Справа № 560/3064/23
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2023-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/3064/23
РІШЕННЯ

іменем України

27 червня 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача ПрАТ "Геберіт Керамік Продакшн" до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області , Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області від 10.01.2023, зобов`язати зарахувати до стажу період роботи з 04.11.1994 по 01.02.2005, зобов`язати перевести на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві, розглядаючи її заяву про призначення пенсії на пільгових умовах, безпідставно не зарахувало період її роботи з 04.11.1994 по 01.02.2005 за професією, що віднесена до розділу 21900000 XVШ "Скляне виробництво, виробництво керамічних, фарфорових і фаянсових виробів" Списку № 2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах." Вважає, що вказаний період роботи належним чином підтверджуються наданими органу ПФУ документами, записами трудової книжки, відтак підлягає зарахуванню до необхідного пільгового стажу для призначення пенсії.

Головним управлінням Пенсійного фонду в Хмельницькій області поданий відзив, в якому у задоволенні адміністративного позову просить відмовити. Посилається на те, що відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Оскільки атестація робочого місця проведена вперше 29.09.2000, підстав для зарахування до пільгового стажу за Списком № 2 періоду роботи з 04.11.1994 по 01.02.2005 немає.

Головне управління Пенсійного фонду в Київській області правом на подання відзиву не скористалось.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив таке.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та з 05.09.2018 отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України № 1058-IV.

03.01.2023 позивач звернулась із заявою про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2. При зверненні за призначенням пенсії позивач надала трудову книжку серії НОМЕР_1 від 12.08.1986, довідку, уточнюючу пільговий характер роботи від 03.01.2023 №4-а, видану ПрАТ «Геберіт Керамік Продакшн», за період роботи з 04.11.1994 по 01.02.2005 на посаді глазурувальника фарфорових та фаянсових виробів, зайнятого на роботах ручним способом цеху №3, накази про результати атестації робочих місць, проведеної Славутським комбінатом «Будфарфор» від 18.11.1999 №275-К, від 29.09.2000 №313.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 10.01.2023 позивачці відмовлено у переведенні на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи, про що позивачку повідомлено листом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 02.02.2023.

Згідно з документами пенсійної справи страховий стаж позивачки становить 32 роки 9 днів, пільговий стаж за Списком №2 - 9 років 5 місяців 3 дні.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Відповідно до частин 1, 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058) право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно з пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788- XII від 05.11.1991, у редакції чинній до прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIIІ від 02.03.2015, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Таким чином, з 01.10.2017 правила призначення пенсій за Списком №2 почали регламентуватись одночасно двома ідентичними законами, а саме: пунктом «б» статті 13 Закону №1788-ХІІ у редакції Закону №213-VІІІ від 02.03.2015 року, та пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-ІV від 09.07.2003 року у редакції Закону №2148-VIII від 03.10.2017 року.

Пунктом першим резолютивної частини Рішення №1-р/2020 від 23.01.2020 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) статтю 13, частину другу статті 14, пункт «а» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991 року зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VІІІ від 02.03.2015 року.

Пункт 3 цього рішення передбачає, що застосуванню підлягає стаття 13 Закону №1788-ХІІ для осіб, які працювали до 01.04.2015 року на посадах, визначених у вказаній нормі, в наступній редакції: «працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Згідно із пунктом 2 Прикінцевих положень Закону №1058 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Отже, з 23.01.2020 в Україні існують два закони, які одночасно регламентують правила призначення пенсій за Списком №2, а саме: пункт «б» статті 13 Закону №1788- XII в редакції згідно із Рішенням Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020, та пункт 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-ІV від 09.07.2003 в редакції Закону №2148-УІІІ від 03.10.2017. Інакше кажучи, була наявна колізія між нормами Закону №1788-ХІІ з урахуванням Рішення №1-р/2020 з одного боку, та Законом №1058-ІV- з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 50 років, тоді як другий - 55 років.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 у справі №520/15025/16-а сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону №1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV. Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2021 за результатами апеляційного розгляду зразкової справи № 360/3611/20.

Так, підставою для відмови в переведенні позивачки на пенсію за віком на пільгових умовах слугувало те, що у неї недостатньо пільгового стажу за Списком №2, зокрема відповідачем при розгляді заяви не було зараховано період роботи з 04.11.1994 по 28.09.1995.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. Частиною 2 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Згідно зі ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року за № 637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з п. 20 вказаної постанови у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Таким чином, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.

Встановлено, що трудова книжка ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 містить наступні записи (вибірково) у період з 04.11.1994 по 25.10.2005, відповідно до яких вона працювала в цеху №3 глазурувальницею фарфорових і фаянсових виробів по 3 розряду.

Професія глазурувальник фарфорових та фаянсових виробів у період з 04.11.1994 по 01.02.2005 відноситься до робіт за списком №2, що передбачено розділом ХVIII підрозділом 2 списку № 2 постанови КМУ № 36 від 16.01.2003.

Вказані дані підтверджуються і довідкою ПрАТ "Геберіт керамік продакшн" від 03.01.2023 №2-а, у якій зазначено, що ОСОБА_1 працювала з важкими і шкідливими умовами праці повний робочий день за посадою "глазурувальник фарфорових та фаянсових виробів" в період з 04.11.1994 по 01.02.2005, що відповідає посадовим обов`язкам за посадою глазурувальник фарфорових та фаянсових виробів, зайняті на роботах ручним способом. Також у матеріалах справи є довідка ПрАТ "Геберіт керамік продакшн" №4-а від 03.01.2023, у якій зазначено, що ОСОБА_1 з 04.11.1994 по 01.02.2005 працювала на посаді глазурувальник фарфорових та фаянсових виробів, зайняті на роботах ручним способом з важкими і шкідливими умовами праці повний робочий день, дана робота передбачена Списком № 2 відповідно до розділу XVIII підрозділом 2 затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36. Крім того відповідне підтверджується довідкою від 13.06.2022 № 55-а.

ОСОБА_1 також було видано довідку ПрАТ "Геберіт керамік продакшн" від 03.01.2023 №1-а, у якій зазначено, що атестація робочих місць за вищезазначеною посадою на підприємстві вперше проводилась у 2000 році, робоче місце за даною посадою визнано таким, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, що також підтверджується наказами про проведення атестації.

З матеріалів наданих відповідачем встановлено, що єдиною підставою для неврахування періоду роботи позивачки з 04.11.1994 по 28.09.1995, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, вказано відсутність відомостей про проведення атестації робочого місця за цей період.

Однак, відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці та Методичних рекомендацій для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджених постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01.09.1992 року №41, основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах. При цьому, відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Аналіз норм Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо. При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку №2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 25.02.2020 у справі №705/4946/16-а.

Питання щодо наявності у особи права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах у разі непроведення атестації робочого місця було також предметом розгляду у Великій Палаті Верховного Суду. З даного приводу Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 (справа №520/15025/16-а) наголосила, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 29 Кодексу законів про працю України, до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов`язаний роз`яснити працівникові його права і обов`язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 дійшла висновку про те, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Отже, непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому, контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Суд звертає увагу на те, що позивачка має відповідні записи у трудовій книжці щодо спірного періоду роботи, ці записи є належними та допустимими доказами підтвердження її трудового/страхового стажу. Крім того, вона надає достатні додаткові докази на підтвердження спірного періоду та відповідного стажу.

Відтак, судом встановлено, що період роботи позивачки і виконання нею роботи пільгового характеру, що дає підстави для призначення пенсії на пільгових умовах, становить понад 10 років ( з урахуванням стажу, що зараховується за цим рішенням), що є достатнім для вирішення питання призначення пільгової пенсії.

Зважаючи на це, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом скасування спірного рішення, зобов`язання зарахувати пільговий стаж, перевести на пенсію за віком на пільгових умовах, провівши перерахунок та виплату пенсії.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов - задоволити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області №1147/03-16 від 10.01.2023.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до її пільгового стажу додатково період роботи з 04.11.1994 по 28.09.1095 на посаді глазурувальника фарфорових і фаянсових виробів у ЗАТ "Славутський комбінат "Будфарфор".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області перевести ОСОБА_1 за її заявою з 03.01.2023 на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, провести перерахунок та виплату пенсійних виплат.

Стягнути на користь ОСОБА_1 536.80 грн. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Стягнути на користь ОСОБА_1 536.80 грн. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 27 червня 2023 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10,Хмельницький,Хмельницька область,29001 , код ЄДРПОУ - 21318350) Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області (вул. Саєнка Андрія, буд. 10,Фастів,Київська область,08500 , код ЄДРПОУ - 22933548)

Головуючий суддя І.С. Козачок