Справа № 276/665/23
Суддя: Збаражський А. М.
Дата ухвалення: 2023-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 276/665/23
Провадження по справі №2-а/276/18/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2023 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі:

Головуючого судді Збаражського А.М.,

за участю секретаря судового засідання Ігнатенко О.М.,

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №463081 від 20.03.2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувсь до суду з позовом, в якому просить постанову інспектора СРПП Відділення поліції №1 Житомирського районного управління поліції ГУ НП в Житомирській області Ходаківського Валерія Миколайовича серії БАБ №463081 від 20.03.2023 року відносно ОСОБА_1 , якою накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст.126, ч.6 ст.121 КУпАП, визнати протиправною та скасувати; провадження по справі закрити.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що 20.03.2023 року інспектором сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області Ходаківським В.М. винесено постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126, ч.6 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн.

Згідно постанови серії БАБ №463081 від 20.03.2023 року ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Сузукі LETS, реєстраційний номер: б/н, 20.03.2023 о 10 год. 20 хв. в с. Сколобів по вул. Центральній, не зареєстрованим протягом 10 діб з моменту придбання, а також був відсутній чинний договір обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене за ч.1 ст.126, ч.6 ст.121 КУпАП.

З даною постановою позивач не згодна, заперечує скоєння правопорушення, в якому її звинувачують, вважає, що інспектором поліції не долучено до метеріалів постанови достатніх та належних доказів факту порушень нею Правил дорожнього руху, відсутній доказ того, яким чином здійснювалася поліцейським її зупинка в момент керування транспортинм засобом під час руху. Наголошує на тому, що інспектор поліції підійшов до неї, коли вона вела танспортний засіб (скутер) в руках по узбіччю дороги, тобто не виконувала функції водія, а тому були відсутні будь-які правові підстави для подальшого пред`явлення та перевірки її документів, в тому числі посвідчення водія, реєстраційного документу на транспортний засіб та страхового полісу, а отже, в її діях відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.126, ч.6 ст.121 КУпАП. На її прохання надати докази цих порушень від працівників поліції отримала відмову. Окрім того, вказує на те, що в оскаржуваній постанові не вказано на які нормативні акти посилається посадова особа, зазначаючи, що вона керувала транспортним засобом, що не зареєстрований протягом 10 днів з моменту придбання та з відсутнім чинним договором обов`язкового страхування.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 вважає за необхідне звернутись до суду з відповідним позовом.

Ухвалою Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 27.04.2023 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги позивача є безпідставними та необгрунтованими та просить суд в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

На обґрунтування заперечень вказано, що згідно статті 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами ч.1 ст.126, ч.6 ст.121 КУпАП, розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Зі змісту постанови слідує, що 20 березня 2023 року о 10 год. 20 хв., в с. Сколобів по вул. Центральній Хорошівського району, водій керував транспортним засобом, не зареєстрованим протягом 10 діб з моменту придбання, а також відсутній чинний договір обов?язкового страхування власників наземних транспортних засобів, чим порушив ПДР України. У зв?язку з порушенням вказаних норм, інспектором СРПП ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області старшим лейтенантом поліції Ходаківським В.М. винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень, які передбачені ч.1 ст.126 та ч.6 ст.121 КУпАП у виді штрафу у розмірі 850,00 грн. Причиною зупинки транспортного засобу стало порушення водієм Правил дорожнього руху, а саме керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, без номерного знака (ч.6 ст.121 КУпАП). Відповідно до ч.1 ст.126 КУпАП, яка не має при собі або не пред`явила для фіксації даних, що містяться в посвідченні водія, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивльно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тягне за собою накладення штрафу. При винесені вказаної постанови поліцейський діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Законом України «Про Національну поліцію» та Кодексом України про адміністративні правопорушення, виконуючи свої службові обов`язки, а отже в його діях відсутні будь-які неправомірні дії. Також позивачем не надано будь-яких доказів, які б спростовували факт вчинення адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність. Позивач мав можливість на місці ознайомитися із усіма наявними матеріалами справи, надати пояснення, докази, заявити клопотання, однак цілеспрямовано відмовився від такого права, що підтверджується записом з портативної відеокамери. Винуватість позивача у скоєнні адміністративного правопорушення підтверджується постановою серії БАБ №463081 від 20.03.2023 року та відеозаписом події, який долучено до відзиву.

Представник позивача 23.05.2023 року ознайомився з відзивом на позовну заяву та надав до суду відповідь на відзив, в якому звертає увагу суду на те, що будь-яких належних, допустимих та достовірних доказів, які б свідчили про те, що позивач керувала транспортним засобом (скутером) відповідачем не надано, оскільки відеофайл, який міститься в матеріалах справи, жодним чином не відображає рух транспортного засобу під керуванням позивача. Відео, яке долучене до матеріалів справи розпочинається зі спілкування патрульного поліцейського з позивачем в середині службового автомобіля. Вказує, що позивач на запитання поліцейського чи керувала вона транспортним засобом, відповіла так, однак ця відповідь не підтверджує безпосередньо виконання позивачем саме функцій водія. Зазначає, що позивач вела скутер в руках по узбіччю дороги, а тому вважала, що таким чином керує транспортним засобом, тому і надала дану відповідь на запитання поліцейського. Представник позивача вважає, що відповідачем не доведено факту керування позивачем транспортним засобом (скутером).

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ №463081 від 20.03.2023 року, винесеної інспектором СРПП ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області Ходаківським Валерієм Миколайовичем, копія якої долучена до матеріалів справи, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.126, ч.6 ст.121 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 гривень.

3 огляду на постанову серії БАБ №463081 від 20.03.2023 року, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Сузукі LETS, реєстраційний номер: б/н, 20.03.2023 о 10 год. 20 хв. в с. Сколобів по вул. Центральній, не зареєстрованим протягом 10 діб з моменту його придбання, а також був відсутній чинний договір обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів, що є порушенням Правил дорожнього руху.

Згідно ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ст.34 Закону «Про дорожній рух» власники транспортних засобів зобов?язані зареєструвати належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання чи митного оформлення.

Разом з цим, положеннями ст.37 вказаного Закону регламентовано, що експлуатація незареєстрованих транспортних засобів забороняється. Аналогічна правова норма закріплена у пп.«в» п.2.9 ПДР, відповідно до приписів якої водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС.

Зазначені вимоги деталізовано в п.6 Порядку державної реєстрації автомобілів, затвердженого КМУ №1388 від 07.09.1998 року, де передбачено, що транспортні засоби реєструються за юридичними та фізичними особами в сервісних центрах МВС або через центри надання адміністративних послуг. При цьому в п.7 даного Порядку зазначено, що власники транспортних засобів зобов?язані зареєструвати транспортні засоби протягом десяти діб після придбання або митного оформлення. Експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані в уповноважених органах МВС та без номерних знаків забороняється.

Крім того, відповідно до абз.2 ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Положеннями ст.21 закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з урахуванням положень п.21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Згідно пп.«ґ» п.2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Таким чином, суд приходить до висновку, що вказана в описовій частині постанови серії БАБ №463081 від 20.03.2023 року суть адміністративних правопорушень, які полягають в керуванні транспортним засобом, що не зареєстрований протягом 10 днів з моменту придбання та з відсутнім чинним договором обов`язкового страхування, є порушеннями особою, яка керує транспортним засобом, пп.«в» п.2.9 та пп.«ґ» п.2.1 Правил дорожнього руху.

Відповідно до п.1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормами Закону України «Про національну поліцію» до повноважень національної поліції відповідно до покладених на неї обов`язків належать: виявляти причини та умови, вживати заходів щодо попередження та усунення виявлених адміністративних правопорушень; патрульні поліцейські уповноважені перевіряти документи, що посвідчують особу, чи документи, що підтверджують певне право особи; складати протоколи про адміністративні правопорушення, застосовувати інші передбачені законом заходи забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення; у випадках, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, здійснювати провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймати рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечувати їх виконання.

Згідно ст.222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.126 та ч.6 ст.121 КУпАП розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 та ч.4 ст.258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 цього Кодексу. Частиною 5 ст.258 КУпАП не передбачені винятки щодо необхідності складання протоколу за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху у разі заперечення особи щодо порушення.

Відповідно до ч.1 ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. З огляду на положення наведеної норми, з урахуванням приписів ст.258 КУпАП, слідує, що в даному випадку при вчиненні адміністративного правопорушення пов`язаного з безпекою руху, чітко визначена правова можливість для інспектора патрульної поліції винесення постанови на місці вчинення цього порушення.

Згідно ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

За приписами закону про адміністративні правопорушення розгляд справи і накладення штрафу інспекторами поліції фактично відбувається в спрощеному порядку, підстави для відкладення таких контролюючих функцій не передбачено.

Отже, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за порушення правил у сфері дорожнього руху, має змогу спростувати виявлене правопорушення на місці його вчинення, в іншому випадку правомірність дій водія доводиться у судовому порядку шляхом подання позову про скасування відповідного рішення суб`єкта владних повноважень, з можливістю скористатись правовою допомогою. Аналогічного правового висновку Верховний Суд дійшов, зокрема, у справі 537/6068/16-а від 20.08.2020 року.

Позивач вважає постанову серії БАБ №463081 від 20.03.2023 року про накладення адміністративного стягнення протиправною та необґрунтованою на тій підставі, що 20.03.2023 року, за вказаних в постанові обставин, вона як водій не керувала транспортним засобом (скутером), а вела його в руках, і тому були відсутні будь-які правові підстави для подальшого пред`явлення та перевірки її документів, в тому числі посвідчення водія, реєстраційного документу на транспортний засіб та страхового полісу, та відповідно в її діях відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.126, ч.6 ст.121 КУпАП.

Головним управлінням Національної поліції в Житомирській області надано оптичний диск з відеозаписом події від 20.03.2023 року, який було досліджено в судовому засіданні. З оглянутого в судовому засіданні відеозапису спілкування патрульного поліцейського з ОСОБА_1 всередині патрульного автомобіля, на яке представник посилається, як на підставу відсутності доказів керування позивачем скутером, встановлено, що ОСОБА_1 20.03.2023 року близько 11 години знаходиться в службовому автомобілі та надає відповідні пояснення поліцейським. На запитання поліцейського чи керувала вона мопедом Сузукі, ствердно відповідає «так». Далі вказує, що їхала до магазину за хлібом. Потім, в ході спілкування з поліцейським та складання адміністративних матеріалів відносно неї, позивач підтверджує, що її транспортний засіб не зареєстрований після придбання та повідомляє, що зареєструє його. На запитання поліцейського чи має вона страховий поліс, відповідає, що не має. В ході з`ясування обставин події ОСОБА_1 повідомила поліцейським, що скутер Сузукі належить їй, та після запитання поліцейського о котрій годині вона їхала, остання повідомила, що приблизно в 10 годині 20 хвилин. Після оголошення поліцейським про закінчення розгляду справи він спрямовує портативну бодікамеру на дорогу через лобове скло автомобіля та фіксує скутер Сузукі, який стоїть на краю зустрічної смуги рухи напроти патрульного автомобіля.

Таким чином, з відео встановлено, що ОСОБА_1 підтвердила, що 20.03.2023 року близько 10 години 20 хвилин керувала скутером Сузукі без його реєстрації за відсутності номерного знаку та полісу обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів. ОСОБА_1 жодним чином не заперечувала вказаного факту та не стверджувала, що вела скутер в руках.

Доводи сторони позивача щодо відсутності в матеріалах справи доказів керування ОСОБА_1 скутером в якості водія спростовуються відеозаписом з відеореєстратора патрульного автомобіля на оптичному диску. На відео зафіксовано рух 20.03.2023 року близько 10 години 20 годин транспортного засобу скутера Сузукі, а також його зупинка посадовою особою патрульної поліції. Цей же скутер на місці його зупинки зафіксовано поліцейським в попередньому відео з портативної бодікамери в присутності ОСОБА_1 після закінчення ним розгляду справи.

За таких обставин, з наданих ГУ НП в Житомирській області доказів встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом (скутером) без його реєстрації, що стало підставою для подальшої перевірки документів ОСОБА_1 та притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126, ч.6 ст.121 КУпАП.

Вказівка позивача на те, що в оскаржуваній постанові не вказано, на які нормативні акти посилається посадова особа, зазначаючи, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом, що не зареєстрований протягом 10 днів з моменту придбання та з відсутнім чинним договором обов`язкового страхування, не є підставою для скасування вищевказаної постанови.

Так, судом встановлено, що вказана в описовій частині постанови серії БАБ №463081 від 20.03.2023 року суть адміністративних правопорушень, які полягають в керуванні транспортним засобом, що не зареєстрований протягом 10 днів з моменту придбання та з відсутнім чинним договором обов`язкового страхування, є порушеннями особою, яка керує транспортним засобом, пп.«в» п.2.9 та пп.«ґ» п.2.1 Правил дорожнього руху.

Нормативним актом, що передбачає відповідальність за такі правопорушення є Кодекс України про адміністративні правопорушення, зокрема ч.1 ст.126, ч.6 ст.121 КУпАП, які вказані в оскаржуваній постанові.

Перевіривши доводи позивача щодо відмови працівниками поліції в праві ознайомитися на місці з доказами правопорушень, суд приходить до висновку, що такі твердження не відповідають дійсності та спростовуються відеозаписом з портативної бодікамери, на якому ОСОБА_1 на пропозицію поліцейського ознайомитися з матеріалами справи цілеспрямовано відмовилась від реалізації такого права. Тобто позивач жодним чином не була обмежена у своїх правах.

З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена уповноваженою особою у відповідності до норм чинного законодавства, підстав для її скасування немає, а отже у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.75 КАС України достовірним є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а ч.1, 2 ст.76 КАС України передбачає, що достатнім є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування та суд вирішує питання про достатність доказів відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи з наведеного, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Оскільки позивач проти вчинення правопорушень заперечує, а відповідач надав суду належні та допустимі докази на підтвердження правомірності своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, доводи позивача, якими він заперечує постанову, суд вважає спростованими.

Відомості, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення дають можливість встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху і, відповідно, наявність адміністративних правопорушень.

Таким чином, у ході розгляду справи та винесення постанови серії БАБ №463081 від 20.03.2023 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 уповноваженим органом поліції зібрані належні, допустимі та достатні докази, які підтверджують причетність та винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.126, ч.6 ст.121 КУпАП. Порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення суд не вбачає.

Згідно ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Позивачем не вказано достатнього обгрунтування того, що вона не порушувала Правил дорожнього руху і притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126, ч.6 ст.121 КУпАП є неправомірним, а наведені доводи позивача не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи у суді, оскаржувана постанова прийнята відповідно до вимог закону, штраф накладено в межах санкції, передбачених ч.1 ст.126, ч.6 ст.121 КУпАП.

З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена уповноваженою особою у відповідності до норм чинного законодавства, підстав для її скасування немає, а отже у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю.

У відповідності до п.5 ч.1 ст.244 КАС України при ухваленні рішення суд має також вирішити питання розподілу судових витрат між сторонами.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати не відшкодовуються у відповідності до приписів ст.134,139 КАС України.

Керуючись ст.19 Конституції України, ст.ст.9, 22, 23, 213, 251, 280 КУпАП, ст.90, 241-246, 250-251, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови серії БАБ №463081 від 20.03.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126, ч.6 ст.121 КУпАП.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду за наслідками розгляду судом першої інстанції справи набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Головне управління національної поліції в Житомирській області, місце знаходження: м.Житомир вул. Старий Бульвар, 5/37, .

Суддя А.М. Збаражський