Справа № 456/4155/22
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2023-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №456/4155/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2023 року місто Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої - судді Мричко Н.І.,

за участі секретаря судового засідання Максимович А.Я.,

представника відповідача Гейвича М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до командира військової НОМЕР_1 ОСОБА_8 про визнання незаконними наказів про накладення стягнень, -

встановив:

до Стрийського міськрайонного суду Львівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (далі позивачі) до командира військової НОМЕР_1 ОСОБА_8 (далі відповідач), в якій позивачі просять:

- визнати незаконним та скасувати наказ командира військової НОМЕР_1 ОСОБА_8 про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді «догани» військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 №48агд від 14.06.2022, який став підставою для невиплати грошових доходів;

- визнати незаконним та скасувати наказ командира військової НОМЕР_1 ОСОБА_8 про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді «догани» військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 №69агд від 29.07.2022;

- визнати незаконним та скасувати наказ командира військової НОМЕР_1 ОСОБА_8 про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді «догани» військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 №80агд від 17.08.2022.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 01.12.2022 справу №456/4155/22 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до командира військової НОМЕР_1 ОСОБА_8 про визнання незаконними наказів про накладення стягнень передано за підсудністю до Львівського окружного адміністративного суду.

27.12.2022 матеріали справи надійшли на адресу Львівського окружного адміністративного суду.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи для розгляд цієї справи визначено суддю Мричко Н.І.

Ухвалою від 02.01.2023 суддя залишила позовну заяву без руху та встановила позивачам строк для усунення виявлених у ній недоліків шляхом подання до суду, зокрема, доказів отримання оскаржених рішень з інформацією щодо дати отримання таких.

Ухвалою від 30.01.2023 суддя прийняла позовну заяву до розгляду й відкрила загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою від 22.02.2023 суд повернув без розгляду клопотання представника позивачів про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою від 27.02.2023 суд задовольнив клопотання представника позивачів про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою від 08.03.2023 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що дисциплінарне стягнення у вигляді догани було оголошено тричі за одне й те саме нібито невиконання наказу командира №5/ТРО від 19.05.2022. Позивачів позбавлено виплат щомісячної премії в червні та липні 2022 року в повному обсязі без належних підстав.

22.02.2023 представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечив. Відзив обґрунтований тим, що позивачі тричі відмовилися виконувати бойовий наказ від 19.05.2022 №5/ТрО, внаслідок чого було проведено службові розслідування, за результатами яких складено відповідні акти, які покладені в основу прийняття оскаржених наказів. Відтак внаслідок невиконання позивачами бойових наказів, їх упродовж травня-серпня 2022 року позбавлено права на отримання додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168.

У судове засідання позивачі не з`явились, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Представник позивачів на зв`язок в режимі відеоконференції не вийшла.

У судовому засіданні представник відповідача проти позовних вимог заперечив. Просив суд у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивачі станом на момент виникнення спірних правовідносин проходили військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

19.05.2022 командир військової частини НОМЕР_1 прийняв наказ №5/ТрО, яким наказано особовому складу 65 окремого батальйону територіальної оборони, що був евакуйований в ТПУ з місць виконання бойового завдання підрозділів прибути на КСП батальйону з подальшим переходом в розпорядження командирів підрозділів та приступити до виконання бойових завдань.

20.05.2022 командир військової частини НОМЕР_1 прийняв наказ №30агд «Про призначення розслідування причин та обставин невиконання військовослужбовцями бойового наказу», яким призначив проведення службового розслідування причин та обставин невиконання бойового наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 19.05.2022 №5/ТрО, зокрема позивачами.

За результатами проведеного службового розслідування складено акт від 14.06.2022, в якому встановлено порушення позивачами вимог статей 11, 16, 127, 128 Статуту Внутрішньої служби ЗСУ, статей 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ за невиконання наказу командира від 19.05.2022 №5/ТрО, у зв`язку з чим, запропоновано оголосити їм дисциплінарне стягнення у вигляді догани та не виплачувати додаткову винагороду за травень, червень 2022 року.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 14.06.2022 №48агд позивачам оголошено дисциплінарне стягнення у вигляді догани та позбавлено додаткової винагороди за травень, червень 2022 року.

02.07.2022 командир військової частини НОМЕР_1 прийняв наказ №61агд «Про призначення розслідування причин та обставин невиконання військовослужбовцями бойового наказу», яким призначив проведення службового розслідування причин та обставин не виконання бойового наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 19.05.2022 №5/ТрО, зокрема позивачами.

За результатами проведеного службового розслідування складено акт від 29.07.2022, в якому встановлено порушення позивачами вимог статей 11, 16, 127, 128 Статуту Внутрішньої служби ЗСУ, статей 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ за невиконання наказу командира від 19.05.2022 №5/ТрО, у зв`язку з чим, запропоновано оголосити їм дисциплінарне стягнення у вигляді догани та не виплачувати додаткову винагороду за липень 2022 року.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 29.07.2022 №69агд позивачам оголошено дисциплінарне стягнення у вигляді догани та позбавлено додаткової винагороди за липень 2022 року.

04.08.2022 командир військової частини НОМЕР_1 прийняв наказ №41од «Про призначення розслідування причин та обставин невиконання військовослужбовцями бойового наказу», яким призначив проведення службового розслідування причин та обставин не виконання бойового наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 19.05.2022 №5/ТрО, зокрема позивачами.

За результатами проведеного службового розслідування складено акт від 17.08.2022, в якому встановлено порушення позивачами вимог статей 11, 16, 127, 128 Статуту Внутрішньої служби ЗСУ, статей 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ за невиконання наказу командира від 19.05.2022 №5/ТрО, у зв`язку з чим, запропоновано оголосити їм дисциплінарне стягнення у вигляді догани та не виплачувати додаткову винагороду за серпень 2022 року.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 17.08.2022 №80агд позивачам оголошено дисциплінарне стягнення у вигляді догани та позбавлено додаткової винагороди за серпень 2022 року.

Вважаючи накази командира військової частини НОМЕР_1 від 14.06.2022 №48агд, від 29.07.2022 №69агд, від 17.08.2022 №80агд протиправними, позивачі звернулися з цим позовом до суду.

При вирішенні спору по суті суд виходив з наступного.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV (тут і надалі у редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин; далі Дисциплінарний статут).

У преамбулі Дисциплінарного статуту встановлено, що усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту.

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

У статті 2 Дисциплінарного статуту передбачено, що військова дисципліна грунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Згідно зі статтею 3 Дисциплінарного статуту військова дисципліна досягається шляхом:

- виховання високих бойових і морально-психологічних якостей військовослужбовців на національно-історичних традиціях українського народу та традиціях Збройних Сил України, патріотизму, свідомого ставлення до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі;

- особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України;

- формування правової культури військовослужбовців;

- умілого поєднання повсякденної вимогливості командирів і начальників (далі - командири) до підлеглих без приниження їх особистої гідності, з дотриманням прав і свобод, постійної турботи про них та правильного застосування засобів переконання, примусу й громадського впливу колективу;

- зразкового виконання командирами військового обов`язку, їх справедливого ставлення до підлеглих;

- підтримання у військових з`єднаннях, частинах (підрозділах), закладах та установах необхідних матеріально-побутових умов, статутного порядку;

- своєчасного і повного постачання військовослужбовців встановленими видами забезпечення;

- чіткої організації і повного залучення особового складу до бойового навчання.

У статті 4 Дисциплінарного статуту визначено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця:

- додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів;

- бути пильним, зберігати державну таємницю;

- додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство;

- виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету;

- поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків;

- не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України 24.03.1999 № 548-XIV (тут і надалі у редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин; далі Статут внутрішньої служби).

Відповідно до статті 1 Статуту внутрішньої служби необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки:

- свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок;

- бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим;

- беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини;

- постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України;

- знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно;

- дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України;

- поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини;

- бути пильним, суворо зберігати державну таємницю;

- вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання;

- виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни;

- додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

У статті 16 Статуту внутрішньої служби встановлено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Згідно зі статтями 127, 128 Статуту внутрішньої служби солдат (матрос) (далі - солдат) у мирний і воєнний час відповідає за точне та вчасне виконання покладених на нього обов`язків і поставлених йому завдань, особисту бойову готовність, утримання своєї зброї та дорученої техніки у справному стані, збереження виданого йому майна. Солдат підпорядковується командирові відділення.

Солдат зобов`язаний:

- підтримувати на високому рівні особисту бойову готовність, досконало володіти закріпленою за ним зброєю і технікою, тримати їх завжди справними, чистими, готовими до бою;

- знати тактику дій відділення в різних видах бою та вміло діяти в бою;

- знати та неухильно дотримуватися норм міжнародного гуманітарного права;

- сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, засвоювати все, чого навчають командири (начальники), бути готовим до виконання завдань за призначенням;

- постійно вдосконалювати свої знання за фахом, уміння та навички;

- знати посади, військові звання і прізвища своїх безпосередніх та прямих начальників (до командира бригади включно);

- додержуватися військової дисципліни, мати охайний зовнішній вигляд, додержуватися правил особистої та колективної гігієни;

- бути хоробрим та ініціативним, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців;

- виконувати правила носіння військового одягу і взуття, своєчасно та акуратно їх лагодити, щоденно чистити і зберігати у визначених місцях;

- виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням військовослужбовців, шанувати честь і гідність товаришів по службі, додержуватися правил військової ввічливості, поведінки та військового вітання;

- повсякденно загартовувати себе, систематично вдосконалювати свою фізичну підготовку;

- своєчасно доповідати командирові відділення про захворювання, надзвичайні події та факти порушення військової дисципліни, випадки втрати чи несправності озброєння, техніки та інших матеріальних засобів;

- ретельно готуватися особисто, готувати зброю, техніку та інше майно до занять (стрільб, навчань), виконання завдань за призначенням, постійно стежити за їх наявністю і станом, своєчасно чистити зброю і шанцевий інструмент, проводити технічне обслуговування озброєння та техніки;

- неухильно виконувати правила безпеки під час використання зброї, в роботі з технікою та в інших випадках, додержуватися правил пожежної безпеки;

- виконувати розпорядок дня військової частини; точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників);

- у разі потреби відлучитися питати дозволу в командира відділення, а після повернення доповідати йому про прибуття;

- під час перебування поза розташуванням військової частини поводитися з гідністю і честю, не допускати порушень громадського порядку та негідних вчинків.

Старший солдат (старший матрос) є помічником командира відділення та зобов`язаний допомагати командирові відділення в навчанні солдатів, заміщувати його у разі відсутності.

Відповідно до частини першої статті 45 Дисциплінарного статуту у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Як встановив суд, позивачі у спірний період проходили військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

19.05.2022 командир військової частини НОМЕР_1 прийняв наказ №5/ТрО, яким наказано особовому складу 65 окремого батальйону територіальної оборони, що був евакуйований в ТПУ з місць виконання бойового завдання підрозділів прибути на КСП батальйону з подальшим переходом в розпорядження командирів підрозділів та приступити до виконання бойових завдань.

Такий наказ доводився до особового складу військової частини НОМЕР_1 19.05.2022, 02.07.2022 та 04.08.2022. Проте позивачі, які входили до особового складу військової частини НОМЕР_1 , відмовились від виконання цього бойового наказу командира, а також відмовились засвідчити підписом факт доведення їм такого наказу до виконання у зазначені дні.

Попри описані обставини, суд наголошує на тому, що позивачі не заперечили факту доведення їм до виконання наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 19.05.2022 №5/ТрО та факту його невиконання.

Таким чином, встановлені за результатами проведених службовців розслідувань обставини є достовірними, що вказує на обґрунтованість висновків відповідача про порушення позивачами вимог статей 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби, статей 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту.

Суд зазначає, що види дисциплінарних стягнень, які можуть бути накладені на військовослужбовців передбачені статтею 48 Дисциплінарного статуту, серед яких:

а) зауваження;

б) догана;

в) сувора догана;

г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти);

ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби);

д) пониження в посаді;

е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу);

є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу);

ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Зважаючи на встановлення відповідачем за результатами проведення службових розслідувань дисциплінарних порушень, вчинених позивачами, та ненадання позивачами доказів, які б їх спростовували, відповідач правомірно прийняв оскаржені накази, якими застосував дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Надаючи оцінку аргументам позивачів щодо відсутності підстав для позбавлення позивачів додаткової винагороди за травень-серпень 2022 року, суд зазначає таке.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України визначає Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений Наказом Міністерства оборони України 07.06.2018 № 260 (тут і надалі у редакцій, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин; далі Порядок №260).

У пункті 2 розділу I Порядку №260 встановлено, що грошове забезпечення включає:

- щомісячні основні види грошового забезпечення;

- щомісячні додаткові види грошового забезпечення;

- одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 3 розділу I Порядку №260 підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є:

- штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина);

- накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження;

- накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення;

- накази про присвоєння військових звань;

- грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право щомісяця здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби (пункт 1 розділу XVI Порядку №260).

Виплата щомісячної премії військовослужбовцям здійснюється на підставі наказу командира військової частини, який видається до 05 числа місяця, наступного за місяцем преміювання, з урахуванням військової дисципліни, наявності дисциплінарних стягнень, показників виконання службових обов`язків (пункт 3 розділу XVI Порядку №260).

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, постановлено:

- ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб;

- військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022 продовжений строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 26 березня строком на 30 діб; цей Указ Президента затверджений Законом України від 15.03.2022.

Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022 продовжений строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб; цей Указ Президента затверджений Законом України від 21.04.2022 № 2212-IX.

Указом Президента України від 17.05.2022 № 341/2022 продовжений строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. цей Указ Президента затверджений Законом України від 22.05.2022 № 2263-IX.

Таким чином, спірні правовідносини виникли у період дії в Україні воєнного стану.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та від 24.02.2022 № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України прийняв постанову «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 № 168 (далі Постанова №168).

Абзацом першим пункту 1 Постанови №168 (у первинній редакції) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка», виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Суд встановив, що оскарженими наказами позивачів позбавлено додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, з посиланням на пункт 10 телеграми Міністра оборони України від 25.03.2022 №248/1298. У цьому пункті телеграми від командирів військових частин вимагається до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн або 30000,00 грн не включати військовослужбовців, які, зокрема, відмовились виконувати бойові накази (розпорядження) за місяць, у якому здійснено таке порушення.

Таким чином, встановивши факти невиконання позивачами бойового наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 19.05.2022 №5/ТрО, відповідач правомірно позбавив оскарженими наказами позивачів грошової винагороди, передбаченої Постановою №168, за травень-серпень 2022 року, що вказує на необґрунтованість доводів позивачів у цій частині.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що оскаржені накази відповідають критеріям правомірності рішень суб`єктів владних повноважень, викладеним у частині другій статті 2 КАС України, а тому такі є правомірними та не підлягають скасуванню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати між сторонами не розподіляються.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-76, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до командира військової НОМЕР_1 ОСОБА_8 про визнання незаконними наказів про накладення стягнень, - відмовити повністю.

Судові витрати між сторонами не розподіляються.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Повне рішення суду складене 26 червня 2023 року.

Суддя Мричко Н.І.