Справа № 480/2902/22
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2023-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 р.Справа № 480/2902/22

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Перцової Т.С. , Жигилія С.П. ,

за участю секретаря судового засідання Юрченко Д.С.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Лішунова Є.О.

представника відповідача - Дериземлі В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , Буринської міської ради Конотопського району Сумської області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.10.2022 (головуючий суддя І інстанції: С.М. Гелета) по справі № 480/2902/22

за позовом ОСОБА_1

до Буринської міської ради Конотопського району Сумської області

про стягнення заробітної плати та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- стягнути з Буринської міської ради Конотопського району Сумської області на користь ОСОБА_1 63 779,94 грн невиплаченої заробітної плати та моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що обіймав посаду секретаря Буринської міської ради на підставі рішення від 04.08.2021, проте відповідач з жовтня 2021 р. безпідставно припинив виплату заробітної плати, що стало підставою звернення до суду.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 13.10.2022, прийнятим в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, в задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, що призвело до неправомірного висновку, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції, визнаючи перебування позивача з 04.08.2021 на посаді секретаря Буринської міської ради дійшов необґрунтованого висновку щодо відсутності підстав для виплати йому заробітної плати, з огляду на відсутність доказів прийняття ним присяги та виконання обов`язків.

Зазначає, що з 2015 р. набув статусу посадової особи місцевого самоврядування після обрання головою Буринської міської ради та склав присягу посадової особи місцевого самоврядування, вважає, що Закон України «Про службу в органах місцевого самоврядування» не вимагає від особи повторного складення присяги у випадку зайняття іншої посади у тому ж органі.

З 29.07.2021 статус та повноваження Ладухи В.Б. , як голови Буринської міської ради є нікчемними, оскільки останній був обраний на перших місцевих виборах , які визнані такими, що не відбулися. Отже, згідно ч.2 ст.42 Закону України " Про місцеве самоврядування" у разі звільнення з посади міського голови у зв`язку з достроковим припиненням його повноважень або його смерті, а також у разі неможливості здійснення ним своїх повноважень повноваження міського голови здійснює секретар відповідної міської ради. Секретар міської ради тимчасово здійснює повноваження міського голови з моменту дострокового припинення повноважень в до моменту початку повноважень міського голови, обраного на позачергових виборах відповідно до закону, або до дня відкриття першої сесії відповідної міської ради, обраної на чергових виборах.

Вважає, що належним доказом обліку трудової діяльності позивача з Буринською міською радою є реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, витяг з якого безпідставно не врахований судом. Також судом залишені поза увагою надані докази проведення щодо позивача спеціальної перевірки та складання присяги.

Крім того, вказує на ненадання судом першої інстанції жодної оцінки обставинам отримання позивачем заробітної плати за період з 04.08.2021 по 01.10.2021.

Буринська міська рада Конотопського району Сумської області (далі - відповідач) не погодившись із судовим рішенням в частині мотивів відмови в задоволенні позову, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, що призвело до неправомірного висновку, неправильне застосування норм матеріального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, просила скасувати рішення суду ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції безпідставно послався на відсутність доказів виконання обов`язків секретаря міської ради, складання присяги та необґрунтованість розрахунків наданих позивачем та не надав оцінку правомірності рішення міської ради від 04.08.2022 про обрання секретаря.

Зазначає, що судом не враховані судові рішення (постанова Верховного Суду від 18.11.2021 по справ № 480/8849/20, рішення Сумського окружного адміністративного суду від 01.12.2021), якими встановлено, що Ладуха В.Б. є законно обраним Буринським міським головою . Посада Буринського міського голови Конотопського району Сумської області на момент скликання сесії 04.08.2021 не була вакантною.

Оскільки обрання ОСОБА_1 секретарем Буринської міської ради відбулося протиправно, вказане свідчить про правомірність дій відповідача з приводу невиплати йому заробітної плати за вказаною посадою.

Вказує, що у серпні 2021 р. у Буринської міської ради не було підстав для обрання нового секретаря, оскільки ані звільнення з посади попереднього секретаря міської ради, ані дострокового припинення повноважень Буринського міського голови Конотопського району Сумської області фактично не відбулось.

Крім того, зазначає про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме розгляд справи поза межами 60-денного строку.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому просить залишити її без задоволення, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. Також надав додаткові пояснення, в яких просив стягнути заробітну плату за період з 01.10.2021 до 16.02.2022.

Зазначає, що з 04.08.2021 він на законних підставах обіймав посаду секретаря міської ради, що також визнано постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 27.02.2023 у справі № 480/7386/21, якою відмовлено в задоволенні позовних вимог Буринського міського голови Конотопського району Сумської області Ладухи В.Б. про встановлення відсутності компетенції (повноважень) ОСОБА_1 щодо скликання сесії міської ради восьмого скликання 11.08.2021; визнання протиправними дій ОСОБА_1 щодо проведення 11.08.2021 сесії міської ради восьмого скликання; визнання протиправними та скасування рішень Буринської МР від 11.08.2021 «Про утворення виконавчого комітету Буринської міської ради восьмого скликання та затвердження його персонального складу», «Про затвердження заступників міського голови», «Про затвердження керуючого справами виконавчого комітету (секретаря виконавчого комітету) міської ради», «Про утворення постійних комісій Буринської міської ради восьмого скликання» від 22.09.2021 «Про утворення постійних комісій Буринської міської ради восьмого скликання».

Зазначає, що заробітна плата йому не виплачувалася в період з жовтня 2021 по лютий 2022, в підтвердження виконання обов`язків секретаря міської ради надає рішення міської ради, розпорядження № 142-ОД від 01.11.2021, № 144-ОД від 04.11.2021 за його підписом, які не оскаржені відповідачем.

Також просить врахувати, що реєстраційний запис в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про прийняття на посаду секретаря міської ради ОСОБА_1 є чинним та не скасований.

Буринська міська рада Конотопського району Сумської області надала відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому просила апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалами Другого апеляційного адміністративного суду від 27.02.2023 та від 03.04.2023 відкриті апеляційні провадження за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Буринської міської ради відповідно на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.10.2022 по справі № 480/2902/22, розгляд справи призначено в порядку письмового провадження.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 04.04.2023 зобов`язано Буринську міську раду Конотопського району Сумської області надати до Другого апеляційного адміністративного суду відомості щодо перебування ОСОБА_1 на посаді секретаря Буринської міської ради в період з 01.10.2021 по 16.02.2022, а також про нараховані та виплачені суми заробітної плати за цей період.

У зв`язку з недостатністю доказів для вирішення справи по суті, ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 29.05.2023 адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , Буринської міської ради Конотопського району Сумської області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.10.2022 по справі № 480/2902/22 призначено до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні.

Зобов`язано Буринську міську раду Конотопського району Сумської області надати до суду: штатний розпис Буринської міської ради Конотопського району Сумської області за 2021, 2022 рр; відомості щодо розміру посадового окладу секретаря Буринської міської ради за період з жовтня 2021 по лютий 2022; табелі робочого часу щодо ОСОБА_1 за період з жовтня 2021 по лютий 2022; відомості, щодо рангу посадової особи місцевого самоврядування, який мав ОСОБА_1 в період з 01.10.2021 по 16.02.2022.

В судовому засіданні 20.06.2023 Буринська міська рада заявила клопотання про зупинення провадження у справі № 480/2902/22 до розгляду Верховним Судом справи № 480/7386/21.

Протокольною ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 20.06.2023 у задоволенні клопотання відмовлено з огляду на відсутність підстав для зупинення провадження, передбачених п.3 ч.1 ст. 236 КАС України, а саме не наведення достатніх обґрунтувань наявності об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення справи № 480/7386/21. Колегія суддів зауважує, що суд має можливість самостійно встановити та оцінити коло обставин, які входять до предмета судового розгляду в цій справі та прийняти рішення по суті заявлених позовних вимог.

У судовому засіданні суду позивач та його представник просили скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позов та заперечували проти апеляційної скарги відповідача.

Представник відповідача у судовому засіданні суду підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, заперечував проти апеляційної скарги позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції, апеляційні скарги, відзиву, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що рішенням Буринської міської ради від 04.08.2021 "Про обрання секретаря Буринської міської ради" обрано секретарем Буринської міської ради ОСОБА_1 .

Інформацію про ОСОБА_1 , як секретаря Буринської міської ради внесено до Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (т. 1 а.с. 32-33).

Вказане рішення ради було предметом судового оскарження та скасовано рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 21.12.2021, яке набрало законної сили за наслідками апеляційного перегляду постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 29.11.2022.

Сторонами по справі визнається, що з жовтня 2021 р. по лютий 2022 р. ОСОБА_1 не отримував заробітну плату за посадою секретаря Буринської міської ради.

Вважаючи дії відповідача щодо невиплати заробітної плати в цей період протиправними, позивач звернувся з позовом до суду про її стягнення.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з недоведеності виконання ОСОБА_1 обов`язків секретаря міської ради, перебування ним в трудових відносинах з відповідачем та, як наслідок, відсутності підстав для стягнення на його користь невиплаченої заробітної плати.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Порядок проходження служби в органах місцевого самоврядування та службова кар`єра врегульовані Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Статтею 2 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» визначено, що посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Згідно абз. 3 ст. 3 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадами в органах місцевого самоврядування є виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою.

Відповідно до абз. 3 ст. 10 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» прийняття на службу в органи місцевого самоврядування здійснюється: на посаду секретаря міської ради шляхом обрання відповідною радою.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» секретар міської ради працює в раді на постійній основі. Секретар ради обирається радою з числа її депутатів на строк повноважень ради за пропозицією відповідного сільського, селищного, міського голови.

Судом встановлено, що рішенням Буринської міської ради від 04.08.2021 «Про обрання секретаря Буринської міської ради» ОСОБА_1 обрано секретарем Буринської міської ради. Вказане рішення скасоване рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 21.12.2021 у справі № 480/7132/21, яке набрало законної сили за наслідками апеляційного перегляду 29.11.2022.

Щодо доводів позивача про невиплату йому заробітної плати за період з 01.10.2021 по день звернення до суду 16.02.2022 .

Статтею 43 Конституції України передбачено право на своєчасне одержання винагороди за працю, яке захищається законом.

Питання державного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається КЗпП України, Законом України «Про оплату праці» та іншими нормативно-правовими актами.

У частині 1 ст. 94 КЗпП України визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.

Статтею 1 Закону України "Про оплату праці" визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України "Про оплату праці" визначено, що працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата (ч. 1 ст. 24 Закону України "Про оплату праці").

У Рішенні Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року № 8-рп/2013 у справі № 1-13/2013 зазначено, що поняття «заробітна плата» і «оплата праці», які використано у законах, що регулюють трудові правовідносини, є рівнозначними в аспекті наявності у сторін, які перебувають у трудових відносинах, прав і обов`язків щодо оплати праці, умов їх реалізації та наслідків, що мають настати у разі невиконання цих обов`язків, а також дійшов висновку, що під заробітною платою, що належить працівникові, необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, установлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат.

Згідно з ч. 2 ст. 233 КЗпП України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до наказу Державного комітету статистики України від 05 грудня 2008 року № 489 «Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці» первинним обліковим документом є, зокрема, табелі обліку використаного робочого часу, розрахунково-платіжні відомості працівника.

Згідно ст. 48 КЗпП України (в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обліку трудової діяльності працівника в електронній формі") облік трудової діяльності працівника здійснюється в електронній формі в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування у порядку, визначеному Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Верховний Суд у постанові від 24 жовтня 2019 року у справі №243/9532/17 зазначив, що «за змістом положень КЗпП України, Закону України «Про оплату праці» заробітна плата працівникам виплачується за умови виконання ними своїх функціональних обов`язків на підставі укладеного трудового договору з дотриманням установленої правилами внутрішнього трудового розпорядку тривалості щоденної (щотижневої) роботи за умови провадження підприємством господарської діяльності. Нарахування та виплата заробітної плати працівникам проводиться на підставі документів з первинного обліку праці та заробітної плати: штатний розклад, розцінки та норми праці, накази та розпорядження (на виплату премій, доплат, надбавок тощо), табель обліку використаного часу, розрахункова-платіжна відомість».

У постанові Верховного Суду від 03 серпня 2020 року у справі № 266/6853/18 зроблено висновок, що «відсутність заборгованості перед позивачем має довести саме роботодавець, але це не позбавляє позивача від обов`язку доведення наявності права на отримання певних сум».

Колегія суддів зазначає, що заробітна плата виплачується працівнику за виконану роботу, а не за факт перебування у трудових відносинах із роботодавцем, що має підтверджуватись відповідними документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За визначенням ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

З метою встановлення обставин щодо виконання позивачем своїх функціональних обов`язків з дотриманням установленої правилами внутрішнього трудового розпорядку тривалості щоденної (щотижневої) роботи, Другим апеляційним адміністративним судом витребовувались у відповідача: трудова книжка ОСОБА_1 , табелі обліку робочого часу, відомості про нараховану та виплачену заробітну плату ОСОБА_1 .

На вимогу суду трудова книжка ОСОБА_1 сторонами по справі не надана, за твердженнями позивача вона знаходиться у відповідача, проте як стверджує відповідач у міської ради остання відсутня, в спірний період заробітна плата позивачу не нараховувалась та не виплачувалась.

З наданих відповідачем табелів обліку використання робочого часу за жовтень - грудень 2021 р., січень 2022 р. вбачається, що вони не містять інформації щодо явки позивача на роботу чи перебування його у відпустці або на лікарняному (т. 2 а.с. 239-293).

Наявна в матеріалах справи роздруківка з веб-сайту Пенсійного фонду України щодо трудових відносин позивача як найманого працівника за основним місцем роботи та виплаченої заробітної плати не є достатнім доказом обліку його трудової діяльності та виконання трудових обов`язків, оскільки не містить інформації за спірний період.

Надані позивачем в підтвердження виконання трудових обов`язків рішення Буринської міської ради від 02.11.2021 та розпорядження від 01.11.2021 за підписом ОСОБА_1 колегія суддів вважає недостатніми доказами в підтвердження виконання ним роботи за посадою секретаря, оскільки доказів їх реєстрації та оприлюднення на офіційному сайті Буринської міської ради, або у районній газеті м. Буринь Сумської області не надано.

Натомість, з наявних в матеріалах справи доказів, зокрема вбачається, що в спірний період рішення Буринської міської ради приймались саме за підписом міського голови Ладухи В.Б. (т. 1 а.с. 231-241).

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» міський голова підписує рішення ради та її виконавчого комітету.

Крім того, в судовому засіданні позивач визнав, що з листопада 2021 р. посаду міського голови обіймав Ладуха В.Б. , а ОСОБА_1 не було допущено до виконання обов`язків секретаря міської ради.

Отже, факт виконання певної роботи позивачем упродовж спірного періоду будь-якими належними і допустимими доказами не підтверджений.

Натомість, оскільки заробітна плата виплачується за виконану роботу, за відсутності первинних облікових документів робочого часу та доказів виконання посадових обов`язків, у суду відсутні підстави вважати про наявність заборгованості по сплаті заробітної плати ОСОБА_1 у заявлений ним період часу.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 заробітної плати за період з 01.10.2021 по 16.02.2022.

Доводи апеляційної скарги позивача щодо не надання судом першої інстанції оцінки обставинам отримання ним заробітної плати за період з 04.08.2021 по 01.10.2021 не спростовують не виконання позивачем своїх обов`язків у спірний період з жовтня 2021 по лютий 2022.

Щодо доводів апеляційної скарги відповідача колегія суддів зазначає. що фактично вони зводяться до незгоди з рішенням Буринської міської ради від 04.08.2021 "Про обрання секретаря Буринської міської ради", проте оцінка правомірності вказаного рішення вже надана судом в іншому провадженні, а саме рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 21.12.2021 по справі № 480/7132/21, яке набрало законної сили 29.11.2022.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Крім того, предметом спору в даній справі є стягнення заробітної плати, отже вказані вище доводи не впливають на предмет спірних правовідносин.

Доводи відповідача про порушення судом першої інстанції процесуального права, а саме розгляд справи з порушенням строку, колегія суддів вважає такими, що не є обов`язковими підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового, передбачених ч. 3 ст. 317 КАС України.

Разом з тим, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції про недоведеність виконання обов`язків з підстав відсутності доказів складення позивачем Присяги посадової особи органу місцевого самоврядування - секретаря Буринської міської ради та не проходження спеціальної перевірки з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» громадяни України, які вперше приймаються на службу в органи місцевого самоврядування (за винятком посад, зазначених в абзаці другому частини першої статті 10 цього Закону), у день прийняття відповідного рішення складають Присягу такого змісту: "Усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю, що буду вірно служити громаді та народові України, неухильно дотримуватися Конституції України та законів України, сприяти втіленню їх у життя, охороняти права, свободи і законні інтереси громадян, сумлінно виконувати свої посадові обов`язки".

Посадова особа місцевого самоврядування, яка вперше приймається на службу в органи місцевого самоврядування, вважається такою, що вступила на посаду, з моменту складення Присяги.

При цьому, колегія суддів зауважує, що Присяга складається особою лише один раз, під час прийняття на службу вперше.

Приписами ч. 4 ст. 9, ч. 4 ст. 77 КАС України, суд наділений правом збирати докази з власної ініціативи, а також повноваженням сприяти в реалізації обов`язку доказування (у випадку неможливості самостійного надання особами, які беруть участь у справі доказів) і витребовувати необхідні докази.

Суд першої інстанції не перевірив обставини складення позивачем Присяги, не витребував у сторін додаткові докази, що свідчить про не повне встановлення обставин справи.

Натомість, позивач надав суду апеляційної інстанції Присягу посадової особи місцевого самоврядування, складену ним 25.11.2015 (т. 2 а.с. 8), а також до суду першої інстанції докази проходження ним спеціальної перевірки (т.1 а.с. 212-214), що спростовує висновки суду першої інстанції в цій частині.

Проте, зазначені вище висновки суду першої інстанції не призвели до неправильного вирішення справи, що свідчить про відсутність підстав для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційних скарг спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , Буринської міської ради Конотопського району Сумської області залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.10.2022 по справі № 480/2902/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді Т.С. Перцова С.П. Жигилій
Повний текст постанови складено 26.06.2023 року