Справа № 440/4865/22
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2023-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 червня 2023 р.Справа № 440/4865/22

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 21.02.2023 по справі № 440/4865/22

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області , Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі за текстом також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі за текстом також - відповідачі), у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 12 травня 2022 року № 51 про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зарахувавши до пільгового стажу періоди роботи на посаді машиніста аміачних холодильних установок Хорольського молококонсервного комбінату дитячих продуктів: з 02 січня 1990 року по 28 липня 2011 року ВАТ "Хорольський молоконсервний комбінат дитячих продуктів"; з 29 липня 2011 року по 30 листопада 2015 року ПАТ "Хорольський молококонсервний комбінат дитячих продуктів"; з 01 грудня 2015 року по 30 вересня 2016 року ТОВ "Хорольський завод дитячого харчування"; з 01 жовтня 2016 року по 06 травня 2022 року ТОВ "Хорольський завод дитячих продуктів харчування" (всього 32 ( тридцять два) роки 04 (чотири) місяці 3 (три) дні.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 05 липня 2022 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 21.02.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено частково.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.07.2022 по справі № 440/4865/22 - скасовано.

Прийнято постанову, якою позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 12 травня 2022 року № 51 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.05.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до підпункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства, з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () на користь ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 183 (дві тисячі сто вісімдесят три) грн. 28 коп.

ОСОБА_1 подав до суду апеляційної інстанції заяву про встановлення судового контролю за виконанням постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 21.02.2023 у справі № 440/4865/22.

Розглянувши подану заяву позивача, з урахуванням наведених у ній аргументів, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ст. 1, 3 Конституції України, Україна є правовою державою. Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Крім того, обов`язковість судових рішень, що набрали законної сили, для їх виконання на всій території України також передбачена нормами Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Отже судове рішення, що набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок, тобто особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 у справі № 800/592/17 після вирішення публічно-правового спору і набрання судовим рішенням законної сили суд продовжує відігравати активну роль у реалізації сторонами прав та законних інтересів, з приводу захисту яких він ухвалив судове рішення.

В основу ефективності правосуддя покладається здійснення судом належного контролю за виконанням судового рішення, оскільки головною метою судового рішення є ефективність у поновленні порушених прав та свобод особи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вказаний контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої інстанції, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

При цьому зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Колегія суддів зазначає, що судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такого рішення суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

Отже судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється з метою реалізації завдань адміністративного судочинства.

Тобто встановлення судового контролю за виконанням судових рішень є заходом превентивного впливу на відповідача у справі з метою своєчасного виконання своїх зобов`язань у межах відповідної справи.

Постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 21.02.2023 у справі № 440/4865/22 набрала законної сили з дати її прийняття, тобто 21.02.2023.

24.02.2023 позивачем направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області заяву з проханням виконати рішення суду.

Проте жодної відповіді позивачем не отримано, про результати виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 21.02.2023 у справі № 440/4865/22 відповідачем не повідомлено.

Тобто об`єктивні обставини (матеріали справи) підтверджують, що постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 21.02.2023 на цей час не виконано, що є обставиною для можливості встановлення судового контролю.

Колегія суддів зазначає, що невиконання рішення суду формує недовіру людини до суду, що недопустимо в демократичній державі. Водночас суб`єкт владних повноважень, який є стороною у справі, має бути зразком для громадськості щодо належного виконання рішення суду, не чекаючи при цьому примусового виконання такого рішення суду або встановлення судового контролю щодо виконання рішення суду.

Конституційний Суд України у Рішенні від 30.06.2009 № 16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 зазначив, що право на судовий захист, передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, що остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося. Одним з механізмів, спрямованих на забезпечення ефективності судового рішення, тобто на його виконання, є судовий контроль.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі «Сокур проти України» (Sokur v. Ukraine), № 29439/02, від 26 квітня 2005 року, та у справі «Крищук проти України» (Kryshchuk v. Ukraine), № 1811/06, від 19 лютого 2009 року).

З урахуванням зазначеного, а також зважаючи на відсутність доказів на підтвердження виконання пенсійним органом судового рішення від 21.02.2023, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача подати до суду першої інстанції в місячний строк звіт про виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 21.02.2023 у справі № 440/4865/22.

Керуючись ст. 248, 256, 328, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в порядку ст. 382 КАС України - задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надати до суду першої інстанції у місячний термін з дати отримання цієї ухвали звіт про виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 21.02.2023 у справі № 440/4865/22.

Ухвала набирає законної сили з дати її підписання та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя П`янова Я.В.
Судді Присяжнюк О.В. Спаскін О.А.