Справа № 440/9071/21
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2023-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

26 червня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/9071/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сич С.С., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому провадженні з виконання судового рішення у справі №440/9071/21 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2021 року у справі №440/9071/21, яке набрало законної сили, адміністративний позов ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (ідентифікаційний код 13967927, вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови ОСОБА_2 у перерахунку та виплаті пенсії з 01 грудня 2019 року на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області" №33/37-4/9138 від 21 травня 2021 року про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 , станом на 19 листопада 2019 року, відповідно до вимог статей 43 та 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ, із урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції". Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 01 грудня 2019 року на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області" №33/37-4/9138 від 21 травня 2021 року про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 , станом на 19 листопада 2019 року, відповідно до вимог статей 43 та 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ, із урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", із врахуванням раніше виплачених сум. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_2 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908 грн. (дев`ятсот вісім гривень).

16 червня 2023 року до Полтавського окружного адміністративного суду через підсистему "Електронний суд" надійшла заява ОСОБА_1 про заміну стягувача ОСОБА_2 у виконавчому провадженні з виконання судового рішення в адміністративній справі №440/9071/21 його правонаступником ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а ОСОБА_1 є дружиною померлого та його єдиним спадкоємцем по закону, тому має право успадкувати нараховану, але невиплачену за життя ОСОБА_2 пенсію.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 19.06.2023 призначено заяву ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому провадженні з виконання судового рішення у справі №440/9071/21 на 10:00 26 червня 2023 року.

Учасники справи та заінтересована особа в судове засідання 26 червня 2023 року не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до приписів частини 2 статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або заінтересованої особи, що звернулися з поданням (заявою), та осіб, які беруть участь у справі. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Зважаючи на викладене вище, суд вирішив розглядати заяву ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому провадженні з виконання судового рішення у справі №440/9071/21 за відсутності учасників справи та заінтересованої особи в порядку письмового провадження.

Вирішуючи заяву ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому провадженні з виконання судового рішення у справі №440/9071/21, суд дійшов таких висновків.

Згідно з частиною 1 статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Частиною 4 статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до статті 1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частинами першою, другою та п`ятою статті 15 цього Закону встановлено, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

З наведеного нормативного визначення слідує, що виконавче провадження є однією зі стадій судового провадження, яка його завершує. Ця стадія розпочинається з набранням судовим рішенням законної сили або за інших умов, установлених законом. Сторони судового провадження на стадії виконавчого провадження набувають відповідної процесуальної якості, користуються правами та несуть певні обов`язки, зумовлені статусом сторони. Норми законодавства на стадії виконавчого провадження передбачають можливість заміни сторони виконавчого провадження. Така заміна є прийнятною, зокрема, у правовідносинах, що допускають правонаступництво. При цьому законодавством установлено головну умову, за якої обов`язки боржника може бути перекладено на іншу особу, - це вибуття сторони виконавчого провадження.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 27.03.2023 у справі 380/3710/21.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Карлівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 14.07.2022 /а.с.121/.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 23.12.2022 №1600-0202-8/70426 підтверджено, що нараховані суми за життя ОСОБА_2 на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2021 року у справі №440/9071/21 за період з 01.12.2019 по 31.10.2021 складають 94444,07 грн. /а.с. 125/, на підтвердження чого до суду заявником також надано копію розрахунку Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на доплату пенсії за пенсійною справою №94 9138 ОСОБА_2 /а.с. 126/.

За життя ОСОБА_2 не звертався до суду із заявою про видачу виконавчих листів та Полтавським окружним адміністративним судом не видавалися виконавчі листи у справі №440/9071/21.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

За приписами ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Згідно з частиною першої статті 91 Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-ХІІ) суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно до статті 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст частини 3 статті 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Отже, спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Відповідно до статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

У контексті наведених вище положень статей 1, 15 Закону №1404-VIII слід зазначити, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження представляє собою процес, який починається з моменту набрання судовим рішенням законної сили і завершується настанням відповідних обставин, передбачених статтею 39 цього Закону. При цьому, виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад верховенства права, за якого кожен з учасників має можливість реалізувати обсяг вимог наданих йому судовим рішенням.

Цей Закон не пов`язує початок реалізації цих прав з ухваленням державним виконавцем рішення про початок примусового виконання рішення на підставі виконавчого документа, а навпаки, прямо передбачає можливість виправлення невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, судом за заявою стягувача (абзац другий частини четвертої статті 4 Закону №1404-VIII).

У рішенні Європейського суду з прав людини "Матківська проти України" від 12.03.2009р. зазначено про те, що судовий розгляд і виконавче провадження - це перша та друга стадії загального провадження, які стосуються тривалості провадження; виконання рішення є другим етапом судового провадження, а також що реалізоване право знаходить свою ефективну реалізацію саме у момент виконання.

Отже, заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, (процесуальне правонаступництво) можливе на будь-якій стадії адміністративного процесу, як на стадії розгляду справи так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 31.01.2018 у справі №2а/945/2010 (6-а/195/7/17) суд враховує, що розширене тлумачення ч. 1 ст. 264 КАС України узгоджується зі змінами щодо заміни сторони виконавчого провадження, які відбулися з прийняттям Закону від 03.10.2017 «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким КАС України викладено у новій редакції (діє з 15.12.2017). Зокрема, у ст. 379 у порівняні зі ст. 264 КАС України у попередній редакції, з`явилася частина 4 такого змісту: «Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження».

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 29.06.2004 у справі «Півень про України» визначено, що право на судовий розгляд, гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишаться невиконаними, завдаючи шкоди одній стороні.

Отже, виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду та завершальною стадією судового провадження, а неможливість виконати рішення суду призведе до порушення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на зазначене, тлумачити статтю 379 КАС України слід у дусі Конвенції та забезпечення ефективності захисту порушених прав, як норму, яка надає суду можливість контролювати виконання судових рішень, усувати перешкоди та сприяти виконанню. При цьому відсутність виконавчого провадження на час звернення із заявою про заміну сторони не є матеріально-правовою перешкодою для заміни сторони правонаступником, і не суперечить загальній меті адміністративного судочинства.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду від 22 грудня 2020 року у справі №2-а-3938/11, які підлягають обов`язковому врахуванню судом першої інстанції відповідно до частини 5 статті 242 КАС України.

Щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було заведено спадкову справу за № 110/2022, що підтверджено витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, копія якого міститься у матеріалах справи /а.с. 123/.

Згідно наданої до суду заінтересованою особою довідки приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Єременко Н.О. від 31.03.2023, виданої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вона є єдиною спадкоємицею по закону на все майно після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 її чоловіка - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження: місто Карлівка, Полтавський район, Полтавська область, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , який постійно проживав і був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 /а.с. 124/.

Згідно із ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

При цьому, обов`язок спадкоємця отримати свідоцтво про право на спадщину у відповідності до ст.1297 ЦК України настає у випадках, якщо у складі спадщини є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація.

Відповідно до ст. 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Згідно ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

У постанові від 22 грудня 2020 року у справі №2-а-3938/11 аналізуючи вказані вище норми Верховний Суд дійшов висновку, що "суми пенсій, які були нараховані, проте не виплачені особі за життя, передаються членам його сім`ї. При цьому, отримання вказаних коштів законодавець не ставить у залежність від отримання свідоцтва про спадщини".

Таким чином, оскільки заявниця - ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_2 , прийняла спадщину, то, у відповідності до статті 1227 ЦК України та статті 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV, набула право на отримання сум пенсії, нарахованих ОСОБА_2 на виконання рішення суду, проте не виплачених за життя.

За наведених обставин та норм права, суд вважає за можливе замінити сторону виконавчого провадження із виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2021 року у справі №440/9071/21 із стягувача ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ).

Отже, заява ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому провадженні з виконання судового рішення у справі №440/9071/21 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 229, 248, 379 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому провадженні з виконання судового рішення у справі №440/9071/21 - задовольнити.

Замінити сторону виконавчого провадження із виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2021 року у справі №440/9071/21 із стягувача ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали до Другого апеляційного адміністративного суду, в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.С. Сич