Справа № 400/4861/20
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2023-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2023 р. № 400/4861/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мельника О.М. розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача:1. Головного управління Військової служби правопорядку Збройних Сил України, пр-т Перемоги, 55/2,Київ 113,03113, 2. Генерального штабу Збройних Сил України в особі Фінансового управління, пр-т Повітрофлотський, 6,Київ 168,03168,

про:зобов`язання вчинити певні дії; стягнення моральної шкоди в розмірі 100 000,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла уточнена позовна заява ОСОБА_1 (надалі - позивач) до Головного управління військової служби правопорядку Збройних Сил України (надалі - відповідач 1) та Генерального штабу Збройних Сил України в особі Фінансового управління (надалі - відповідач 2) з позовними вимогами про:

- Зобов`язання Головного управління Військової служби правопорядку Збройних Сил України та Генеральний штаб Збройних Сил України в особі Фінансового управління здійснити розрахунок та виплатити полковнику запасу ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки виплати належних при звільненні коштів за період з 11.06.2016 по 04.11.2020 року, а саме затримки виплати індексації грошового забезпечення за період проходження служби у Головному управлінні Військової служби правопорядку Збройних Сил України, розрахунок середнього заробітку провести згідно вимог Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995року;

- Стягнути з Головного управління Військової служби правопорядку Збройних Сил України та Генерального штабу Збройних Сил України в особі Фінансового управління на користь ОСОБА_1 моральну шкоду - у розмірі 100000,00 грн. (сто тисяч гривень), завдану внаслідок порушення прав, сильних душевних страждань, суттєвого погіршення стану здоров`я, постійного лікування протягом 5 років, отримання внаслідок цього гідності III групи, приниженні честі та гідності з боку Відповідачів.

- Визнати протиправними дії Генерального штабу Збройних Сил України в особі Фінансового управління щодо застосування січня 2016 року як місяцю з якого починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяцю) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 10.01.2016 року по 10.06.2016 року.

- Зобов`язати Генеральний штаб Збройних Сил України в особі Фінансового управління нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 10.01.2016 року по 10.06.2016 року включно в сумі 14569,56 грн. із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку -ідексації грошового забезпечення - січень 2008 року

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10.06.2016 року позивач був звільнений з військової служби з Головного управління Військової служби правопорядку Збройних Сил України. В день звільнення відповідач провів з позивачем неповний розрахунок, а саме не виплачено ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки виплати належних при звільненні коштів за період з 11.06.2016 по 04.11.2020 року, а саме затримки виплати індексації грошового забезпечення за період проходження служби. Але фінансове управління Генерального штабу Збройних Сил України не нарахувало та не виплатило позивачу середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні. Ненарахування та невиплату середнього заробітку щодо виплати індексації грошового забезпечення при звільненні позивач вважає незаконною, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Вказав, що через протиправну бездіяльність відповідачів неодноразово потрапляв до лікувальних закладів з загостренням гіпертонічної та інших хвороб у зв`язку з чим просить стягнути з відповідачів моральну шкоду в розмірі 100 000 грн.

Ухвалою від 23.01.2023 року Миколаївського окружного адміністративного суду справу №400/4861/20 прийняв до свого провадження суддя Мельник О.М. та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін.

Відповідачі неоднаразово зверталися до суду з клопотаннями про розгляд справи в режимі відеоконференції. Суд призначав розгляд справи в режимі відеоконференції.

13.03.2023 року за вх. №2717 до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від Головного управління військової служби правопорядку Збройних Сил України надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що позивач звертався до суду з іншим позовом до Головного управління військової служби правопорядку Збройних Сил України та Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України та постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду у справі №400/873/20 було встановлено, що позивача було виключено із списків особового складу 10.06.2016 року до суду він звернувся 20.02.2020 року.Тому з урахуванням наведених висновків позивач пропустив строк звернення до суду, встановлений ч.1 ст.233 КЗпП України, з вимогою про стягнення грошових коштів за час виплати індексації грошового забезпечення за період з 10.01.2016 по 10.06.2016 року. Позивач у зазначеній позовній заяві фактично оскаржує висновки до яких прийшов П`ятий апеляційний адміністративний суд у постанові від 29.07.2020 року. Позивач не оскаржував вказане рішення встановленим порядком.відповідач вважає, що обставини, які встановлені рішенням, що набрало законної сили, не підлягають дослідженню повторно.

Від Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України також надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду з даною позовною заявою. Також вказав на те, що позивачем не надано доказів завдання йому відповідачем моральної шкоди та обґрунтованості зазначеного в позові розміру.

Розглянувши матеріали справи, ознайомившись з заявами учасників справи по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 проходив військову службу у Головному управлінні Військової служби правопорядку Збройних Сил України з 10.01.2016 року по 10.06.2016 року.

10.06.2016 року позивача, звільненого з військової служби служби за станом здоров`я, наказом начальника Військової служби правопорядку у Збройних Силах України - начальника Головного управління Військової служби правопорядку Збройних Сил України (по стройовій частині) № 100, виключено із списків особового складу Головного управління Військової служби правопорядку Збройних Сил України та всіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При здійсненні розрахунків при звільненні Головне управління Військової служби правопорядку Збройних Сил України не здійснило нарахування та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення при звільненні, а саме середній заробіток за весь час затримки виплати належних при звільненні коштів,затримки виплати індексації грошового забезпечення.

Вважаючи, що він має право на виплату сум індексації грошового за весь час затримки виплати належних при звільненні коштів позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII (надалі - Закон № 2011) соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст.9 Закону №2011 до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення та індексація грошового забезпечення.

Преамбулою Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 №1282-XII (надалі - Закон №1282) встановлено, що цей Закон визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

Відповідно до ст. 1 Закону №1282 індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Суд зазначає, що позивач звертався до суду з іншими позовами до Головного управління військової служби правопорядку Збройних Сил України та Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України та постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду у справі №400/873/20 було встановлено, що позивача було виключено із списків особового складу 10.06.2016 року до суду він звернувся 20.02.2020 року.Тому з урахуванням наведених висновків позивач пропустив строк звернення до суду, встановлений ч.1 ст.233 КЗпП України, з вимогою про стягнення грошових коштів за час виплати індексації грошового забезпечення за період з 10.01.2016 по 10.06.2016 року. Позивач у зазначеній позовній заяві фактично оскаржує висновки до яких прийшов П`ятий апеляційний адміністративний суд у постанові від 29.07.2020 року. Позивач не оскаржував вказане рішення встановленим порядком.відповідач вважає, що обставини, які встановлені рішенням, що набрало законної сили, не підлягають дослідженню повторно.

Також постановою Пятого апеляційного адміністративного суду від 25.08.2020 року зобов`язано ГУ ВСП нарахувати та виплатити середній заробіток за час затримки виплати належних йому сум при звільненні з 11.06.2016 по 25.08.2020 року .

Суд зазначає, що системний аналіз норм, які передбачають стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні дає підстави вважати, що стягнення такої виплати може здійснюватись один раз , тобто звільнення з військової служби здійсненно один раз, розрахунок при звільненні здійснюється теж один раз, а тому і стягнення середнього заробітку проводиться один раз, а не декілька разів за кожен із видів грошового забезпечення, який підлягав виплаті при звільнення окремо.

Суд приходить до висновку, що в цій частині позові вимоги задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди у сумі 100 000,00 грн., суд зазначає наступне.

Статтею 56 Конституції України гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної чи моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до положень ч.2 ст.23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Суд зазначає, що позивачем у позовній заяві не наведено жодного обґрунтування зазначеної ним суми моральної шкоди та в чому саме полягали моральні страждання ОСОБА_1 , яких він зазнав внаслідок протиправних дій відповідачів.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що першочерговим завданням судочинства є захист порушених прав та свобод людини, які визнаються найвищою цінністю. З цією метою сторонам забезпечується рівність та свобода у наданні суду доказів, що підтверджують заявлені ними вимоги.

Обов`язок доказування в адміністративному процесі встановлений ст.71 КАС України, відповідно до якого кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Отже, у справах про відшкодування моральної шкоди обов`язок доказування покладається на особу, яка заявляє вимогу про відшкодування такої шкоди. Доказами, які дозволять суду встановити наявність моральної шкоди, її характер та обсяг, в даному випадку можуть бути, зокрема, довідки з медичних установ, виписки з історії хвороби, чеки за оплату медичної допомоги та придбання ліків, тощо.

Висновки аналогічного характеру містяться в постанові Верховного Суду від 25.04.2019 у справі № 818/1429/17.

Оскільки позивачем не наведено обґрунтованого розрахунку суми моральної шкоди, не надано належних та допустимих доказів на її підтвердження, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Щодо позовних вимог про нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 10.01.2016 по 10.06.2016 включно в сумі 14 569,56 грн із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року, суд зазначає наступне.

За змістом частин 2, 3 статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі по тексту - Закон №2011-XII) до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до Закону.

Згідно з частиною 1 статті 2 Закону України від 03.07.1991 №1282-ХІІ "Про індексацію грошових доходів населення" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі по тексту - Закон №1282-ХІІ) індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії, стипендії, оплата праці (грошове забезпечення).

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Підстави для проведення індексації визначені статтею 4 Закону №1282-ХІІ, відповідно до якої індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. Проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язком для всіх роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Тобто, сума індексація грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до Закону, підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті.

Спірним у цих правовідносинах є питання визначення базового місяця індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 10.06.2016.

Відповідно до пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 (далі по тексту Порядок №1078) у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

З аналізу вказаних норм вбачається, що місяць в якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів) є базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення військовослужбовців. Разом з тим, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, то базовий період не змінюється, а сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу", яка набрала чинності 01.01.2008 та втратила чинність 01.03.2018 (далі по тексту - Постанова №1294), встановлені підвищені посадові оклади військовослужбовців, які визначені Додатком №1 до Постанови №1294.

Підвищення тарифних ставок (окладів) після 01.01.2008, в тому числі в період перебування позивача на службі (зокрема до 12.04.2021), яке є підставою для встановлення іншого базового місяця при проведенні індексації, не відбувалося.

Отже, базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення позивача за період з 10.01.2016 по 10.06.2016 є саме січень 2008 року, в якому Постановою №1294 встановлені підвищені розміри посадових окладів військовослужбовців.

Станом на момент виникнення спірних правовідносин тарифні ставки (оклади) військовослужбовців обчислювалися відповідно до Постанови №1294, яка набрала чинності 01.01.2008.

Зміна тарифних ставок (окладів) військовослужбовців відбулась лише з 01.01.2018 у зв`язку з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", якою затверджено нову тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

Отже, підстави для обчислення індексації грошового забезпечення позивачу з урахуванням базового місяця - січень 2016 року, відсутні.

З огляду на вищевикладене, з урахуванням пункту 5 Порядку №1078 індексація грошового забезпечення позивача за період з 10.01.2016 до 10.06.2016 підлягає обчисленню з урахуванням базового місяця, що відповідає місяцю зміни тарифних ставок (окладів) військовослужбовців, тобто, січня 2008 року.

Таким чином, дії відповідача щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 10.01.2016 по 10.06.2016 із застосуванням базового місяця для виплати індексації - січня 2016 є протиправними.

У зв`язку з цим, слід зобов`язати Генеральний штаб Збройних Сил України в особі Фінансового управління нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 10.01.2016 по 10.06.2016 із встановленням для обчислення індексації місяця підвищення (базового місяця) місяць останнього збільшення тарифної ставки (посадового окладу) січень 2008 року.

.Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позов таким, що підлягає часковому задоволенню.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 і.п.н. НОМЕР_1 ) до Головного управління Військової служби правопорядку Збройних Сил України (пр-т Перемоги, 55/2,Київ 113,03113 ) Генерального штабу Збройних Сил України в особі Фінансового управління (пр-т Повітрофлотський, 6,Київ 168,03168 ) задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Генерального штабу Збройних Сил України в особі Фінансового управління щодо застосування січня 2016 року як місяця з якого починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяцю) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 10.01.2016 року по 10.06.2016 року.

3.Зобов`язати Генеральний штаб Збройних Сил України в особі Фінансового управління нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) індексацію грошового забезпечення за період з 10.01.2016 року по 10.06.2016 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку -ідексації грошового забезпечення - січень 2008 року

4. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.М. Мельник