Справа № 640/9560/22
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2023-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

26 червня 2023 року Справа № 640/9560/22

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Державна установа "Академія патрульної поліції", про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на службі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Департаменту патрульної поліції визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції № 619 о/с від 15.03.2022 в частині звільнення зі служби в поліції поліцейського взводу №1 роти №2 батальйону патрульної поліції в селі Чайки управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції ОСОБА_1 ;

- поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді поліцейського взводу №1 роти №2 батальйону патрульної поліції в селі Чайки управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції в раніше присвоєному званні рядового поліції. З подальшим повторним направленням для проходження професійної підготовки до Державної установи Академія патрульної поліції;

- стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 15.03.2022 по день винесення судового рішення у даній справі та судові витрати по справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.06.2022 визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлено такий строк, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін.

Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Державну установу "Академія патрульної поліції".

13.12.2022 Верховною Радою України було прийнято Закон України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" №2825-IX, статтею 1 якого встановлено ліквідувати Окружний адміністративний суд міста Києва.

Пунктом 1 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" вказаного Закону визначено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" вказаного Закону установлено, що з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

14.12.2022 вказаний Закон був опублікований в газеті "Голос України" №254 та набрав чинності 15.12.2022.

22.04.2023 на адресу Київського окружного адміністративного суду від Окружного адміністративного суду міста Києва надійшли матеріали цієї адміністративної справи та за результатом автоматизованого розподілу 24.04.2023 були передані на розгляд судді Дудіну С.О.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.05.2023 прийнято адміністративну справу до провадження судді Київського окружного адміністративного суду Дудіна С.О. та вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, протягом якого позивачу необхідно було усунути недоліки позовної заяви, а саме: надати докази поважності причин пропуску звернення до суду з позовною заявою.

08.06.2023 на адресу суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, до якої додано заяву про по поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

Розглянувши вказану заяву, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Абзацом першим частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до пункту 17 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України у цьому Кодексі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Суд звертає увагу на те, що Велика Палата Верховного Суду в постанові від 09 грудня 2021 року у справі №9901/241/21, проаналізувавши положення частини п`ятої статті 122 КАС України, дійшла висновку, що нею встановлено скорочені строки звернення до суду у справах щодо проходження публічної служби, однак такі не ставлять під сумнів саму суть права доступу до суду, а переслідують легітимну мету якнайскорішого поновлення порушених прав добросовісного позивача. При цьому не порушується пропорційність між застосованими законодавцем засобами (строком звернення до суду за захистом порушеного права протягом одного місяця з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів) та метою звернення до суду.

У постанові від 10.11.2022 у справі №990/115/22 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 107354803) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що установлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Без наявності строків на процесуальну дію або без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.

Розумні строки в адміністративному судочинстві - це найкоротші за конкретних обставин строки (якщо інше не визначено законом або встановлено судом), протягом яких сторона повинна вжити певних дій, демонструючи свою зацікавленість у їх результатах, і які об`єктивно оцінюються судом стосовно відповідності принципам добросовісності та розсудливості, а також на предмет дотримання прав інших учасників (забезпечення балансу інтересів).

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (рішення Європейського суду з прав людини у справі Стаббігс на інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду з прав людини у справі Перез де Рада Каванілес проти Іспанії від 28.10.1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, Європейський суд з прав людини виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Водночас, навіть наявність об`єктивних та непереборних обставин, що обумовлюють поважність причин пропуску строку звернення до суду, не може розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення пропущеного строку (рішення Європейського суду з прав людини у справі Олександр Шевченко проти України, п. 27), оскільки у випадку, якщо минув значний проміжок часу з моменту закінчення пропущеного строку, відновлення попереднього становища учасників справи буде значно ускладнено та може призвести до порушення прав та інтересів інших осіб.

Крім того, чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, а також строки для подання апеляційної чи касаційної скарги, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи.

За висновками Європейського суду з прав людини, загалом прийнятним вважається встановлення в національному законодавстві процесуальних обмежень та вимог з метою належного здійснення правосуддя; проте вони не повинні підривати саму суть права на доступ до суду (рішення Європейського суду з прав людини від 16 грудня 1992 року у справі "Хаджіанастасіу проти Греції", пункти 32-37).

При цьому очікується, що заявник продемонструє уважне ставлення до дотримання процесуальних вимог національного законодавства, наприклад до строків для подання адміністративного позову (рішення Європейського суду з прав людини від 7 вересня 1999 року у справі "Йодко против Литви (Jodko v. Lithuania).

Залишаючи позовну заяву без руху, суд зазначив, що предметом позову у даній справі є, зокрема, вимога про оскарження наказу Департаменту патрульної поліції № 619 о/с від 15.03.2022 в частині звільнення зі служби в поліції поліцейського взводу №1 роти №2 батальйону патрульної поліції в селі Чайки управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Денисюка Василя Васильовича. Зі спірним наказом позивач був ознайомлений в день його прийняття - 15.03.2022, про що свідчить відповідна розписка.

Таким чином, звернувшись до суду з позовною заявою 23.06.2022, позивач пропустив місячний строк для звернення до суду з позовною заявою.

При цьому, при відкритті провадження у цій справі Окружний адміністративний суд міста Києва взагалі не зазначив підстав для поновлення пропущеного строку звернення до суду.

У зв`язку з цим, позивачу було запропоновано надати заяву про поновлення строку звернення до суду з позовною заявою, та докази поважності причин його пропуску.

У заяві про поновлення строків звернення до суду позивач зазначив, що 07.04.2022 він звернувся до начальника Департаменту патрульної поліції із рапортом, у якому просив не розглядати його попередній рапорт від 16.02.2022 про небажання продовжувати навчання.

Проте, 07.04.2022 його вже було ознайомлено зі змістом наказу від 15.03.2022 №619 о/с 07.04.2022.

Позивач зауважив, що відповідь, оформлену листом №2462/41/40/01-2022, про залишення його рапорту від 07.04.2022 без задоволення, він отримав у травні 2022 року.

Позивач зазначив, що саме після отримання такої відповіді він вирішив звернутися до суду з позовом.

Крім того, позивач зазначив, що ознайомившись з повідомленням Голови Верховного Суду Князева В. від 09.04.2022, у нього склалося хибне уявлення про те, що на період дії воєнного стану, строки, визначені ст.122 КАС України, не діють.

Проте, суд не приймає до уваги посилання позивача на отримання ним лише у травні 2022 року листа Державної установи "Академія патрульної поліції Національної поліції від 16.05.2022 №2462/41/40/01-2022 у відповідь на його рапорт від 07.04.2022, як на поважну причину пропуску строку звернення до суду, оскільки з пояснень позивача вбачається, що зі спірним наказом він був ознайомлений в день написання цього рапорту - 07.04.2022, що свідчить про те, що моментом обізнаності щодо порушеного права, з якого починається відлік місячного строку на звернення до суду, є 07.04.2022. Будь-які дії, які вчинялися позивачем на власний розсуд після цього, а також очікування позивача чи то на скасування відповідачем спірного наказу, чи то на повторне прийняття його на службу, не змінюють моменту початку обчислення строку звернення до суду та не є підставою для поновлення такого строку, оскільки позивачем не надані суду докази наявності об`єктивних перешкод для своєчасного звернення до суду.

Також позивач наголосив на тому, що після вторгнення збройних сил російської федерації на територію України суди, розташовані в м.Києві не працювали, з приводу чого суд зазначає таке.

У зв`язку із розпочатою військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ.

У подальшому, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022, який затверджений Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 22.05.2022 №2263-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Відповідно до частини другої статті 64 Конституції України в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

У свою чергу, частини перша та друга статті 55 Конституції України визначають, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до статті 12-2 Закону України "Про правий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Частинами першою та другою цього ж Закону визначено, що правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України.

Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

Суд звертає увагу позивача на те, що навіть в умовах воєнного стану робота судів, розташованих в м.Києві не була припинена.

Верховний Суд в ухвалі від 22 червня 2022 року у справі №640/12494/20 зазначив, що введення з 24.02.20222 воєнного стану в країні, безумовно, є поважною підставою, яка відповідно до частини першої статті 121 КАС повинна враховуватися при вирішенні питання щодо поновлення процесуального строку. Але між пропуском процесуального строку і введенням воєнного стану повинен бути безпосередній, прямий причинний зв`язок.

Верховний Суд в ухвалах від 23.06.2022 у справі №380/7251/21, у справі №520/8674/2020 та у справі №440/2822/20 зазначив, що питання продовження процесуального строку у випадку невиконання вимог ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується у кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у клопотанні скаржника. Однак, сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для безумовного продовження процесуального строку, відстрочення, розстрочення чи звільнення від сплати судового збору у всіх абсолютно випадках.

Натомість, позивачем не надав суду детально обґрунтованих пояснень про те, яким чином введення воєнного стану вплинуло на можливість своєчасного звернення до суду, з наданням відповідних доказів на підтвердження таких обставин.

При цьому, суд звертає увагу на те, що позовна заява була направлена позивачем поштою з відділення у м. Біла Церква Київської області, що, у свою чергу, свідчить про те, що позивач мав довести суду, що така можливість своєчасного звернення до суду (шляхом направлення позову поштою) у нього була відсутня в межах місячного строку.

Натомість, суд зауважує, що під час дії воєнного стану майже усі відділення АТ "Укрпошта" у Київській області продовжували свою роботу.

Так, 17.03.2022 Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова №305 "Про особливості роботи акціонерного товариства Укрпошта в умовах воєнного стану", пунктом 1 якої визначено погодитися з пропозицією Міністерства інфраструктури щодо організації роботи акціонерного товариства Укрпошта (далі - АТ Укрпошта) на період дії воєнного стану та покладення на АТ Укрпошта таких завдань:

- забезпечення доставки пенсій і грошової допомоги громадянам, які отримують пенсії та грошову допомогу (за наявності технічної можливості);

- здійснення доставки ліків, гуманітарної допомоги, поштових відправлень та періодичних друкованих видань (за наявності технічної можливості);

- здійснення безоплатного перевезення майна вітчизняних суб`єктів господарювання згідно з переліком, який формується Міністерством економіки і передається до Міністерства інфраструктури;

- здійснення безоплатного перевезення продовольчих товарів і пакувальних товарів для їх фасування для безоплатної видачі населенню згідно з переліком, який формується Міністерством економіки відповідно до порядку, який встановлюється АТ Укрпошта.

Відповідні оголошення про відновлення роботи відділень Укрпошти періодично розміщували на офіційному веб-сайті АТ "Укрпошта" (https://www.ukrposhta.ua/ua/news/57567-robota-viddilen-ukrposhti-stanom-na-1-bereznja-2022; https://www.ukrposhta.ua/ua/news/57571-robota-viddilen-ukrposhti-aktualna-informacija; https://www.ukrposhta.ua/ua/news/57640-rozklad-roboti-ukrposhti-z-2904-po-1005).

Інших поважних та об`єктивних причин для поновлення строку звернення до суду позивачем не зазначено, доказів на їх підтвердження не надано, тому суд дійшов висновку про неповажність наведених позивачем підстав для поновлення строку звернення до суду, внаслідок чого у задоволенні клопотання про поновлення такого строку слід відмовити.

Положеннями статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

На підставі викладеного, враховуючи виявлення судом факту пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду з позовною заявою, приймаючи до уваги відсутність поважних причин пропуску такого строку, суд вважає за необхідне залишити позов без розгляду.

Керуючись статтями 241, 243, 248, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Позов залишити без розгляду.

2. Копію ухвали надіслати (видати) учасникам справи (їх представникам), зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Дудін С.О.