Справа № 280/2201/23
Суддя: Чернова Жанна Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

26 червня 2023 року Справа № 280/2201/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чернової Ж.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Запорізького обласного центру комплектування та соціальної підтримки про стягнення одноразової грошової допомоги при звільненні

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Запорізького обласного центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідач), в якій позивач, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить суд:

стягнути з відповідача на користь позивача одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби за 9 повних календарних років служби в сумі 75416,86 грн;

стягнути з відповідача на користь позивача грошову компенсацію за неотримане харчування за період 2019-2021 в сумі 11227,86 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22.11.2021 у справі №280/7687/21 відповідач здійснив розрахунок та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні в сумі 1,28 грн, що становить різницю нарахованої та сплаченої позивачу при звільненні суми одноразової грошової допомоги лише за 4 повних календарних роки служби за період 2017-2021 роки. Оскільки розмір грошового забезпечення позивача на момент звільнення з військової служби становив 16981,24 грн, позивач вважає що розрахунок суми одноразової грошової допомоги при його звільненні з військової служби повинен виглядати наступним чином: 16981,24*50%*9+1,28=76416,86 грн. У заяві про збільшення позовних вимог зазначено, що відповідач не виконав рішення суду в частині виплати позивачу грошової компенсації за неотримане харчування за період 2019-2021 роки. Просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 17.04.2023 позовну заяву залишено без руху. У встановлений строк позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 24.04.2023 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 03.05.2023 прийнято до розгляду заяву про збільшення позовних вимог справі №280/2201/23 та ухвалено розглядати справу з наступними позовними вимогами: «стягнути з відповідача на користь позивача одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби за 9 повних календарних років служби в сумі 75416,86 грн; стягнути з відповідача на користь позивача грошову компенсацію за неотримане харчування за період 2019-2021 в сумі 11227,86 грн.».

Відзив на позовну заяву на адресу суду від відповідача не надходив.

На підставі частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, судом установлені наступні обставини.

Позивач, ОСОБА_1 , в період з 15.08.2017 по 15.08.2021 проходив військову службу за контрактом осіб офіцерського складу на посаді заступника військового комісара начальника мобілізаційного відділення Хортицького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 07.07.2021 №168 позивач був звільнений з військової служби в запас за підпунктом «а» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» у зв`язку із закінченням строк контракту.

Наказом керівника Хортицького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (по стройовій частині) від 15.08.2021 №95 позивач виключений зі списків особового складу та знятий з усіх видів забезпечення.

05.07.2021 позивач звернувся до керівника Хортицького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки з рапортом, в якому просив завчасно, але не пізніше дня звільнення з військової служби, розрахувати та здійснити всі належні йому до сплати виплати, а саме: грошового забезпечення з урахуванням його індексації, одноразової грошової допомоги, надбавки за виконання службових обов`язків в умовах режимних обмежень, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, грошової компенсації вартості неотриманого речового майна та грошової компенсації за неотримане харчування під час несення служби в добовому наряді.

У зв`язку із неотриманням станом на 30.08.2021 жодних із вищезазначених виплат, вважаючи таку бездіяльність відповідачів протиправною, звернувся до суду.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 22 листопада 2021 року у справі №280/7687/21, позовні вимоги ОСОБА_1 до Запорізького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Хортицького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення коштів, - задоволено частково.

Зокрема, визнано протиправною бездіяльність Запорізького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки та Хортицького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо документального оформлення, призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби за 9 повних календарних років служби. Зобов`язано Запорізький обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби за 9 повних календарних років служби.

Визнано протиправною бездіяльність Запорізького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за неотримане харчування під час несення служби у добовому наряді на період 2019 - 2021 роки. Зобов`язано Запорізький обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за неотримане харчування під час несення служби у добовому наряді на період 2019 - 2021 роки.

Зазначене рішення набрало законної сили 20 липня 2022 року.

На виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22 листопада 2021 року у справі №280/7687/21, відповідачем перераховано на користь позивача одноразову грошову допомогу при звільненні в сумі 1,28 грн.

На відповідне звернення позивача, відповідач листом від 09.03.2023 №ф/145 стосовно виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22.11.2021 у справі №280/7687/21 повідомив про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 був складений розрахунок потреби в коштах грошової компенсації розмірі вартості набору продуктів при звільненні за період 2019-2021 роки на суму 11227 грн 86 коп., та було направлено до продовольчої служби тилу Командування Сухопутних військ ЗСУ та фінансово-економічного управління Командування Сухопутних військ ЗСУ заявки №435/1192/ф від 17.11.2022 та №1124/262 від 02.02.2023 щодо витребування фінансового ресурсу для проведення виплати. Станом на 09.03.2023 кошти не надходили. Стосовно одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби за 9 повних календарних років служби повідомлено про те, що відповідно до роздавальної відомості №8/28 позивачу була нарахована вихідна допомога у сумі 1 грн 28 коп., та перерахована відповідно до платіжного доручення №415 від 03.02.2023 на картковий рахунок АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у сумі 1 грн 26 коп. (з урахуванням передбачених законодавством утримань).

В матеріалах справи наявні копії розрахунків одноразової грошової допомоги при звільненні, розрахункові відомості, копія платіжного доручення №415 від 03.02.2023.

З вимогми про стягнення з відповідача одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби за 9 повних календарних років служби в сумі 75416,86 грн та стягнення грошової компенсації за неотримане харчування за період 2019-2021 в сумі 11227,86 грн, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд дослідивши матеріали справи, оцінивши пояснення, надані учасниками справи, а також докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, виходить з наступного.

Стаття 19 Конституції Українив першому реченні закріплює автономію особистості в її різноманітній життєдіяльності, а у другому реченні містить її королларій, передбачаючи, що держава не може виходити за межі повноважень, що передбачені Конституцією та законами України.

У «Науковому висновку щодо меж дискреційного повноваження суб`єкта владних повноважень та судового контролю за його реалізацією», опублікованому на офіційному сайті Верховного Суду, зазначено, що «критеріями судового контролю за реалізацією дискреційних повноважень є: критерії перевірки діяльності публічної адміністрації, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України, зокрема, мета, з якою дискреційне повноваження надано, об`єктивність дослідження доказів у справі, принцип рівності перед законом, безсторонність; публічний інтерес, задля якого дискреційне повноваження реалізується; зміст конституційних прав та свобод особи; якість викладення у дискреційному рішенні доводів, мотивів його прийняття».

Суд перевіряє дії відповідача на відповідність вимогам ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції «Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Конституція України містить статтю 124 «…Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.», яка визначає можливість судового захисту за наявності юридичного спору.

Юридичний спір - це юридичний конфлікт між учасниками правовідносин, у якому кожен з учасників правовідносин захищає свої суб`єктивні права. Правові спори виникають внаслідок порушення суб`єктивних прав у результаті протиправних дій, а також у разі невизнання або оспорювання суб`єктивних прав.

Судом установлено, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 22 листопада 2021 року у справі №280/7687/21, зокрема, визнано протиправною бездіяльність Запорізького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки та Хортицького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо документального оформлення, призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби за 9 повних календарних років служби. Зобов`язано Запорізький обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби за 9 повних календарних років служби.

Визнано протиправною бездіяльність Запорізького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за неотримане харчування під час несення служби у добовому наряді на період 2019 - 2021 роки. Зобов`язано Запорізький обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за неотримане харчування під час несення служби у добовому наряді на період 2019 - 2021 роки.

Зазначене рішення набрало законної сили 20 липня 2022 року.

При цьому, судом установлено, що на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22.11.2021 у справі №280/7687/21, відповідачем 03.02.2023 перераховано на користь позивача одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби в розмірі 1,26 грн.

Позивач зазначає, що виплачена відповідачем одноразова грошова допомога у сумі 1,26 грн це різниця нарахованої та сплаченої йому при звільненні суми одноразової грошової допомоги лише за 4 повних календарних роки служби за період 2017-2021 роки.

Тоді як рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 22.11.2021 у справі №280/7687/21 було зобов`язано Запорізький обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби за 9 повних календарних років служби.

Крім того, рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 22.11.2021 у справі №280/7687/21 було зобов`язано Запорізький обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки нарахувати та виплатити позивачугрошову компенсацію за неотримане харчування під час несення служби у добовому наряді на період 2019 - 2021 роки.

Таким чином, позивач звертаючись з даним позовом до суду фактично не погоджується з тим, що відповідач в повному обсязі не виконує рішення суду, яке набрало законної сили.

Судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України (відповідно до ст. 14 КАС України).

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Згідно з ч.ч.2,3 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно з приписами ст.370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначається положеннями Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року №1404-VIII (зі змінами та доповненнями), та покладається на державну виконавчу службу.

Так, на виконання рішення від 22.11.2021 у справі №280/7687/21 Запорізьким окружним адміністративним судом 20.09.2022 було видано виконавчі листи, зокрема, про:

- зобов`язання Запорізького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби за 9 повних календарних років служби;

- зобов`язання Запорізького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за неотримане харчування під час несення служби у добовому наряді на період 2019 - 2021 роки.

Відповідно до ч.1 ст.383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Таким чином, положеннями КАС України встановлено чіткий порядок виконання судових рішень в адміністративних справах, та визначено певну послідовність дій, котрі необхідно вчинити з метою зобов`язання відповідача (суб`єкта владних повноважень) належним чином виконати рішення суду.

У рішенні від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греці» Європейський суд з прав людини зазначив, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

Системний аналіз зазначених вище норм дає підстави для висновку, що приписами ст. ст. 382, 383 КАС України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Вказані правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (ст.382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Відтак, у разі невиконання судового рішення та/або неналежного його виконання, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, у відповідності до КАС України. Невиконання судового рішення та/або його не належне виконання не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 у справі №806/2143/15.

Позивач, у випадку незгоди із рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача, має встановлене законом право в порядку статті 383 КАС України подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, в даному випадку відсутні підстави стверджувати про виникнення між позивачем та відповідачем нового спору. Наразі має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.

Наявність спеціальних правових норм КАС України (ст.ст. 382, 383), направлених на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

З огляду на зазначене, а також те, що позивачем по суті заявлено позовні вимоги щодо захисту своїх прав, свобод, та охоронюваних законом інтересів, які стосуються питання виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22.11.2021 у справі №280/7687/21, суд доходить висновку, що позивачем невірно обрано спосіб захисту свого порушеного права.

Суд враховує, що в даному випадку суд не надає правову оцінку діям або бездіяльності відповідача, а лише зазначає про неналежність способу захисту позивачем свого права на отримання коштів через невідповідність процедури оскарження дій відповідача.

При цьому, суд звертає увагу, що стягненню підлягають лише ті суми, які були нараховані, але не виплачені. В даному випадку, сума одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби за 9 повних календарних років служби нарахована не була.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволенню.

Частиною першою статті 143 КАС України встановлено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) до Запорізького обласного центру комплектування та соціальної підтримки (69063, м.Запоріжжя, пров.Тихий, буд. 7, ) про стягнення одноразової грошової допомоги при звільненні - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ж.М. Чернова