Справа № 521/15070/23
Суддя: Бобуйок І. А.
Дата ухвалення: 2023-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/521/147/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси, Бобуйок І.А., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці ДФС, Одеської митниці Держмитслужби про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

14.06.2023 року позивач звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 15.06.2023 року вищевказану позовну заяву залишено без руху та надано 10-ти денний строк для усунення недоліків.

Вищевказана ухвала Малиновського районного суду м. Одеси отримана позивачем 15.06.2023 року, про що свідчить довідка про успішну доставку електронного листа.

Однак, на вимогу ухвали від 15.06.2023 року, станом на 27.06.2023 року позивачем недоліки усунуті не були, а саме: у позовній заяві відсутнє зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою, відсутнє зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; у позовній заяві не зазначені відомості, визначені у пункті 2 частини п`ятої цієї статті стосовно представника, а саме: не вказано ІПН та паспорт представника позивача та адреса електронної пошти представника позивача, позивач пропустив строк на звернення з вищевказаним адміністративним позовом та не подав заяви про поновлення такого строку із зазначенням поважних причини його пропуску, позивач не надав до суду оригінал або копію оспорюваного акта чи у разі відсутності акта у позивача клопотання про його витребування.

Отже, позивач не виконав вимоги ухвали від 15.06.2023 року, а отже суд вважає за необхідне повернути позивачеві адміністративний позов до Одеської митниці ДФС, Одеської митниці Держмитслужби про скасування постанови.

Ст. 8, 9 Конституції України вказано, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Укладення міжнародних договорів, які суперечать Конституції України, можливе лише після внесення відповідних змін до Конституції України.

На підставі чого суд робить висновки, що норми ЦПК України, які прийняті на основі Конституції України, не суперечать Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а враховуючи ст. 9 Конституції України при ратифікації вказаної Конвенції, зміни до Конституції не вносились, а тому не можуть безпідставно визнаватися деякі положення ЦПК України фіктивними, як надмірний формалізм посилаючись лише на Конвенцію ігноруючи при цьому не лише норми ЦПК, а і норми Конституції України.

Судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

З огляду на вищенаведене, суддя приходить до висновку, що подана позовна заява не відповідає вимогам, встановленим законодавством.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відповідно до ч. 8 ст. 169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст. 169 КАС України, суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці ДФС, Одеської митниці Держмитслужби про скасування постанови - вважати неподаною та повернути позивачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: Бобуйок І.А.