Справа № 280/2496/23
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2023-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
27 червня 2023 року Справа № 280/2496/23 :

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Автобанфоркліфт-Сервіс" (далі позивач) до Головного управління ДПС у Львівській області (далі відповідач 1), до Державної податкової служби України (далі відповідач 2), в якій позивач просить суд:
визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Львівській області про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №8189168/38025262 від 31.01.2023, яким Товариству з обмеженою відповідальністю АВТОБАНФОРКЛІФТ-СЕРВІС було відмовлено у реєстрації податкової накладної №2 від 03.10.2022, та зобов`язати Державну податкову службу України здійснити реєстрацію податкової накладної №2 від 03.10.2022 у Єдиному реєстрі податкових накладних;
визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Львівській області про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №8189171/38025262 від 31.01.2023, яким Товариству з обмеженою відповідальністю АВТОБАНФОРКЛІФТ-СЕРВІС було відмовлено у реєстрації податкової накладної №6 від 10.10.2022, та зобов`язати Державну податкову службу України здійснити реєстрацію податкової накладної №6 від 10.10.2022 у Єдиному реєстрі податкових накладних;
визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДГІС у Львівській області про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №8189170/38025262 від 31.01.2023, яким Товариству з обмеженою відповідальністю АВТОБАНФОРКЛІФТ-СЕРВІС було відмовлено у реєстрації податкової накладної №12 від 24.10.2022, та зобов`язати Державну податкову службу України здійснити реєстрацію податкової накладної №12 від 24.10.2022 у Єдиному реєстрі податкових накладних;
визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Львівській області про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №8189169/38025262 від 31.01.2023, яким Товариству з обмеженою відповідальністю АВТОБАНФОРКЛІФТ-СЕРВІС було відмовлено у реєстрації податкової накладної №16 від 26.10.2022, та зобов`язати Державну податкову службу України здійснити реєстрацію податкової накладної №16 від 26.10.2022 у Єдиному реєстрі податкових накладних.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 21.06.2023 у справі №280/2496/23 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Автобанфоркліфт-Сервіс" задоволено.

Визнано протиправними та скасовано рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Львівській області №8189168/38025262, №8189171/38025262, №8189170/38025262, №8189169/38025262 від 31.01.2023 про відмову в реєстрації податкових накладних TOB "Автобанфоркліфт-Сервіс" №2 від 03.10.2022, №6 від 10.10.2022, №12 від 24.10.2022, №16 від 26.10.2022.

Зобов`язаноДержавну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подані Товариством з обмеженою відповідальністю "Автобанфоркліфт-Сервіс" податкові накладні №2 від 03.10.2022, №6 від 10.10.2022, №12 від 24.10.2022, №16 від 26.10.2022, датою їх подання на реєстрацію.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Автобанфоркліфт-Сервіс" судовий збір в розмірі 10736,00 грн. (десять тисяч сімсот тридцять шість гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області.

При цьому, у позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача на його користь витрати на професійну правничу допомогу, проте судом при прийнятті 21.06.2023 рішення, таке питання вирішене не було.

Відповідно до ч.1 ст.143 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно з ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Як зазначено у ч.3 ст.252 КАС України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Судом у даній справі закінчено розгляд справи по суті, прийнято рішення від 21.06.2023, однак не вирішено питання про судові витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати на професійну правничу допомогу регулюються ст.134 КАС України.

При цьому, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Пунктом 3 вказаної статті визначено, що для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом з тим, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (п.4 ст.134 КАС України).

У частині 5 ст.134 КАС України, визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 1 статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 11 квітня 2018 року у справі №814/698/16, від 16 серпня 2019 року у справі №755/6702/16-а, від 28 грудня 2020 року у справі №640/18402/19 склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач поніс витрати на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн.

На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем подано до суду наступні документи: договір про надання правової допомоги від 01.03.2023, додаткова угода №1 від 04.04.2023 до договору, рахунок №04/04 від 04,04.2023, платіжна інструкція №14603 від 10.04.2023, акт приймання-передачі послуг правової допомоги від 20.04.2023, ордер на надання правничої (правової) допомоги від 04.04.2023.

З урахуванням висновків, викладених Верховним Судом у постанові від 05.09.2019 у справі №826/841/17 суд зазначає, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Аналогічний висновок міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 14 листопада 2019 року у справі № 826/15063/18, від 20 листопада 2020 року у справі № 910/13071/19.

Відтак, з урахуванням наданих позивачем доказів понесених витрат на правничу допомогу, суд не заперечує обґрунтованість встановленого договірними відносинами розміру адвокатського гонорару, який було сплачений позивачем за надані послуги, а також якість наданих адвокатом юридичних послуг.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявлена до стягнення сума витрат на професійну правничу допомогу адвоката пов`язана з розглядом даної справи підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 32, 139, 242-246, 252, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Ухвалити додаткове судове рішення в адміністративній справі № 280/2496/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Автобанфоркліфт-Сервіс" (вул. Карпенко-Карого, буд. 60, м. Запоріжжя, 69068, ) до Головного управління ДПС у Львівській області (вул. Стрийська, 35, м. Львів, 79003, ), до Державної податкової служби України (пл. Львівська, буд. 8, м. Київ, 04053, ) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Автобанфоркліфт-Сервіс" судові витрати зі сплати витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. (п`ять тисяч гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Додаткове судове рішення у повному обсязі складено та підписано 27.06.2023.

Суддя А.В. Сіпака