Справа № 260/3456/23
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2023-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

26 червня 2023 рокум. Ужгород№ 260/3456/23
Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Скраль Т.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), в особі представника Лютянської Ніни Семенівни ( АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88008, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

05 травня 2023 року ОСОБА_1 , через уповноваженого представника ОСОБА_2 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, якою просить: 1) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо обчислення ОСОБА_1 пенсії за віком із урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2014- 2016 роки та невиплати грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій згідно вимог п.7-1 Прикінцевих положень Закону № 1058; 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області перерахувати ОСОБА_1 з 03.01.2023 року (з дня звернення із відповідною заявою) пенсію за віком на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2020-2022 роки та здійснити відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум, а також здійснити нарахування та виплату позивачу грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій згідно вимог п.7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року №1058-IV.

09 травня 2023 року ухвалою суду відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Зобов`язано Головне управління ПФУ в Закарпатській області надати суду до 21 червня 2023 року пенсійну справу ОСОБА_1 .

23 травня 2023 року на виконання вимог суду, відповідачем надано матеріали відмовної пенсійної справи ОСОБА_1 № 46.

26 травня 2023 року відповідачем надано належним чином завірені копії припиненої пенсійної справи ОСОБА_1 ..

1. Позиції сторін.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що після досягнення пенсійного віку, 03.01.2023 року позивач звернулася до ГУ ПФУ в Закарпатській області із заявою про призначення пенсії за віком, в якій вказала, що раніше їй пенсія за віком не призначалася. В порушення норм чинного законодавства відповідачем не здійснено призначення ОСОБА_1 пенсії за віком, а переведення з пенсії за вислугу років на пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2014- 2016 роки. Буквальний зміст наведених норм свідчить про те, що правила, які регулюють переведення з одного виду пенсії на інший поширюються виключно на ті три види пенсій, які призначаються за правилами Закону № 1058-IV, тобто пенсії за віком, пенсії по інвалідності та пенсії у зв`язку із втратою годувальника. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Однак у випадку із заявою позивача мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а тому має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії (пенсії за віком). Звертає увагу суду на те, що у 2010 році позивачу було призначено пенсію за вислугу відповідно до п. «е» ст. 55 Закону №1788, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії. Для призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058 позивач звернулася вперше у 2023 році після досягнення 60-річного віку. Крім того, вважає, що основною умовою, з якою законодавець пов`язує наявність права на грошову допомогу, є факт роботи у відповідних закладах та на відповідних посадах, визначених ст. 55 Закону № 1788, саме в день досягнення пенсійного віку. Позивачем ця умова дотримана, що відповідачем не заперечується

29 травня 2023 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просять відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування зазначено, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-IV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за ним Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058- IV. ОСОБА_1 отримувала пенсію за вислугу років з 22.12.2010 року по 03.01.2011 року. 03.01.2023 року ОСОБА_1 подана заява про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у якій зазначено, що раніше пенсія не призначалась, що не відповідає дійсності. Звертають увагу суду, що лише в одному випадку застосовується показник заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії. Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати і набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії (попереднього перерахунку пенсії без урахування перерахунку, передбаченого абзацом п`ятим частини четвертої статті 42 Закону) незалежно від перерв у роботі, під час переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена (визначений) частиною другою статті 40 Закону для призначення пенсії. Позивач в позовній заяві стверджує, що ОСОБА_1 була призначена пенсія відповідно до Закону № 1788-ХІІ, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058-IVпозивач звернулася вперше. Вказані доводи Головне управління вважає необґрунтованими з огляду на те, що для відповідних категорій осіб передбачено не окремий вид пенсійного забезпечення, а пільгові умови надання пенсій (пенсій за віком). Втім, вид пенсії та порядок її призначення здійснюється на умовах, що визначені Законом №1058- IV. Оскільки заява ОСОБА_1 до Управління фактично стосувалась призначення того самого виду пенсії (пенсії за віком), яка вже була призначена, то вона не може бути призначена повторно на підставі положень статті 40 Закону № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020-2022 роки. Враховуючи те, що позивачу вже призначалась пенсія за вислугу років, пенсію за віком розраховано відповідно до пункту 3 статті 45 Закону, із застосуванням показника заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки у розмірі 3764,40 грн, збільшений на коефіцієнт індексації показника середньої заробітної плати (6186,32 грн).

15 червня 2023 року позивачем подано до суду відповідь на відзив, в які зазначає, що наведені у відзиві відповідачем норми Закону №1058-IV та постанови Верховного суду жодним чином не відносяться до даної справи, так як регулюють правовідносини у сфері пенсійного забезпечення саме під час переведення з одного виду пенсії на інший. Натомість, при зверненні ОСОБА_1 , якій було призначено пенсію за вислугу років у порядку Закону №1788 до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на підставі Закону №1058, має місце саме призначення такого виду пенсії, а не переведення згідно з ч. 3ст. 45 Закону № 1058. А тому, позиція суб`єкта владних повноважень, про те, що позивача переведено з одного виду пенсії на інший є необґрунтованою. Звертає увагу суду на те, що позивач отримувала пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії. При цьому, після призначення пенсії за вислугу років, позивач продовжувала працювати та сплачувала у встановленому порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, що підтверджується копією трудової книжки, що надана суду на виконання ухвали про витребування доказів. За призначенням пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" позивач звернулася вперше. Відтак, пенсія позивачу повинна була бути призначена на підставі положень статті 40 частини 2 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

2. Обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 22 грудня 2010 року призначена пенсія за вислугу років, як працівнику освіти, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», (а.с. 66).

30 грудня 2010 року ОСОБА_1 звернулась до пенсійного органу із заявою про припинення виплати пенсії за вислугу років з 04 січня 2011 року у зв`язку з поновленням на посаді вихователя, (а.с. 74).

03 січня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління ПФУ в Закарпатській області із заявою про призначення пенсії за віком, (а.с. 32-35).

03 січня 2023 року ОСОБА_1 переведено на пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Головне управління ПФУ у Закарпатській області листом на звернення позивача від 10 квітня 2023 року повідомило, що враховуючи те, що їй вже призначалась пенсія за вислугу років, пенсію за віком розраховано відповідно до пункту 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки у розмірі 3 764,40 грн., збільшений на коефіцієнт показника середньої заробітної плати (6 186,32 грн.). Відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону, починаючи з 01.10.2011 року особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж для жінок - 30 років на таких посадах, за виключенням знаходження у відпустках без збереження заробітної плати, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Отже, оскільки ОСОБА_1 вже призначалась пенсія підстави для виплати грошової допомоги у відповідності до пункту 7-1 Закону відсутні, (а.с. 14).

Не погодившись із урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2014- 2016 роки та невиплатою грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, згідно з вимогами пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону № 1058, позивач звернулася до суду.

3. Мотиви суду та норми права, застосовані судом.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

За змістом статті 22 Конституції України права і свободи людини та громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються й не можуть бути скасовані. Під час прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту й обсягу наявних прав і свобод.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом (статті 44 Конституції України).

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Разом з тим, відповідно до частини 1 статті 10 цього ж Закону особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

За приписами частини 2 статті 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Водночас частиною 3 статті 45 Закону № 1058-IV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Згідно із матеріалів справи позивач в період з 22 грудня 2010 року по 04 січня 2011 року отримувала пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, в свою чергу призначення позивачу пенсії 03 січня 2023 року відповідно до Закону № 1058-ІV відбулось вперше.

Верховний Суд у постанові від 10.07.2018 у справі № 520/6808/17 зауважив, що частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Тому зі змісту наведених норм слідує, що призначення та виплата пенсії позивачу за нормами Закону №1788-XII не входила до правового регулювання Закону № 1058-ІV, а є спеціальною пенсією для конкретно визначеного кола осіб.

Таким чином, отримуючи пенсію за Законом №1788-XII, позивач не користувалася жодним із видів передбачених пенсій, встановлених Законом № 1058-ІV. Відтак призначення позивачу пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV з 03 січня 2023 року відбулось вперше.

За наведених обставин фактично йдеться про призначення позивачу іншого виду пенсії, а саме пенсії за віком обрахованої відповідно до Закону № 1058-ІV, замість раніше призначеної пенсії, обчисленої відповідно до вимог Закону №1788-XII. Переведенням ж з одного виду пенсії на інший є зміна виду пенсії, що визначені законодавством.

Отже, у випадку, коли особі було призначено пенсію згідно Закону №1788-XII, у подальшому, при розрахунку пенсії за віком за Законом № 1058-ІV, такій особі показник середньої заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, оскільки пенсія за віком передбачена іншим законом.

Тому при призначенні позивачу з 03 січня 2023 року пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV підлягає застосуванню середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020-2022 роки (три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії), згідно частини 2 статті 40 цього Закону.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 22.01.2019 у справі № 577/2457/17.

З огляду на те, що Закон №1788-XII передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а призначення позивачу пенсії з 03 січня 2023 року відповідно до Закону №1058-ІV відбулося вперше (переведення з одного на інший вид пенсії в межах одного Закону відсутнє), суд приходить висновку, що позивач має право на перерахунок пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2020- 2022 роки.

Тому, приймаючи рішення про перехід з одного виду пенсії на інший за різними законами, без врахування положень статті 40 Закону № 1058-ІV, а саме без врахування при обчисленні розміру пенсії позивача показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за 2020-2022 роки, відповідач діяв протиправно.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає доведеним факт протиправності дій відповідача щодо обчислення ОСОБА_1 пенсії за віком із урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2014- 2016 роки та з метою захисту порушених прав позивача зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити ОСОБА_1 з 03 січня 2023 року перерахунок пенсію за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2020-2022 роки та виплатити пенсію з врахуванням проведених виплат.

Щодо виплати одноразової грошової допомоги, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 7-1 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2011 № 1191 «Про затвердження Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати» грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Таким чином, право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального стажу (від 25 до 30 років) роботи на певних, визначених законодавством, посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної або комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058 будь-якого іншого виду пенсії.

Верховний Суд у постанові від 22.02.2018 року у справі №310/3774/17 зазначив, що «синтаксичний аналіз пункту 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та пункту 5 Порядку №1191 дає підстави для висновку, що умовою наявності права на отримання вказаної грошової допомоги є не відсутність факту отримання особою будь-якого іншого виду пенсії на момент виходу на пенсію за віком, як помилково вважали суди попередніх інстанцій, а відсутність такого факту до моменту виходу на цю пенсію, тобто в будь-який момент до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. При цьому законодавство не ставить право особи на отримання такої допомоги в залежність від розміру або тривалості отримання нею пенсії та часу її призначення, якщо такі обставини мали місце до виходу на пенсію за віком».

Враховуючи те, що позивач скористався своїм правом на призначення пенсії за вислугу років з 22 грудня 2010 року, а у відповідача, як органу уповноваженого на вирішення питання щодо призначення пенсії виник обов`язок щодо виплати позивачу призначеної пенсії саме з 22 грудня 2010 року та відповідачем такий обов`язок виконано, оскільки нараховано позивачу пенсію за період з 22 грудня 2010 року по 04 січня 2011 року, при цьому законодавство не ставить право особи на отримання такої допомоги в залежність від розміру або тривалості отримання нею пенсії та часу її призначення, суд дійшов висновку про відсутність у позивача права на виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до частини третьоїстатті 139 КАС Українипри частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивач при поданні адміністративного позову сплатив судовий збір у розмірі 1073,60 грн, що підтверджується квитанцією від 03 травня 2023 року № , (а.с. 5).

Таким чином, вказана сума судових витрат підлягає стягненню на користь позивача.

Керуючись статтями 9, 14, 139, 242-246, 255, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо обчислення ОСОБА_1 пенсії за віком із урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2014- 2016 роки.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити ОСОБА_1 з 03 січня 2023 року перерахунок пенсію за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2020-2022 роки та виплатити пенсію з врахуванням проведених виплат.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88008, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, буд. 4, ) судові витрати у розмірі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні 60 коп.) сплаченого судового збору.

5. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 26 червня 2023 року.

СуддяТ.В.Скраль