Справа № 200/2471/22
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2023-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 року справа №200/2471/22

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Гаврищук Т.Г., суддів Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 березня 2023 р. у справі №200/2471/22 (головуючий І інстанції Т.В. Давиденко) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та скасувати рішення № 27 від 14.01.2022 року;

- зобов`язати відповідача призначити пенсію на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зарахувавши період роботи з 01.08.1985 року по 11.10.1985 р., з 18.06.1987 р., по 22.04.1994 р., службу в армії з 24.10.1985 р. по 30.04.1987 р., як стаж роботи за списком № 2 згідно заяви від 06.01.2022 р.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 13 березня 2023 року позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії на пільгових умовах. Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 14.01.2022 року № 27 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах скасовано. Зобов`язано Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах, зарахувавши період роботи з 01.08.1985 року по 11.10.1985 р., з 18.06.1987 р., по 22.04.1994 р., службу в армії з 24.10.1985 р. по 30.04.1987 р., як стаж роботи за списком № 2 згідно заяви від 06.01.2022 р. з урахуванням висновків суду та норм чинного законодавства.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів зазначає, що а ні в трудовій книжці позивача, ані в доданих до позовної заяви документах відсутня інформація, що згадані періоди - пільгові, відповідно до Пенсійного законодавства. Наголошує, що посада позивача за період роботи з 01.08.1985 по 11.10.1985 роки, а саме - «мастера общестроительных работ» не відноситься до переліку робіт, які врегульовані п.б Постанови № 1173 Розділу XXIX, на яких наполягає позивач.

Також зазначає, що позовні вимоги стосовно служби в армії з 24.10.1985 р. по 30.04.1987 р. є безпідставними, так як професія «мастера общестроительных работ» не відноситься до переліку робіт, які врегульовані п. б Постанови № 1173 Розділу XXIX, який дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах.

Посада «старшого производителя робот» зовсім не присутня у переліках пільгових категорій робіт для призначення пенсії на пільгових умовах.

Крім того, суди не вправі втручатися в діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування при здійснені ними функцій та повноважень, визначених законодавством, не вправі переймати на себе функції суб`єктів владних повноважень, оскільки чинним законодавством України суди не наділені правом створювати норми права, а наділені лише компетенцією перевіряти уже створені норми права на їх відповідність вищестоящих в ієрархії нормативно-правовим актам.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_2 .

06.01.2022 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

14.01.2022 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийняте рішення № 27 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Нормами статті 114 Закону №1058-IV визначено особливості призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Частиною першою статті 114 Закону № 1058-IV визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно п. а. ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і №2 виробництв, робіт професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок №383).

Зазначений Порядок № 383 регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Зазначена постанова набула чинності з 21.08.92. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації (пункт 4.1 Порядку № 383).

Відповідно до пункту 4.3 Порядку № 383 у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пункт 3 Порядку № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (надалі - Порядок), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто надання уточнюючої довідки необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Щодо доводів апелянта, що посада позивача за період роботи з 01.08.1985 по 11.10.1985 роки, а саме - «мастера общестроительных работ» не відноситься до переліку робіт, які врегульовані п. б Постанови № 1173 Розділу XXIX, суд зазначає наступне.

Згідно записів в трудовій книжці НОМЕР_3 ОСОБА_1 працював, зокрема:

- з 01.08.1985 року по 11.10.1985 р. в СУ «Тецстрой» трест «Ждановметаллургстрой» на посаді майстра загальнобудівельних робіт;

- з 24.10.1985 р. по 30.04.1987 р. проходив службу в Радянській Армії;

- з 18.06.1987 р. в СУ «Тецстрой» ОП «Металлургстрой» на посаді майстра загальнобудівельних робіт;

- 02.01.1989 р. призначений в.о. «старшого производителя робот»;

- 22.03.1989 р. затверджений на посаді «старшого производителя робот»;

- 22.04.1994 р. звільнений за власним бажанням.

Так, на період роботи позивача були чинними наступні списки:

- список № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, робота в яких дає право на пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173 (з наступними доповненнями), пункт «б» розділу XXIX «Строительство зданий и сооружений: промышленных, энергетических, гидротехнических, дорожно-мостовых, транспорта и связи, жилых и культурно бытовых, также надземных зданий и сооружений шахт, рудников и коммуникаций» (мастера (десятники) и прорабы);

- список № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, робота в яких дає право на пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затверджений постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року № 10, п.п. 2290000б-23419 та 2290000б-24441 розділу XXVII «Строительство, реконструкция, техническое перевооружение, реставрація и ремонт зданий, сооружений и других объектов» (мастера строительных и монтажных работ, производители работ);

- список № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, робота в яких дає право на пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162, п.п. 2290000б-23419 та 2290000б-24441 розділу XXVII «Будівництво, реконструкція, технічне переоснащення, реставрація та ремонт будівель, споруд та інших об`єктів» (майстри будівельних та монтажних робіт, виконавці робіт);

Отже, протягом роботи ОСОБА_1 з 01.08.1985 року по 11.10.1985 р. майстром в СУ «Тецстрой» трест «Ждановметаллургстрой», його професія перебувала в Списку № 2.

Слід також зазначити, що відповідач у оскаржуваному своєму рішенні не заперечував факту наявності професії позивача в Списку № 2.

Підставою для відмови в призначенні пенсії Управління визначило відсутність необхідного пільгового стажу.

Апеляційним судом встановлено, що записи про період роботи з 01.08.1985 року по 11.10.1985 р. засвідчені відповідною печаткою підприємства і дефектів їх вчинення не мають. Доказів, які б спростовували факт роботи позивача повний робочий день на зазначених посадах, та інших доказів, які підтверджували б невиконання позивачем роботи за зазначеною професією, до суду не надано.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Отже, уточнюючі довідки слід подавати за відсутності достатніх даних про пільговий характер роботи в трудовій книжці.

Апеляційний суд вбачає наявність в трудовій книжці позивача достатніх відомостей, які підтверджують пільговий стаж роботи ОСОБА_1 з 01.08.1985 року по 11.10.1985 р. майстром в СУ «Тецстрой» трест «Ждановметаллургстрой».

Щодо доводів апелянта, що позовні вимоги стосовно служби в армії з 24.10.1985 р. по 30.04.1987 р. є безпідставними, так як професія «мастера общестроительных работ» не відноситься до переліку робіт, які врегульовані п. б Постанови № 1173 Розділу XXIX, суд зазначає наступне.

Статтею 57 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлені пільги по обчисленню стажу за час перебування на фронті, а саме: військова служба у складі діючої армії у період бойових дій зараховується до стажу роботи на пільгових умовах у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсій за вислугу років військовослужбовцям.

На підставі абзацу 2 частини першої статті 8 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011- XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби (...) зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу (...) особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України "Про пенсійне за6езпечення" або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Час навчання в професійно- технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу (...), не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

Аналогічні положення викладені в частині першій статті 2 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу», відповідно до яких військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Тобто, законодавець визначає такі самостійні підстави для зарахування періоду служби до пільгового стажу: якщо на момент призову особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, якщо на момент призову особа працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно трудової книжки НОМЕР_3 ОСОБА_1 :

- працював з 01.08.1985 року по 11.10.1985 р. в СУ «Тецстрой» трест «Ждановметаллургстрой» на посаді майстра загальнобудівельних робіт.

- з 24.10.1985 р. по 30.04.1987 р. проходив службу в Радянській Армії.

Посада майстра передбачена підпунктом «б» розділу XXIX за Списком №2, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах» від 22 серпня 1956 року №1173, який був чинним на період роботи позивача на посаді майстра.

Тобто, позивач перед призовом на строкову військову службу працював на посаді майстра загальнобудівельних робіт, зазначена професія передбачає право на пенсію на пільгових умовах за Списком №2.

Таким чином, керуючись вищевказаними положеннями, суд приходить до висновку, що період служби позивача в Радянській армії необхідно врахувати до пільгового стажу позивача.

Щодо доводів апелянта, що посада «старшого производителя робот» зовсім не присутня у переліках пільгових категорій робіт для призначення пенсії на пільгових умовах, суд зазначає наступне.

Згідно записів в трудовій книжці НОМЕР_3 ОСОБА_1 :

- 02.01.1989 р. призначений в СУ «Тецстрой» ОП «Металлургстрой» на посаді в.о. «старшого производителя робот»;

- 22.03.1989 р. затверджений на посаді «старшого производителя робот»;

- 22.04.1994 р. звільнений за власним бажанням.

Посада прораба передбачена підпунктом «б» розділу XXIX за Списком №2, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах» від 22 серпня 1956 року №1173.

Професія «прораб» - це скорочення професії російською мовою «производитель работ», українською - «виконроб, виконавець робіт».

Саме назва професії «производитель работ» (додаток старший не має принципового значення) вказана в архівній довідці від 24.12.2021 № 0119/05-01.

В період с 01.01.1992 в Україні був чинним Список № 2, затверджений Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення», в розділі 22900000 XXVII «Будівництво, реконструкція, технічне переоснащення, реставрація та ремонт будівель, споруд та інших об`єктів» якого наявні позиції:

2290000б б) Руководители и специалисты

2290000б-23419 Мастера строительных и монтажных работ

2290000б-24441 Производители работ

Позиції 2290000б-23419, 2290000б-24441 розділу XXVII Списку № 2 в редакції постанови Кабінету Міністрів СРСР від 09.08.91 р. N 591 \

Пізніше Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова від 11 березня 1994 р. № 162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», розділом 22900000 XXVII «Будівництво, реконструкція, технічне переоснащення, реставрація та ремонт будівель, споруд та інших об`єктів» також передбачені позиції:

2290000б б) Керівники і спеціалісти

2290000б-23419 Майстри будівельних і монтажних робіт

2290000б-24441 Виконавці робіт

Отже, протягом роботи ОСОБА_1 з 02.01.1989 р. по 22.04.1994 р. в.о ст. прорабом та ст. прорабом в СУ «Тецстрой» ОП «Металлургстрой», його професія перебувала в Списку № 2.

Що стосується обраного позивачем способу захисту у вигляді призначення пенсії на пільгових умовах, суд зазначає таке.

Частиною 2 статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (пункт 2); визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3); визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4); інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).

Разом з цим, засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 05.04.2005 (заява № 38722/02)).

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Дана правова позиція узгоджується із позицією, висловленою Верховним Судом України в постанові у справі № 21-1465а15 від 16 вересня 2015 року.

У вказаному рішенні Верховний Суд України наголосив, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалось примусове виконання рішення.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На підставі викладеного, апеляційний суд погоджує висновок суду першої інстанції, про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах, зарахувавши період роботи з 01.08.1985 року по 11.10.1985 р., з 18.06.1987 р., по 22.04.1994 р., службу в армії з 24.10.1985 р. по 30.04.1987 р., як стаж роботи за списком № 2 згідно заяви від 06.01.2022 р. з урахуванням висновків суду та норм чинного законодавства.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а рішення суду без змін.

Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 березня 2023 р. у справі №200/2471/22 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 березня 2023 р. у справі №200/2471/22 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 27 червня 2023 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

І.В. Сіваченко