Справа № 580/2603/23
Суддя: Валентина ТИМОШЕНКО
Дата ухвалення: 2023-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

м. Черкаси

26 червня 2023 року справа № 580/2603/23

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тимошенко В.П.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) питання про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Головнокомандувача Збройних Сил України про визнання протиправними та скасування наказів,

встановив:

06 квітня 2023 року до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , Головнокомандувача Збройних Сил України, в якому просить (в врахуванням позовної заяви поданої на усунення недоліків встановлених ухвалою про залишення позовної заяви без руху від 07.04.2023):

1) визнати протиправним та скасувати наказ Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) №368-РС від 05.09.2022 в частині переведення солдата ОСОБА_1 до нового місця служби в м. Покровськ Донецької області;

2) визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 10.09.2022 №243 в частині переведення солдата ОСОБА_1 до нового місця служби в м. Покровськ Донецької області;

3) зобов`язати Головнокомандувача Збройний Сил України прийняти рішення про переведення солдати ОСОБА_1 до нового місця служби за місцем проживання.

Крім того, позивачем подано заяву про поновлення строку звернення до суду, в якій позивач просить поновити строк звернення до суду з даним позовом. Обгрунтовуючи свою заяву позивач зазначив, що з оскаржуваними наказами його не було ознайомлено.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 25.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Військова частина НОМЕР_1 подала до суду відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позову заперечує повністю та просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Представником відповідача 2 подано до суду відзив на позовну заяву, в якому він просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Крім того, представником відповідача подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду. В обгрунтування свого клопотання зазначив, позивач був ознайомлений з оскаржуваними наказами, оскільки ним подано рапорт від 10 вересня 2022 року (вх. № 925-Р), в якому він доповів на ім`я командира ремонтної роти військової частини НОМЕР_1 , про те що справи та посаду слюсаря 1 відділення розбирально-складальних робіт 2 ремонтного взводу ремонтної роти військової частини НОМЕР_1 здав.

Отже, позивач достеменно знав про існування оскаржуваного наказу Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) № 368-РС від 05 вересня 2022 року.

Таким чином, останнім днем звернення до суду із цим позовом є 10.10.2022.

Розглядаючи клопотання представника відповідача 2 про залишення позовної заяви без розгляду, суд зазначає таке.

Предметом розгляду даної справи є: визнати протиправним та скасування наказу Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) №368-РС від 05.09.2022 в частині переведення солдата ОСОБА_1 до нового місця служби в м. Покровськ Донецької області та визнання протиправним та скасування наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 10.09.2022 №243 в частині переведення солдата ОСОБА_1 до нового місця служби в м. Покровськ Донецької області.

Судом встановлено, що 07.09.2022 за вх. №1336с до військової частини НОМЕР_1 надійшов витяг із наказу Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 05 вересня 2022 року № 368-РС на підставі якого командиром військової частини НОМЕР_1 видано наказ №241 від 08.10.2022, яким солдату ОСОБА_1 надано три дні з 08 по 10 вересня 2022 року для здавання справ та посади. Зазначений наказ командира військової частини НОМЕР_1 доведено до позивача, після чого останній приступив до здавання справ та посади.

10 вересня 2022 року солдат ОСОБА_1 рапортом (вх. № 925-Р від 10.09.2022 року) доповів на ім`я командира ремонтної роти військової частини НОМЕР_1 , про що останній здійснив доповідь по суті рапорту ОСОБА_1 на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 , про те що справи та посаду слюсаря 1 відділення розбирально-складальних робіт 2 ремонтного взводу ремонтної роти військової частини НОМЕР_1 здав.

Разом із рапортом позивач подав обхідний лист на солдата ОСОБА_1 , виданий 08 вересня 2022 року, в якому підписами посадових осіб військової частини НОМЕР_1 підтверджується факт здачі справ та посади у військовій частині НОМЕР_1 .

На підставі поданого солдатом ОСОБА_1 рапорту було видано наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 10.09.2022 №243 яким його виключено із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та всіх видів забезпечення та направлено для подальшого проходження військової служби у військову частину НОМЕР_2 .

З вищевикладеного вбачається, що позивач ознайомлений з оскаржуваними наказами 10.09.2022.

При вирішенні поданих клопотання та заяви суд виходить із завдань адміністративного судочинства, якими відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 3 статті 122 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (частина 5 статті 122 цього Кодексу).

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Окрім того, Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (пункт 1 статті 32 зазначеної Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22.10.1996 за заявами N 22083/93, 22095/93 у справі Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства, пункт 570 рішення від 20.09.2011 за заявою у справі ВАТ Нафтова компанія Юкос проти Росії).

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами передбачено законом з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Судом встановлено, що про оскаржувані накази відповідачу стало відомо 10.09.2022, до суду з даним позовом позивач звернувся 06.04.2023, тобто з пропуском місячного строку звернення.

Позивачем подано заяву про поновлення строку звернення до суду, в якій він просить поновити строк звернення до суду з даним позовом. Обгрунтовуючи свою заяву позивач зазначив, що з оскаржуваними наказами його не було ознайомлено. Про їх фактичний зміст та реквізити (дату, номер, підписант тощо) він дізнався отримання останніх його сестрою.

Суд звертає увагу на те, що посилання позивача на те, що про фактичний зміст та реквізити оскаржуваних наказів (дату, номер, підписант тощо) він дізнався лише після отримання останніх його сестрою не змінює момент, з якого така він повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли він почав вчиняти дії щодо реалізації свого права, і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду, як і не перериває такий строк.

Таким чином, позивач не навів змістовних і вагомих доводів щодо вчинення ним всіх необхідних і можливих дій, які вказують на бажання реалізувати його процесуальні права з метою їх захисту в судовому порядку; не довів, що в цій справі можливість вчасного подання ним позовної заяви не мала суб`єктивного характеру, тобто не залежала від його волевиявлення.

Натомість пропуск строку на звернення до суду через пасивну поведінку скаржника щодо реалізації процесуальних прав і небажання їх реалізувати в повній мірі в цьому випадку не є поважною причиною пропуску строку. Таку ж позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 8 грудня 2022 у справі № 990/102/22.

Отже, вказані позивачем підстави для поновлення строку звернення до суду визнаються неповажними, а тому заява про поновлення строку звернення до суду задоволенню не підлягає.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 240 КАС України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 123 КАС України, якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 240 КАС України про залишення позову без розгляду суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про залишення позову без розгляду може бути оскаржена.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що клопотання про залишення позовної заяви без розгляду підлягають задоволенню, у зв`язку з пропуском позивачами строку звернення до адміністративного суду, встановленого статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 122, 123, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Визнати неповажними причини пропуску строку звернення до суду, вказані у заяві позивача.

Клопотання представника відповідача - 2 про залишення позовної заяви без розгляду задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Головнокомандувача Збройних Сил України про визнання протиправними та скасування наказів залишити без розгляду.

Роз`яснити, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Валентина ТИМОШЕНКО