Справа № 705/4908/22
Суддя: Єщенко О. І.
Дата ухвалення: 2023-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №705/4908/22
2-а/705/32/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2023 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Єщенко О.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , поданим представником адвокатом Нестерком Ігорем Олександровичем, до Управління патрульної поліції у Київській області батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення. В якості відповідача в позові вказане Управління патрульної поліції у Київській області батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль.

У позові ОСОБА_1 просив: скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Управління патрульної поліції у Київській області батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль лейтенанта поліції Харченка Дмитра Миколайовича, серії ЕАР № 6217125 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР № 6217125 від 27.11.2022, винесеною інспектором 1 роти батальйону УПП в м. Борисполі лейтенантом поліції Харченком Дмитром Миколайовичем, його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1190 грн.

Позивач вказує, що 27.11.2022 він на автомобілі Mitsubishi Grandis, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався з м. Києва в напрямку м. Черкаси. У місті Бориспіль Київської області автомобіль було зупинено інспектором 1 роти батальйону УПП в м. Борисполі лейтенантом поліції Харченко Д.М. Підставою зупинки транспортного засобу відповідачем було вказано порушення п. 2.9 в ПДР, а саме забруднення номерного знаку. Він пояснив, що перед початком керування транспортним засобом ним були виконані вимоги п. 30.2 ПДР, а саме перевірено та забезпечено чистоту номерних знаків, але зважаючи на те, що у цей день були несприятливі погодні умови, а саме сильні опади у вигляді снігу, що призводило до налипання снігу та утворення бруду на дорогах за час руху номерний знак автомобіля дещо забруднився. Номерний знак він негайно очистив. Потім інспектор вказав на відсутність полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що є підставою для адміністративної відповідальності за ст. 126 КУпАП України, на що він пред`явив поліс. Проте відповідач повідомив, що забруднення номерного знаку є порушенням ПДР та проінформував про розгляд справи про адміністративне правопорушення. Також йому було відмовлено у його клопотанні про відкладення розгляду справи і надання правової допомоги. Вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки ПДР він не порушував. Позивач вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Доказів правопорушення в його діях постановою не наведено. Будь-яких замірів відстані 20 метрів інспектором проведено не було.

Ухвалою суду від 20.01.2023 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

Учасники справи не надавали до суду клопотань про розгляд позову в загальному порядку.

07.03.2023 від представника відповідача Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції до суду надійшов відзив, в якому останній просив у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю. В обґрунтування вимог відзиву посилалася на те, що на відеозаписі з бодікамери № 476785 зафіксовано, як позивач особисто керує вищезазначеним транспортним засобом. На вимогу поліцейського позивач зупиняється та прислухавшись до інспектора виходить з автомобіля та одразу особисто очищує номерний знак, який був нечитабельним через бруд. На вимогу поліцейського пред`являє посвідчення водія та реєстраційний документ на автомобіль. Разом з тим, не надає для перевірки чинний страховий поліс про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, відомості про який підтверджується інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України, чим додатково вчиняє порушення п.п. 2.1 ґ) ПДР, за що передбачено відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП. При перевірці за базами Інформаційного порталу Національної поліції та Моторно-транспортного бюро України встановлено, що водій не мав чинного полісу страхування. Після того, як було встановлено факт відсутності полісу страхування, позивач почав заявляти, що вказана перевірка на його думку незаконна, а поліс страхування не входить до переліку документів, які підлягають перевірці. Такі висновки позивача про те, що він не зобов`язаний надавати на вимогу поліцейського документи: водійське посвідчення, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є повністю необґрунтованими. Право органів Національної поліції перевіряти наявність вищевказаних документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі такі документи. Після початку розгляду справи позивач заявив клопотання про відкладення розгляду справи для перенесення розгляду за його місцем проживання. На вказане клопотання вмотивовано було відмовлено. Вказані правопорушення були об`єднані на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП. Розгляд справи було завершено та накладено стягнення за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП. Враховуючи той факт, що в постанові не відображено інформації про об`єднання правопорушень на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП, представник вважає необхідним наголосити, що вказане є опискою, яка виникла через обмежену кількість символів, яку можливо внести в фабулу електронної Постанови. Програма після збереження Постанови автоматично вирізає символи, які не взмозі надрукувати. У відзиві вказано, що за подібних обставин Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду 24 грудня 2019 року, при розгляді касаційної скарги у справі № 459/1801/17, зазначив «Що аналіз наведених правових норм та обставин справи дають підстави для висновку, що зазначення інспектором в оскаржуваній постанові неправильних даних, в тому числі і неправильної дати складання постанови, не спростовує порушення позивачем вимог підпункту «а» пункту 14.6. розділу 14 Правил Дорожнього руху, та є опискою. Також у відзиві вказано, що чинним законодавством передбачено спрощену процедуру розгляду посадовими особами патрульної поліції справ про адміністративне правопорушення, передбачених КУпАП. Єдиним виключенням щодо надання безоплатної вторинної правової допомоги і обов`язком поліцейського викликати захисника, слугує факт застосування до особи адміністративного затримання, що визначено у пункті 3 частини першої статті 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу». Крім того, позивач на місці зупинки не вчиняв жодних дій, направлених на отримання правової допомоги, про необхідність якої він заявляв. Статтею 53 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказано що посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Пунктом 2.9.В ПДР України водієві забороняється зокрема керувати автомобілем з номерним знаком, що закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м. З приводу витрат, які поніс позивач на правову допомогу, то попередньо заявлені попередні позовні вимоги вказані в розмірі 3000 грн + 992,40 грн (надмірно сплачений судовий збір), тобто вони перевищують ціну позову в два з половиною рази і є явно завищеними. При цьому, відповідач є суб`єктом владних повноважень та представляє інтереси на підставі довіреності і не може скористатися правом подати клопотання, зменшити розмір витрат на правову допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Враховуючи вищевикладене, відповідач вважає, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими.

Дослідивши подані суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає таке.

Із матеріалів справи судом встановлено, що 27.11.2022 БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області інспектор лейтенант поліції Харченко Д.М. було винесено постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР № 6217125 від 27.11.2022, у вигляді штрафу в розмірі 1190 грн, згідно з якою він нібито порушив п. 2.9 в ПДР, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Згідно з оскаржуваною постановою 27.11.2022 о 08:00:32 м. Бориспіль, вул. Київський шлях, 1Д/3 водій керував транспортним засобом із забрудненим номерним знаком, що не дає чітко визначити символи на відстані 20 м, чим порушив п. 2.9 в ПДР керування водієм т/з з номерним знаком, закритим ін. предметами чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знаку з відстані 20 м, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 статті 121-3 КУпАП передбачає відповідальність за керування або експлуатацію транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

За приписами пункту 2.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР) на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України.

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-ХІІ учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Підпунктом 3 пункту 1 статті 23 ЗУ « Про Національну поліцію У країни» вказано, що поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення

Пунктом 2.9в ПДР водієві забороняється зокрема керувати автомобілем з номерним знаком, що закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м.

Як вбачається із долученого відповідачем до матеріалів відзиву відео з бодікамери поліцейського, позивач ОСОБА_1 спочатку не заперечував з приводу забрудненості номерного знаку та почав його самостійно очищувати, в подальшому стверджуючи, що він уже усунув порушення, і тому правопорушення відсутнє.

Відповідно до п. 2 розділу 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07.11.2015р. № 1395, зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати ст. 283 КУпАП.

Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача. Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає, зокрема, рішення про залишення постанови без зміни, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Під час розгляду справи суд не бере до уваги твердження позивача та відповідача про наявність чи відсутність у діях позивача ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, оскільки оскаржувана постанова не містить інформації про вчинене правопорушення чи про об`єднання в одне провадження справ про правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Також суд відхиляє доводи позивача щодо відмови поліцейським у задоволенні його клопотань про відкладення розгляду справи та незабезпечення права на захист, беручи до уваги правові позиції Верховного Суду.

Так, у постановах Верховного Суду від 27.12.2019 у справі № 310/4817/17 (2-а/З 10/156/17), від 07.12.2018 у справі № 286/648/17, від 17.05.2018 у справі № 681/972/17, від 14.02.2018 у справі № 536/583/17 та від 31.01.2018 у справі № 489/1525/16-а зазначено, що чинним законодавством передбачено спрощену процедуру розгляду посадовими особами патрульної поліції справ про адміністративне правопорушення, передбачених КУпАП. Верховний Суд зазначив, що вказане виключає необхідність дотримання інспектором поліції таких процедур, передбачених для розгляду справи про адміністративне правопорушення в загальному порядку, як надання особі можливості скористатися правом на правову допомогу, подати клопотання про перенесення розгляду справи за місцем проживання особи тощо. При цьому слід врахувати, що застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в КУпАП.

Крім того, позивач реалізував своє право на захист, оскарживши дану постанову до суду, відтак неведене вище ніяк не може впливати на скасування постанови саме із цих підстав.

Водночас посилання сторони позивача на те, що інспектором не було зроблено фото-, відеофіксацію номерних знаків на відстані 20 метрів та не було проведено жодних замірів відстані 20 метрів, є обґрунтованими. Вказане також підтверджується долученим до матеріалів відзиву відеозаписом.

Крім того, як вбачається з відеозапису з бодікамери поліцейського, погодні умови були несприятливими, внаслідок чого і виникло забруднення номерного знаку. Про дану обставину і було повідомлено позивачем поліцейського на місці винесення оскаржуваної постанови.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона правопорушення - це керування транспортними засобами, зокрема із забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів.

Суб`єктивна сторона правопорушення - вина у формі прямого умислу.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги погодні умови, за яких була винесена постанова про адміністративне правопорушення, та зважаючи, що правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, може бути вчинене лише з прямим умислом, спрямованим на приховування номерного знака, суд доходить висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими. Доказів правомірності свого рішення, як передбачено ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідач не надав. Відтак наявні підстави для задоволення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд також враховує, що позивач при зверненні до суду з даним позовом сплатив судовий збір у розмірі 992,40 грн, при цьому за подання до суду позову зазначеної категорії необхідно сплатити судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496,20 грн.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування оскаржуваної постанови судом були задоволені, то з Управління патрульної поліції в Київській області на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 496,20 грн.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Будь-яких клопотань чи заяв про повернення судового збору від позивача до суду не надходило.

Керуючись ст.ст. 72-77, 241-246, 255, 286, 293 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР № 6217125 від 27.11.2022, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 1190 грн.

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Київській області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сплачений ним судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.І.Єщенко