Справа № 140/7372/23
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2023-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2023 року ЛуцькСправа № 140/7372/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області) про визнання протиправним та скасування рішення від 30 березня 2023 року №304 про відмову у призначенні пенсії за вислугу років згідно з пунктом «а» статті 12 Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі Закон №2262-ХІІ); зобов`язання призначити пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 вказаного Закону з 12 вересня 2021 року, виходячи з вислуги років 25 років 02 місяці 09 днів та з грошового забезпечення, зазначеного в довідці від 13 березня 2023 року №11/7836, виданої Адміністрацією Державної прикордонної служби України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивача звільнено з військової служби в запас та виключено зі списків особового складу, усіх видів забезпечення з 23 жовтня 2014 року. На день звільнення зі служби вислуга років становить 17 років 04 місяці 11 днів (календарна) та 07 років 09 місяців 28 днів (пільгова), 25 років 02 місяці 09 днів (загальна). Відповідно до пункту «а» статті 12 Закону №2262-ХІІ умовою призначення пенсії за вислугу років незалежно від віку є наявність вислуги 22 календарних роки і більше (для осіб, звільнених з військової служби з 01 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року).

Позивач зазначив, що у судовому порядку вирішений спір між ним та Адміністрацією Державної прикордонної служби України, до якої він звертався із заявою про оформлення і направлення до ГУ ПФУ у Волинській області документів для призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону №2262-ХІІ з урахуванням календарної вислуги років, зарахованої на пільгових умовах. На виконання рішення суду від 13 січня 2023 року у справі №140/7327/22 Адміністрація Державної прикордонної служби України скерувала до ГУ ПФУ у Волинській області необхідні документи для призначення позивачу пенсії за вислугу років. Однак ГУ ПФУ у Волинській області за результатами розгляду цих документів прийняло рішення про відмову у призначенні пенсії за вислугу років з підстав відсутності необхідної календарної вислуги років на дату звільнення.

Таке рішення ГУ ПФУ у Волинській області позивач вважає протиправним, оскільки рішенням суду у справі №140/7327/22 встановлено його право на зарахування до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, наявної у нього вислуги в пільговому обчисленні.

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги заперечив та у їх задоволенні просив відмовити повністю (а.с.22-23). В обґрунтування цієї позиції відповідач вказав, що ОСОБА_1 на момент звільнення зі служби має вислугу в календарному обчисленні 17 років 04 місяці 11 днів. Однак згідно з пунктом «а» статті 12 Закону №2262-ХІІ умовою для призначення пенсії позивачу є наявність на дату звільнення зі служби вислуги 22 календарних роки і більше. Вважає, що рішення від 30 березня 2023 року №304, яким позивачу відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років у зв`язку із відсутністю необхідної календарної вислуги років на дату звільнення зі служби відповідає положенням чинного законодавства.

У відповіді на відзив позивач підтримав доводи позову (а.с.39-40).

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від сторін не надходило.

Дослідивши письмові докази, перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Наказом начальника Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 23 жовтня 2014 року №235-ОС старшого прапорщика ОСОБА_1 , звільненого з військової служби в запас у зв`язку із сімейними обставинами або іншими поважними причинами, виключено із списків особового складу, усіх видів забезпечення прикордонного загону (а.с.12). Відповідно до цього наказу, вислуга років позивача станом на 23 жовтня 2014 року становить: календарна 17 років 04 місяці 11 днів; пільгова 07 років 09 місяців 28 днів; загальна 25 років 02 місяці 09 днів.

12 вересня 2022 року позивач направив до Адміністрації Державної прикордонної служби України заяву про підготовку та подання до пенсійного органу документів для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону №2262-ХІІ (а.с.28).

Адміністрація Державної прикордонної служби України листом від 08 жовтня 2022 року №11/О-8455-13712 повідомила ОСОБА_1 про те, що оскільки на дату виключення зі списків особового складу військової частини станом на 23 жовтня 2014 року його вислуга років у календарному обчисленні становила лише 17 років 04 місяці 11 днів, то немає правових підстав для оформлення та подання документів для призначення пенсії відповідно до пункту «а» статті 12 Закону №2262-ХІІ.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 13 січня 2023 року у справі №140/7327/22, яке набрало законної сили 14 лютого 2023 року, визнано протиправною відмову Адміністрації Державної прикордонної служби України в оформленні та подачі до ГУ ПФУ у Волинській області документів для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років згідно з пунктом «а» статті 12 Закону №2262-ХІІ; зобов`язано Адміністрацію Державної прикордонної служби України оформити та подати необхідні документи до ГУ ПФУ у Волинській області для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону №2262-ХІІ (а.с.44-47).

На виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду 13 січня 2023 року у справі №140/7327/22 Адміністрація Державної прикордонної служби України направила до ГУ ПФУ у Волинській області подання про призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років згідно з пунктом «а» статті 12 Закону №2262-ХІІ разом з необхідними документами (а.с.26-36).

Рішенням ГУ ПФУ у Волинській області від 30 березня 2023 року №304 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років у зв`язку з невиконанням умов статті 12 Закону №2262-ХІІ - через відсутність необхідної календарної вислуги років на дату звільнення; вислуга становить 17 років 04 місяці 11 днів в календарному обчисленні (а.с.14).

Вважаючи протиправним рішення про відмову у призначенні пенсії, позивач звернувся до суду за захистом порушених прав.

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною другою статті 25 Закону України від 03 квітня 2003 року №661-IV «Про Державну прикордонну службу України» пенсійне забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України здійснюється у порядку та у розмірах, встановлених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Закон №2262-ХІІ визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону №2262-XII (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) особи з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції та на службі на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Згідно з пунктом «в» статті 1-2 Закону №2262-ХІІ право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби): особи із числа військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань, органів державної безпеки і внутрішніх справ колишнього Союзу РСР, Національної гвардії України, Прикордонних військ України, військ цивільної оборони України.

Відповідно до пункту «а» статті 12 Закону №2262-XII пенсія за вислугу років призначається особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж», «з» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше.

Нормами статті 17-1 Закону №2262-XII визначено, що порядок обчислення вислуги років встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей (далі - Постанова №393). Саме цей Порядок визначає, які саме види служби зараховуються до вислуги років, та які саме види служби і в яких коефіцієнтах зараховуються на пільгових умовах.

На момент звільнення позивача із військової служби (23 жовтня 2014 року) пункт 3 Постанови №393 (в чинній на той час редакції) визначав, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: один місяць служби за півтора місяця: на заставах, постах, у комендатурах, відділеннях КПП, маневрових групах зі змінними заставами, на кораблях і катерах, що несуть службу по охороні державного кордону України, інших підрозділах Державної прикордонної служби за Переліком, затверджуваним Адміністрацією Державної прикордонної служби України (абзац десятий підпункту «в»).

Отже, статтею 12 Закону №2262-XII визначені умови, за яких пенсія призначається саме за вислугу років. Згідно з Постановою №393 пільгами є зарахування до вислуги років, яка надає право на отримання пенсії, у певній кратності тих періодів служби, які відповідають визначеним цією Постановою умовам (конкретні умови передбачають застосування певної кратності).

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 03 березня 2021 року (справа №805/3923/18-а) відступив від правових висновків, викладених, зокрема у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі №725/1959/17, від 27 березня 2018 року у справі №295/6301/17 і з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону №2262-XII у частині призначення пенсії за вислугу років, зробив висновок про те, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон №2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Ця позиція також була підтримана у постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі №480/4241/18 та у ній сформовані такі правові висновки: «В цілях Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів). Для призначення пенсій за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393».

Згідно із частиною першою статті 48 Закону №2262-ХІІ заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки. При цьому днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу Пенсійного фонду України письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення.

Частинами першою - четвертою статті 49 Закону №2262-ХІІ визначено, що пенсію згідно з цим Законом призначають органи Пенсійного фонду України. Документи про призначення пенсії розглядає орган Пенсійного фонду України і не пізніше ніж у 10-денний строк з дня їх надходження приймає рішення про призначення або про відмову в призначенні пенсії. Документом, який підтверджує призначення пенсії, є пенсійне посвідчення, що видається органом Пенсійного фонду України. Повідомлення про відмову в призначенні пенсії із зазначенням причини орган Пенсійного фонду України видає (надсилає) заявникові не пізніше ніж протягом 5 днів після прийняття відповідного рішення.

Згідно із пунктом 12 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року №3-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за №135/13402 (далі Порядок №3-1), уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.

За приписами пунктів 17, 18 Порядку №3-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії документами орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії або про відмову в призначенні, переведенні з одного виду пенсії на інший та відновленні раніше призначеної пенсії. Рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії оформляється розпорядженням органу, що призначає пенсії.

Відмовляючи позивачу у призначенні пенсії відповідач виходив з того, що умовою для призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону №2262-XII є наявність на день звільнення відповідної календарної вислуги років, яку позивач не мав.

З матеріалів цієї справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 не має календарної вислуги років для призначення пенсії (станом на день звільнення 23 жовтня 2014 року вислуга років в календарному обчисленні становить 17 років 04 місяці 11 днів). Проте у позивача наявний відповідний пільговий стаж та на день звільнення він мав вислугу 22 календарних роки і більше (а саме 25 років 02 місяці 09 днів).

Наявність у позивача права на пенсійне забезпечення відповідно до Закону №2262-ХІІ встановлена рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 13 січня 2023 року у справі №140/7327/23 за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії (а.с.44-47), яке набрало законної сили 14 лютого 2023 року та на виконання якого 13 березня 2023 року за №11/ПВ-11370/суд Адміністрація Державної прикордонної служби України підготовила подання про призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років згідно з пунктом «а» статті 12 Закону №2262-ХІІ, яке разом з іншими документами скерувала листом від 13 березня 2023 року №11/10665/23-вих до ГУ ПФУ у Волинській області (а.с.27).

За змістом частини другої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Однак, незважаючи на рішення суду від 13 січня 2023 року у справі №140/7327/22, ГУ ПФУ у Волинській області 30 березня 2023 року прийняло рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії за вислугу років згідно з пунктом «а» статті 12 Закону №2262-ХІІ, фактично тим самим піддавши сумніву рішення суду, яке набрало законної сили.

За наведених обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 30 березня 2023 року №304 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років.

У свою чергу, вирішуючи позовну вимогу про зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області призначити пенсію за вислугу років з 12 вересня 2021 року, суд зазначає, що згідно з пунктом «б» частини першої статті 50 Закону №2262-ХІІ пенсії відповідно до цього Закону призначаються особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до пунктів «а», «в» статті 12 цього Закону, - з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення, а членам сімей зазначених осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, а також пенсіонерів з їх числа - з дня смерті годувальника, але не раніше того дня, по який йому сплачено грошове забезпечення або пенсію, крім випадків призначення їм пенсій з більш пізніх строків.

Відповідно до частини третьої статті 50 Закону №2262-ХІІ пенсія за минулий час при несвоєчасному зверненні призначається з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією.

Право на призначення пенсії у позивача виникло з 24 жовтня 2014 року (23 жовтня 2014 року його виключено із списків особового складу, усіх видів забезпечення прикордонного загону).

Разом з тим реалізація права на пенсію за нормами Закону №2262-ХІІ залежить від подання заяви про призначення пенсії у встановленому порядку.

Заяву про підготовку та подання до пенсійного органу документів до Адміністрації Державної прикордонної служби України для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону №2262-ХІІ позивач направив лише 12 вересня 2022 року (а.с.28).

Таким чином, з урахуванням вимог статей 48 та 50 Закону №2262-ХІІ позивач має право на призначення пенсії з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією, тобто з 12 вересня 2021 року.

Також варто зазначити про передчасність вимоги позивача про зобов`язання відповідача призначити пенсію з визначенням розміру із грошового забезпечення, зазначеного в довідці від 13 березня 2023 року №11/7836, виданої Адміністрацією Державної прикордонної служби України.

У цьому спорі орган Пенсійного фонду пенсію не призначав та її розмір не визначав, отже нема підстав вважати про проведення обчислення розміру пенсії при її призначенні з порушенням прав позивача і вимог закону (статті 43 Закону №2262-ХІІ), адже судовому захисту підлягають лише порушені права.

Враховуючи наведене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково у спосіб визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ у Волинській області від 30 березня 2023 року №304 про відмову у призначенні пенсії за вислугу років та зобов`язання відповідача призначити пенсію за вислугу років на підставі пункту «а» статті 12 Закону №2262-ХІІ з 12 вересня 2021 року, виходячи з вислуги років 25 років 02 місяці 09 днів, та про відмову у задоволенні решти позовних вимог.

Як визначено частинами першою, третьою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Звертаючись до суду, позивач сплатив судовий збір у сумі 1073,60 грн, що підтверджується квитанцією від 17 квітня 2023 року №5, випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету (а.с.6, 18).

І хоч позовні вимоги немайнового характеру задоволені частково, але розмір компенсації за сплачений судовий збір суд визначає, виходячи з кількості (а не з розміру) задоволених/незадоволених позовних вимог.

З огляду на зазначене на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати у сумі 1073,60 грн.

Керуючись статтями 2, 72-78, 139, 244-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, будинок 22В, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 30 березня 2023 року №304 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років на підставі пункту «а» статті 12 Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 12 вересня 2021 року, виходячи з вислуги років 25 років 02 місяці 09 днів.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області судові витрати у сумі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три грн 60 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.В. Каленюк