Справа № 200/51/23
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2023-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 року справа №200/51/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Гаврищук Т.Г., суддів Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 березня 2023 р. у справі №200/51/23 (головуючий І інстанції В.В. Олішевська) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання незаконними дії, зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі - відповідач-2), в якому просила:

- визнати незаконними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в частині відмови включення до загального страхового стажу період навчання з 01.09.1979 року по 21.06.1980 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області включити ОСОБА_1 до загального страхового стажу період навчання з 01.09.1979 року по 21.06.1980 року в Краматорському професійному торгово - кулінарному училищі.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15 березня 2023 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 03.11.2022 року № 71 про відмову в призначенні пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 27.10.2022 року відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до страхового стажу ОСОБА_1 період навчання з 01.09.1979 року по 21.06.1982 року, періоди отримання матеріальної допомоги з 14.12.1999 року по 15.05.2000 року та з 07.02.2002 року по 05.08.2002 року згідно записів трудової книжки від 01.07.1980 року НОМЕР_1 .

Не погодившись з судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянтом зазначено, що до загального страхового стажу не зараховано:

- період отримання матеріальної допомоги з 14.12.1999 по 15.02.2000, з 07.02.2002 по 05.08.2002 згідно записів трудової книжки від 01.07.1980 НОМЕР_1 , оскільки не зазначено, що виплата матеріальної допомоги по безробіттю здійснювалася у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації;

- період навчання з 01.09.1979 по 21.06.1980, згідно свідоцтва про навчання від 23.06.1980 №130700, оскільки відсутній підпис Голови кваліфікаційної комісії.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

27 жовтня 2022 року ОСОБА_1 звернулась через вебпортал Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Враховуючи екстериторіальний принцип заява позивача від 27 жовтня 2022 року про призначення пенсії була передана на розгляду до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

03 листопада 2022 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області було прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії № 71.

Зі змісту рішення відповідача 2 встановлено, що до загального страхового стажу ОСОБА_1 не зараховано: період навчання з 01.09.1979 року по 21.06.1980 року згідно свідоцтва про навчання від 23.06.1980 року № 130700, оскільки відсутній підпис Голови кваліфікаційної комісії; періоди отримання матеріальної допомоги з 14.12.1999 року по 15.05.2000 року та з 07.02.2002 року по 05.08.2002 року згідно записів трудової книжки від 01.07.1980 року НОМЕР_1 , оскільки не зазначено, що виплата матеріальної допомоги по безробіттю здійснювалося у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації.

За наданими документами страховий стаж ОСОБА_1 становить 27 років 10 місяців 15 днів, якого недостатньо для призначення пенсії за віком.

Управлінням прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, підтвердженого в установленому законодавством порядку.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 2 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно із частиною 3 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України №1058, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Відповідно до статті 62 Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Згідно з п. 1, 3 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Щодо доводів апелянта, що до загального страхового стажу не зараховано період отримання матеріальної допомоги з 14.12.1999 по 15.02.2000, з 07.02.2002 по 05.08.2002, оскільки не зазначено, що виплата матеріальної допомоги по безробіттю здійснювалася у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, суд зазначає наступне.

Відповідно до записі трудової книжки серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 встановлено, що позивач з 14.12.1999 року по 15.05.2000 року та з 07.02.2002 року по 05.08.2002 року перебувала на обліку в Дружківському міському центрі зайнятості та отримувала матеріальну допомогу по безробіттю.

Згідно довідки Дружківського міського центру зайнятості № 02/402/01-46.2022 встановлено, що ОСОБА_1 перебувала на обліку як безробітна у Дружківському міському центрі зайнятості, розпочата виплата допомоги по безробіттю відповідно до п. 1 «б» ст. 26 Закону України «Про зайнятість населення» з 27 січня 1999 року, припинена виплата допомоги по безробіттю відповідно до п.1 «б» ст. 26 Закону України «Про зайнятість населення» з 23.10.1999 року, також розпочата виплата матеріальної допомоги по безробіттю відповідно до ст. 30 Закону України «Про зайнятість населення» з 14 грудня 1999 року, припинено виплату матеріальної допомоги по безробіттю відповідно до п. 1 «а» ст. 30 Закону України «Про зайнятість населення» з 15 травня 2000 року.

Відповідно до пункту 1 статті 31 Закону України «Про зайнятість населення» від 01.03.1991 №803-XII (чинного на час отримання позивачем матеріальної допомоги) безробітні після закінчення строку виплати допомоги по безробіттю можуть одержувати протягом 180 календарних днів матеріальну допомогу по безробіттю у розмірі до 75 процентів встановленої законодавством мінімальної заробітної плати за умови, що середньомісячний сукупний доход на члена сім`ї не перевищує встановленого законодавством неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Згідно з підпунктом «з» пункту 1 статті 30 Закону України «Про зайнятість населення» виплата допомоги по безробіттю та матеріальної допомоги по безробіттю припиняється у разі закінчення строку їх виплати.

Приписами пункту «ж» частини 1 статті 4 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що держава гарантує працездатному населенню у працездатному віці в Україні: включення періоду перепідготовки та навчання нових професій, участі в оплачуваних громадських роботах, одержання допомоги по безробіттю та матеріальної допомоги по безробіттю до загального трудового стажу, а також до безперервного трудового стажу.

Так, пунктом 12 частини першої статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 №1533-III (далі - Закон №1533-III), страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає страхуванню на випадок безробіття та за який сплачено страхові внески (нею, роботодавцем).

Статтею 21 вказаного Закону передбачено, що страховий стаж обчислюється як сума періодів, протягом яких особа підлягала страхуванню на випадок безробіття та сплачувала страхові внески особисто або через рахунки роботодавця та роботодавцем.

Період, протягом якого застрахована особа була звільнена відповідно до цього Закону від сплати страхових внесків або отримувала виплати за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, крім пенсій усіх видів, включається до страхового стажу.

До страхового стажу прирівнюється трудовий стаж, набутий працівником за час роботи на умовах трудового договору (контракту) до набрання чинності цим Законом.

Згідно зі статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ, до стажу роботи, що дає право на пенсію зараховується, зокрема, періоди одержання допомоги по безробіттю.

Зі змісту наведених норм, зокрема пункту «ж» частини 1 статті 4 Закону України «Про зайнятість населення» від 01.03.1991 №803-XII (чинного на час отримання позивачем матеріальної допомоги), слідує, що на момент отримання позивачем матеріальної допомоги по безробіттю правові норми передбачали зарахування періоду отримання такої допомоги до загального трудового стажу, а тому, неврахування до страхового стажу позивача періодів з 14.12.1999 року по 15.05.2000 року, з 07.02.2002 року по 05.08.2002 року є протиправним.

Щодо доводів апелянта, що до загального страхового стажу не зараховано період навчання з 01.09.1979 по 21.06.1980, згідно свідоцтва про навчання від 23.06.1980 №130700, оскільки відсутній підпис Голови кваліфікаційної комісії, суд зазначає наступне.

Згідно трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 встановлено, що позивач у період з 01.09.1979 року по 25.06.1980 року проходила навчання в Краматорському ПТУ.

Крім того, позивачем надано свідоцтво про навчання від 23.06.1980 №130700 в Краматорському професійному торгово - кулінарному училищі.

Згідно п. «д» ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховують стаж навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах та на курсах з підготовки кадрів, підвищення кваліфікації, в аспірантурі, докторантурі клінічній ординатурі. Час навчання підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту», завданням цього Закону є регулювання суспільних відносин в галузі професійної (професійно- технічної) освіти з метою: забезпечення громадянам України, у тому числі особам з особливими освітніми потребами, а також іноземцям та особам без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, права на здобуття професійної (професійно-технічної) освіти відповідно до їх покликань, інтересів і здібностей, перепідготовку та підвищення кваліфікації; задоволення потреб економіки країни у кваліфікованих і конкурентоспроможних на ринку праці робітниках; сприяння в реалізації державної політики зайнятості населення; забезпечення необхідних умов функціонування і розвитку установ професійної (професійно-технічної) освіти та закладів професійної (професійно- технічної) освіти різних форм власності та підпорядкування.

Суд зазначає, що трудова книжка позивача серії НОМЕР_1 , видана 01.07.1980 року, містить відповідні записи про навчання позивача. Будь-яких зауважень стосовно записів трудової книжки чи помилок у їх оформленні відповідачем не зазначено.

Отже, оскільки основним документом, що підтверджує стаж є трудова книжка, суд приходить до висновку, що період навчання позивача повинен бути зарахований на підставі записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 .

Враховуючи надані позивачем докази, суд вважає протиправною відмову управління у зарахуванні періоду навчання з 01.09.1979 по 21.06.1980 до страхового стажу при призначенні пенсії.

На підставі викладеного, апеляційний суд погоджує висновок суду першої інстанції, про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 27.10.2022 року відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до страхового стажу ОСОБА_1 період навчання з 01.09.1979 року по 21.06.1980 року, періоди отримання матеріальної допомоги з 14.12.1999 року по 15.05.2000 року та з 07.02.2002 року по 05.08.2002 року згідно записів трудової книжки від 01.07.1980 року НОМЕР_1 .

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 березня 2023 р. у справі №200/51/23 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 березня 2023 р. у справі №200/51/23 - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 27 червня 2023 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

І.В. Сіваченко