Справа № 499/221/23
Суддя: Тимчук Р. М.
Дата ухвалення: 2023-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/221/23
Провадження № 2-а/499/5/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 червня 2023 року смт Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області в складі: головуючого судді Тимчука Р.М. за участю секретаря судового засідання Скаковець Т.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження об`єднану адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанов про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача - адвокат Мутаф В.А. діючи в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з позовами до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанов про адміністративне правопорушення, які об`єднані в одне провадження просив суд : постанови про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі АА №00005376 від 17.02.2023 року, АА №00005827 від 23.02.2023 року, АА №00005866 від 03.03.2023 року, АА №00005863 від 03.03.2023 року, АА №00006594 від 21.03.2023 - якими ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ст.132-2 КУпАП - скасувати та закрити провадження у справах.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги представник позивача посилається на такі обставини.

17.02.2023 року Державною службою України з безпеки на транспорті було винесено постанову серії АА №00005376 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення п.22.5 ПДР (перевищення навантаження на одиничну вісь транспортного засобу на 21,252%) та накладено стягнення у виді штрафу розмірі 34 000,00 грн.

23.02.2023 року Державною службою України з безпеки на транспорті було винесено постанову серії АА №00005827 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення п.22.5 ПДР (перевищення загальної маси транспортного засобу на 8,865%) та накладено стягнення у виді штрафу розмірі 8 500,00 грн.

24.02.2023 року Державною службою України з безпеки на транспорті було винесено постанову серії АА №00005866 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення п.22.5 ПДР (перевищення загальної маси транспортного засобу на 10,596%) та накладено стягнення у виді штрафу розмірі 17 000,00 грн.

24.02.2023 року Державною службою України з безпеки на транспорті було винесено постанову серії АА №00005863 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення п.22.5 ПДР (перевищення загальної маси транспортного засобу на 8,346%) та накладено стягнення у виді штрафу розмірі 8 500,00 грн.

21.03.2023 року Державною службою України з безпеки на транспорті було винесено постанову серії АА №00006594 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення п.22.5 ПДР (перевищення загальної маси транспортного засобу на 9,385%) та накладено стягнення у виді штрафу розмірі 8 500,00 грн.

Позивач зі вказаними постановами не погоджується з наступних підстав. Позивач посилається на неправильне оформлення постанови, оскільки постанові АА №00005827, зазначено що правопорушення нібито було скоєно на автомобільній дорозі М-04 (186+337 Дніпропетровська обл.) наголошує на те, що дороги «М-04» в Україні немає з 2021 року. Вказана дорога була ліквідована Постановою КМУ №416 від 28 квітня 2021 року. На час фіксації діяла Постанова КМУ №1242 від 17 листопада 2021 року «Про затвердження переліку автомобільних доріг загального користування державного значення», і знову ж таки, вказаний перелік не містить дороги «М-04».

Представник позивача у позові посилається, що застосування похибки при розрахунку перенавантаження у 10% є некоректним, оскільки встановлення загальної маси транспортного засобу визначається не шляхом прямого вимірювання, а шляхом підсумовування її окремих складових - навантаження на кожну вісь, які мають окрему похибку у 16%. Також посилається на дійсність зафіксованих навантажень, статистичну невідповідність, неконституційні норми та невідповідність КУПАП критеріям «якості», що сформовані ЄСПЛ, посилаючись, що ОСОБА_1 є керівником (директором) Товариства з обмеженою відповідальністю «Белогві». Проте сама компанія не здійснює жодні перевезення. Всі автомобілі, які знаходяться на балансі компанії перебувають у володінні та користуванні ТОВ «Автомагістраль - Південь». У ТОВ «Белогві» навіть водіїв для власних автомобілів немає. При цьому ОСОБА_1 позбавлений можливості призначити належного користувача транспортного засобу. Таким чином, статтею 14-3 КУпАП на ОСОБА_1 , покладена відповідальність за можливе перенавантаження 1000 транспортних засобів, які одночасно знаходяться на в різних кутках України, та які не знаходяться під його контролем. Коли йде мова про здійснення підприємницької діяльності ФОП або ж невеликої юридичної особи, то вказана стаття ще може якось працювати, однак коли справа стосується величезних корпорації таких, як ТОВ «Белогві» стає очевидним факт порушення «якості закону» та неконституційності ст. 14-3 КУпАП.

Представник відповідача скориставшись своїм правом подав на позовні заяви відзиви та просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі. Посилались на такі обставини. За порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, статтею 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачено адміністративну відповідальність.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174 (далі - Порядок фіксації адміністративних правопорушень).

Здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою, зокрема на автомобільному транспорті здійснюється, за допомогою встановлених на автомобільних дорогах автоматичних пунктів - комплексів технічних засобів, що здатні в автоматичному режимі, вимірювати загальну масу транспортного засобу; визначати кількості осей транспортного засобу; вимірювати навантаження, що припадають на кожну вісь транспортного засобу тощо.

У подальшому така інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих, які містять інформацію про засоби вимірювальної техніки, місце фіксації, найменування автомобільної дороги, дату і час фіксації здійснення вимірювання тощо, фотографії транспортного засобу, відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт.

Представник відповідача посилається, що закріплений в законодавстві та реалізований на практиці механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі унеможливлює механічне втручання в роботу системи, а також унеможливлює наявність корупційної складової.

Щодо твердження позивача про статистичну звітність представник відповідача підсумовує, що автоматичні пункти габаритно-вагового контролю у русі станом на час фіксації адміністративних правопорушень, вчинених Позивачем, були обладнані приладом автоматичним для зважування дорожніх, транспортних засобів у русі, які станом на момент фіксації вчинення Позивачем адміністративних правопорушень були справними та готовим до експлуатації, а отже, показники вимірювань навантажень на осі та загальної маси транспортного засобу, визначені ним, є об`єктивними та достовірними відомостями, згідно з Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 р. № 1174.

Згідно пункту 2 Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 № 512 (далі - Інструкція) уповноважена посадова особа здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення шляхом опрацювання інформаційного файлу системою фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі - система), необхідного для об`єктивного розгляду справи та винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі.

Під час опрацювання інформаційних файлів уповноважена посадова особа оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до пункту 3 зазначеної Інструкції, під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу та встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Державної служби України з безпеки на транспорті, уповноважена посадова особа виносить сформовану системою в автоматичному режимі постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно пункту 16 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174, рішення посадової особи Укртрансбезпеки, прийняті під час розгляду справ про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, підтверджуються шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки із використанням засобів кваліфікованого електронного підпису, що мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання.

Отже, розгляд справи про правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі здійснюється шляхом опрацювання інформаційних файлів за результатом якого виноситься сформована системою в автоматичному режимі постанова на яку здійснюється накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки із використанням засобів кваліфікованого електронного підпису, що є підтвердженням прийняття рішення, з фіксацією дати та часу прийняття рішення за кожною автоматично зафіксованою подією правопорушення.

Щодо твердження позивача про неконституційність норм та невідповідності норм КУпАП критеріям «якості», що сформовані ЄСПЛ, зазначають, що норми законодавства, про які зазначає ОСОБА_1 не визнавалися неконституційними, а отже є чинними у повному обсязі.

Щодо тверджень позивача про належного користувача повідомляють, що відповідно до підпункту 3 пункту 2 Порядку внесення відомостей про належного користувача, належний користувач - фізична особа, яка на законних підставах користується транспортним засобом, що їй не належить, а також керівник юридичної особи - лізингоодержувача (особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи - лізингоодержувача) або працівник, визначений керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, які в разі внесення щодо них відомостей до Реєстру, відповідно до статті 14'2 Кодексу України про адміністративні правопорушення несуть відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно, внесенню до Єдиного державного реєстру транспортних засобів підлягають лише власники транспортних засобів (фізичні та юридичні особи) або належні користувачі транспортних засобів, які несуть відповідальність за правилами статті 14'3, частини другої статті 132-1 КУпАП лише у випадку такого їх внесення до реєстру. Саме відповідні відомості надаються уповноваженій посадовій особі Відповідача при розгляді нею справи про адміністративне правопорушення відповідними органами на її запит.

За відсутності відомостей про належного користувача у Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, уповноваженій посадовій особі Відповідача при розгляді справи про адміністративне правопорушення надаються відомості про фізичну особу, за якою зареєстрований транспортний засіб.

Внесення відомостей до Єдиного державного реєстру транспортних засобів щодо належного користувача транспортного засобу є виключно правом особи, уповноваженої на подання відповідної заяви в порядку, передбаченому Порядком внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів. Під час розгляду відповідних правопорушень встановлено відсутність належного користувача транспортних засобів.

У судовому засіданні представник позивача не заявлених позовних вимогах наполягав.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнають просили відмовити у їх задоволенні та надали відзив.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

З матеріалів справи судом встановлено, що у період з 17.02.2023 по 21.03.2023 державними інспекторами Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті винесено постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, відповідно до яких ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вважаючи прийняті постанови протиправними, такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-XII, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Частиною 2 статті 29 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.

Відповідно до пункту 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з пунктом 22.5 Розділу «Перевезення вантажу» Правил дорожнього руху - рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами».

Частиною 2 статті 132-1 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, зокрема, тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

У примітці до цієї статті, зазначено, що підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1174 від 27.12.2019 (далі - Порядок №1174).

Згідно з пунктом 2 Порядку №1174 автоматичний пункт фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті (далі - автоматичний пункт) - комплекс технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу в русі, визначених пунктом 12 цього Порядку, з одночасною його фотозйомкою, відеозаписом (за наявністю) та ідентифікацією за державним реєстраційним номером.

Інформаційно-телекомунікаційна система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі - інформаційно-телекомунікаційна система) - система комплексних взаємопов`язаних методів і засобів збирання, збереження, обробки та надання даних про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті та підсистем взаємодії з Єдиним державним реєстром транспортних засобів, Реєстром адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху та іншими інформаційними та інформаційно-телекомунікаційними системами МВС, Укравтодору, відповідних державних органів, національного оператора поштового зв`язку, а також з телекомунікаційними мережами операторів, провайдерів телекомунікацій.

Фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку (пункт 7 Порядку №1174).

Згідно з пунктом 11 Порядку №1174 автоматичними пунктами фіксуються правопорушення, передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до пункту 12 Порядку №1174 автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.

Пунктами 14, 15 Порядку №1174 встановлено, що інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих.

Метадані повинні містити дані про: засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки); місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати); найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 «Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку», повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі); фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знака транспортного засобу, фотографія державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знака; відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності).

У постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги (пункт 17 Порядку №1174).

Отже, здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою, зокрема, на автомобільному транспорті може здійснюватися, зокрема, шляхом встановлення на автомобільних дорогах автоматичних пунктів - комплексу технічних засобів, що здатні в автоматичному режимі, зокрема, вимірювати загальну масу транспортного засобу; визначати кількість осей транспортного засобу; вимірювати навантаження, що припадають на кожну вісь транспортного засобу тощо.

Відповідно до пунктів 1, 2 Розділу ІІ Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства інфраструктури України № 512 від 27.09.2021, (далі - Інструкція) уповноважена посадова особа розглядає справи про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, які передбачені частиною 2 статті 122-2, частинами 2 та 3 статті 132-1 КУпАП (далі - адміністративні правопорушення).

Справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем оброблення таких правопорушень в Державній службі України з безпеки на транспорті.

Уповноважена посадова особа здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення шляхом опрацювання інформаційного файлу системою фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі - система), необхідного для об`єктивного розгляду справи та винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі (далі - постанова).

У разі якщо адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122-2, частинами 2, 3 статті 132-1 КУпАП, зафіксоване в автоматичному режимі, уповноважені посадові особи встановлюють особу, зазначену у частині 1 статті 14-3 КУпАП за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів та Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Пунктом 3 Розділу ІІ Інструкції встановлено, що під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу та встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Державної служби України з безпеки на транспорті, уповноважена посадова особа виносить сформовану системою в автоматичому режимі постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції.

Додатком № 1 до вказаної Інструкції установлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі повинна містити суть адміністративного правопорушення, опис обставин, установлених під час розгляду справи, а також допустимі габаритно-вагові параметри транспортних засобів для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги, а зокрема: марку, модель, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), категорія транспортного засобу, тип транспортного засобу, повна маса транспортного засобу, ширина, висота, довжина, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактична міжосьова відстань, фактична шинність (кількість коліс) на вісі, виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги.

Системний аналіз наведених вище норм, дає суду підстави для висновку, що Інструкцією №512 визначено лише форму постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, яка оформляється відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції, однак, вимоги до змісту самої постанови не встановлені. Ця форма визначає перелік інформаційних даних, які можуть міститися у постанові, в залежності від обставин вчинення порушення.

Так, оскаржувані постанови серії АА №00005866 , серії АА №00005863 , серії АА №00006594 , відповідно до вимог пункту 17 Порядку №1174, містять пряме зазначення про те, що позивач допустив перевищення загальної маси транспортного засобу на конкретну (вказану у постановах) кількість відсотків, при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон. Також вказані відсотки перевищення навантаження на строєні осі транспортного засобу, при дозволеному максимальному навантаженні на строєні осі 26 тони та відстані між осями понад 1,3 м до 1,4 м.

У оскаржуваних постановах зазначені марка, модель, державний номерний знак транспортного засобу, фактичні зафіксовані параметри такого, виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу.

Разом з тим, суд зауважує, що вимоги до змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення, передбачені статтею 283 КУпАП.

Відповідно до якої постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Таким чином, оскаржувані постанови серії АА №00005866 , серії АА №00005863 , серії АА №00006594 у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, відповідають усім вищенаведеним критеріям та містять необхідну інформацію, передбачену КУпАП, а тому суд вважає безпідставні покликання, що такі не дають можливості з`ясувати всі об`єктивні обставини справи та перевірити достовірність викладених у постановах фактів порушення вимог законодавства.

Також до матеріалів справи долучено копії інформаційних карток ГВК та фотографії АРМ аудиту до постанов. Інформаційні картки габаритно-вагового контролю до кожної постанови відображає інформацію з приладів для зважування у русі повно та достовірно, адже є носієм метаданих, які підлягають обробці під час прийняття рішення про винесення постанови про адміністративне правопорушення.

Окрім того, суд зауважує, що габаритно-ваговий контроль здійснено системами зважування WIN 59, WAGA-WIM35, зав № 8, WIN 60, WAGA-WIM35, зав № 9, які пройшли експертизу щодо відповідності вимогам нормативних документів з технічного захисту інформації, що підтверджено долученими до матеріалів справи копіями сертифікатів перевірки типу, відповідності.

Представником відповідача разом з відзивом на позовну заяву до матеріалів справи було долучено також копії відповідних сертифікатів відповідності та сертифікатів перевірки.

При цьому слід зазначити, що в оскаржуваній постанові також міститься примітка про те, що строк дії свідоцтва про повірку технічного засобу, який закінчився в період дії воєнного стану, відповідно до постанови Уряду від 05 квітня 2022 року №412 є чинним на період дії воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях.

Зазначена вище примітка у постанові також узгоджується з положеннями постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного стану» від 05 квітня 2022 року №412, відповідно до якого установлено, що позитивні результати періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, засвідчені відбитком повірочного тавра на таких засобах чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформлені свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного і надзвичайного стану та протягом місяця після його припинення чи скасування, чинні на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях.

Долученими до матеріалів справи документами підтверджено достовірність автоматично внесених в оскаржувані постанови показань технічних приладів вимірювання, врахування вимірів з урахуванням похибки вагових та габаритних параметрів транспортного засобу.

Суд звертає увагу, що під час розгляду справи, підстави для звільнення позивача від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі за постановами серії АА №00005866 , серії АА №00005863 , серії АА №00006594 встановлені не були, в тому числі, не подано позивачем дозволу на участь у дорожньому русі транспортного засобу, вагові або габаритні параметри якого перевищують нормативні, наявність якого є забезпечення мети збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів.

Суб`єкт відповідальності за правопорушення, передбачене частиною 2 статті 132-1 КУпАП, визначено статтею 14-3 КУпАП, в якій зазначено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб.

Відповідно, внесенню до Єдиного державного реєстру транспортних засобів підлягають лише власники транспортних засобів (фізичні та юридичні особи) або належні користувачі транспортних засобів, які несуть відповідальність за правилами статті 14'3, частини другої статті 132-1 КУпАП лише у випадку такого їх внесення до реєстру. Саме відповідні відомості надаються уповноваженій посадовій особі Відповідача при розгляді нею справи про адміністративне правопорушення відповідними органами на її запит.

За відсутності відомостей про належного користувача у Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, уповноваженій посадовій особі Відповідача при розгляді справи про адміністративне правопорушення надаються відомості про фізичну особу, за якою зареєстрований транспортний засіб.

Внесення відомостей до Єдиного державного реєстру транспортних засобів щодо належного користувача транспортного засобу є виключно правом особи, уповноваженої на подання відповідної заяви в порядку, передбаченому Порядком внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

При цьому невнесення відомостей до Реєстру щодо належного користувача транспортного засобу, незалежно від підстав такого невнесення викликає автоматичне визначення відповідальною особою за вчинення адміністративних правопорушень саме особу, за якою зареєстрований транспортний засіб або ж керівника юридичної особи, за якою він зареєстрований.

Як зазначає позивач у нього відсутні можливість визначити належного користувача, тому на думку суду постанова правомірно складено відносно керівника юридичної особи, яка володіє транспортним засобом.

у разі якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлюють відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або вантажовідправника.

Як зазначає сам позивач - ОСОБА_1 є керівником (директором) Товариства з обмеженою відповідальністю «Белогві».

З огляду на вищезазначене, позивач є належною особою для притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, а обґрунтувань та доказів на спростування таких висновків позивачем не було надано.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, аналіз фактичних обставин справи, установлених під час її розгляду, в їх взаємному зв`язку та сукупності мотивів, покладених в основу оскаржуваних постанов, дає підстави для висновку про доведеність у спірних правовідносинах належними та допустимими доказами вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено частиною 2 статтею 132-1 КУпАП.

Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Крім того, суд вважає за необхідне зауважити, що обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підстави позову, а відповідач обставини, якими обґрунтовуються заперечення проти позову.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2020 року в справі № 520/2261/19.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи викладене, оскільки подія та склад адміністративного правопорушення належним чином встановлені та відображені в оскаржуваних постановах серії АА №00005866 , серії АА №00005863 , серії АА №00006594, то суд вважає, що відповідач під час винесення зазначених постанов діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством України, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваних постанов серії АА №00005866 , серії АА №00005863 , серії АА №00006594 , і за таких обставин у задоволенні позову ОСОБА_1 в частині скасування постав серії АА №00005866 , серії АА №00005863 , серії АА №00006594 слід відмовити.

Стосовно постанов серії АА №00005376, серії АА №00005827 суд зазначає наступне.

Так, постановою серії АА № 00005376 від 17 лютого 2023 року встановлено, що відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищення нормативних параметрів, зазначених пунктом 22,5 ПДР України: навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 21,252% (2,444 тон).

Постановою серії АА №00005827 від 23.02.2023 року встановлено, що відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищення нормативних параметрів, зазначених пунктом 22,5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 8,865% (2,305 тон).

Відповідно до вимог ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Тому, в разі вчинення особою кількох адміністративних правопорушень, стягнення повинно бути накладено в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення, якщо має місце виконання таких умов поглинання міри відповідальності: особою відповідальною за вчинення кількох адміністративних правопорушень є одна й та ж особа; справи про такі правопорушення розглядаються одночасно одним і тим же органом (посадовою особою).

Суд констатує, що вищезазначені постанови серії АА № 00005376 від 17 лютого 2023 року , серії АА №00005827 від 23.02.2023 винесенні стосовно однієї й тієї ж відповідальної особи ОСОБА_1 , однією і тією ж посадовою особою (старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Савченком Владиславом Олеговичем).

Отже, суд приходить до висновку, що фактично порушено порядок накладення адміністративного стягнення, оскільки один інспектор при виявленні принаймні двох порушень стосовно однієї й тією ж відповідальної особи повинен був одночасно розглянути справу щодо виявлених порушень та накласти стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення.

Таким чином, суд вважає, що постанови серії АА № 00005376 від 17 лютого 2023 року , серії АА №00005827 від 23.02.2023 підлягають скасуванню з направленням на новий розгляд до Державної служби України з безпеки на транспорті.

Керуючись ст.ст. 6, 8,9,20,44,47,77,90,139, 143, 192,210-211,229, 241-246,250,268КАС України -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Постанову старшого державного інспектора відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченка Владислава Олеговича від 17 лютого 2023 року серії АА №00005376 щодо накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статтею 132-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення - скасувати.

Постанову старшого державного інспектора відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченка Владислава Олеговича від 23 лютого 2023 року серії АА №00005827 щодо накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 8500 (вісім п`ятсот тисяч) гривень, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статтею 132-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення - скасувати.

Справи про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 2 статті 132-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення за постановами серії АА №00005376 від 17 лютого 2023 року, серії АА №00005827 від 23 лютого 2023 року направити на новий розгляд до Державної служби України з безпеки на транспорті.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1

АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ДЕРЖАВНА СЛУЖБА УКРАЇНИ З БЕЗПЕКИ НА ТРАНСПОРТІ

03135, м. Київ, просп. Перемоги, 14 Код ЄДРПОУ 300, м. Київ, а/с 200

СуддяРуслан ТИМЧУК