру.

Дослідивши позовну заяву на відповідність положенням ч. 1 ст. 171 КАСУ, в тому числі, на предмет дієздатності позивача та представника позивача на підписання позову, суд встановив, що поданий представником позивача документ є неналежним та нелегітимним доказом її повноважень представника - суб`єкта владних повноважень, з огляду на таке:

у якості правомочності на здійснення представницьких функцій Маловічко І.В. в інтересах ТОВ "Газтрон - Україна" останньою була пред`явлена копія довіреності від 11 з терміном дії до 31.12.2024, без зазначення в ній такого обовязкового реквізиту як свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю та договору про надання правової допомоги.

Крім того, як слідує із змісту довіреності в ній вказано, що ТОВ "Газтрон - Україна", в особі директора Колодяжного В.Б. уповноважує Маловічко І.В. діяти в і усіх без винятку судових органах.

Згідно з ч. 1 статті 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник. На підставі частини восьмої статті 59 КАС України у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

Частиною четвертою статті 59 КАС України встановлено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданими відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Відповідно до частини першої статті 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги.

Положеннями частини першої статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" унормовано, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом,- частина третя статті 26 зазначеного Закону.

Таким чином, в адміністративному судочинставі, згідно з вимогами ст. 59 КАС України, допустимим доказом повноважень адвоката як особи, що підписала позовну заяву, є лише довіреність або ордер (ухвали КГС ВС від 31.05.2018 у справі №922/699/17, від 18.06.2018 у справі №910/15163/17, від 25.06.2018 у справі №924/326/17, від 13.08.2018 у справі №910/2152/18, від 28.09.2018 у справі №910/2396/18, від 13.04.2018 у справі №927/675/17, постанова КГС ВС від 21.04.2020 у справі №910/10156/17 та ін.).

Стосовно питання, чи повинна довіреність (за відсутності ордера) містити інформацію, що повноваження на представництво в суді надано саме адвокату, а не громадянину, варто зауважити таке.

У Касаційному господарському суді у складі Верховного Суду встановлена судова практика, відповідно до якої вказані документи не можуть визнаватися належними доказами на підтвердження повноважень адвоката як представника, якщо ці документи не мають всіх необхідних реквізитів. Касаційний господарський суд повертає касаційні скарги без розгляду, якщо касаційна скарга підписана представником скаржника, який є адвокатом, однак, у тексті довіреності не вказано, що представник уповноважений за довіреністю представляти інтереси скаржника саме як адвокат або у довіреності відсутні посилання на договір про правничу допомогу.

В ухвалі від 18.06.2018 року у справі № 910/15163/17 Касаційний господарський суд на підставі норм частини 4 статті 60 ГПК України та частини 3 статті 26 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність дійшов такого висновку: за відсутності ордеру, довіреність повинна містити інформацію, що повноваження на представництво в суді надано саме адвокату, а не громадянину. Зі змісту доданих довіреностей № 1 від 20.07.2018 та № 2 від 20.07.2018 не вбачається, що повноваження з представництва скаржниками надано саме адвокату ОСОБА_4, тобто довіреності самі по собі не є доказом, які підтверджують повноваження адвоката ОСОБА_4, а також не свідчить про те, що у відносинах з довірителями (скаржниками) ОСОБА_4, як представник за довіреністю, виступає у статусі адвоката. Отже, скаржниками не додано доказів стосовно того, що ОСОБА_4 уповноважена за довіреностями представляти інтереси скаржників як адвокат",- підкреслив Верховний Суд.

Суд додатково вказав, що "...Також, з доданих довіреностей №1 від 20.07.2018 та №2 від 20.07.2018 не вбачається укладення договору про надання правової допомоги між скаржниками та адвокатом ОСОБА_4.

Аналогічна позиція викладена Касаційним господарським судом Верховного Суду в ухвалі від 21.05.2018 року у справі № 908/1156/17, від 21.05.2018 року у справі № 910/17213/17, від 25.05.2018 року у справі № 922/3775/17, ухвала від 31.01.2018 року у справі № 910/24418/16 та інших ухвалах.

Беручи до уваги буквальне тлумачення норм процесуального законодавства та правові позиції Верховного Суду щодо належного підтвердження повноважень представника сторони як адвоката, який діє на підстав довіреності, у тексті довіреності має бути вказано, що представник уповноважується на ведення справи саме як адвокат із зазначення у довіреності реквізитів свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та реквізитів договору про правничу допомогу.

У правовому висновку ОП КГС ВС у постанові від 12.10.2018у справі №908/1101/17, передбачено, що особа, яка здійснює представництво за довіреністю, в якій зазначено, що вона видана фізичній особі/ громадянину, повинна мати статус адвоката та отримати свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю. Аналогічні висновки викладені в постановах КГС ВС від 04.11.2020 у справі №910/6421/19 та від 28.04.2020 у справі №910/8331/19.

Крім того, згідно ст. 245 ЦК України довіреність повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин.

Частиною 3 статті 55 КАС України, передбачено, що юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Представником у суді може бути адвокат або законний представник. При розгляді справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених статтею 59 цього Кодексу.

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Отже, наведені вище положення законодавства передбачають можливість здійснення процесуального представництва юридичної особи як в порядку самопредставництва, так і в порядку представництва (адвоката). При цьому, в порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких визначені законодавством чи установчими документами. Для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи без додаткового уповноваження (довіреності). Особи, які представляють юридичну особу за довіреністю і виконують процесуальні дії на підставі наданих їм довіреністю повноважень, виступають від імені цієї особи як довірителя, а не в порядку самопредставництва.

Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду України від 13.03.2018 року у справі №910/23346/16 та постанові Верховного Суду від 17.06.2020 у справі №922/2246/19.

Визначення довіреності міститься у частині 3 статті 244 Цивільного кодексу України, за якою довіреність - це письмовий документ, що видається довірителем представнику для засвідчення його повноважень перед третіми особами в процесі здійснення представництва.

Відповідно до ч. 3 ст. 60 ГПК України, довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Втім, виключно довіреність, за відсутності інших передбачених частиною 3 статті 55 КАСУ доказів (статуту, положення, трудового договору, контракту тощо), не є доказом, що відповідна особа уповноважена діяти від імені юридичної особи в порядку самопредставництва. Також виключно довіреність, за відсутності в Єдиному реєстрі адвокатів України відомостей про те, що відповідна особа має статус адвоката і такого документа не було нею надано суду, не може належним чином підтверджувати її повноваження на здійснення представництва.

Правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 21.01.2020 року по справі №924/440/19.

Отже, додана до позовної заяви довіреність на ведення справи не містить посилання на те, що Маловічко І.В. здійснює повноваження як адвокат, відсутнє посилання на договір про надання правничої допомоги, до матеріалів позовної заяви не долучено копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю; не долучено копію статуту та посилання на закон, який наділяє директора ТОВ "Газтрон - Україна" на видачу довіреностей для вчинення юридично значимих дій від імені товариства, - ч. 3 ст. 60 ГПК України. Разом з тим на підтвердження повноважень директора товариства суду надано лише копію виписки з ЄДРПОУ та копію наказу №1-к від 03.03.2006, відповідно до якого ОСОБА_1 приступив до виконання обов`язків директора ТОВ "Газтрон - Україна", однак суду не надано рішення загальних зборів товариства, статут, де зазначено, обсяг повноважень директора, що він може діяти від імені товариства без довіреності.

Отже, суду не було надано доказів того, що відповідно до закону, статуту, положення, трудового контракту директор Колодяжний В.Б. може діяти від імені позивача в порядку самопредставництва або через представника (адвоката).

Відтак, заявникові у порядку усунення недоліків позовної заяви необхідно надати суду докази повноважень директора товариства - Колодяжного В.Б., якими підтверджена його адміністративна процесуальна правоздатність, в тому числі, право на підписання позовної заяви шляхом надання рішення про його призначення на посаду, повноваження діяти в судах в інтересах ТОВ "Газтрон - Україна" без довіреності (Статут, Положення, трудовий контракт тощо) та підтвердження повноважень представника позивача Маловічко І.В. діяти в інтересах названого товариства, в тому числі, право на звернення до суду.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 94 КАСУ, копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Порядок засвідчення копій документів встановлений законодавством є порядок, визначений ч. 5 ст. 94 КАСУ, тому суду необхідно надати копії всіх документів, долучених до позовної заяви, засвідчених у встановленому законом порядку.

Частиною 1 ст. 169 КАСУ передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. При цьому, залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання, визначеного КАСУ.

З огляду на те, що матеріали позовної заяви оформлені не належним чином, чого вимагає Кодекс адміністративного судочинства України, суддя визнав за необхідне залишити позовну заяву без руху.

Керуючись ст.ст. 161, 169, 171, 243, 248 КАС України, суд

у х в а л и в:

Позовну заяву адвоката Маловічко Ірини Віталіївни в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю "Газтрон - Україна" до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків ДПС України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень, - залишити без руху.

Встановити позивачеві десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Брагіна О.Є.