Справа № 420/14886/23
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2023-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 червня 2023 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Самойлюк Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача про забезпечення позову у справі за позовом Одеської міської ради до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом Одеської міської ради до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 13.06.2023 року № 71705688.

Ухвалою від 26.06.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено здійснити розгляд справи з урахуванням особливостей 287 КАС України. Витребувано у відповідача докази у справі, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 .

Разом із позовною заявою позивачем подана заява про забезпечення позову (№вх.№20732/23 від 23.06.2023 року), в якій позивач просить суд:

- зупинити дію постанови про накладення штрафу від 13.06.2023 року №71705688, винесеної державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Щегловою Євгенією Віталіївною;

- заборонити посадовим особам Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в рамках виконавчого провадження № 71705688 виносити постанову про накладення на Одеську міську раду штрафу у подвійному розмірі та надсилати до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення кримінального правопорушення.

В обґрунтування заяви зазначено, що оскаржувана у справі постанова про накладення штрафу вже сьогодні може бути пред`явлена до примусового виконання, що призведе до настання для позивача негативних наслідків у вигляді необґрунтованого стягнення з бюджету територіальної громади суми штрафу, з накладенням якого Одеська міська рада не погоджується з підстав, викладених в адміністративному позові.

Отже, стягнення штрафу, накладеного оскаржуваною міською радою постановою, до вирішення цієї справи по суті фактично нівелює право на оскарження рішення державного виконавця, передбаченого ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Позивач зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до безпідставного накладення на Одеську міську раду подвійного штрафу та звернення до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, заява обґрунтована тим, що оскаржувана постанова є самостійним виконавчим документом і може бути передана на виконання до органів державної виконавчої служби. Оскільки у випадку стягнення коштів для відновлення своїх прав необхідно буде докласти значних зусиль і витрат, заявник, вважаючи, постанову протиправною, позивач просить забезпечити позов.

Розглянувши заяву про забезпечення позову суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 ст. 150 КАС України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акту або нормативно-правового акту; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною 2 ст.151 КАС України встановлено, зокрема, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів позивача в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчується, зокрема у тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду у майбутньому. Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб.

У той же час забезпечення адміністративного позову не є самостійним способом захисту порушеного права, та не повинне призводити до вирішення позовних вимог або досягнення іншої мети, не пов`язаної із забезпеченням права особи до вирішення справи по суті.

Постановою державного виконавця Щегловою Євгенією Віталіївною від 13.06.2023 року відкрито виконавче провадження № 71705688, де боржником є Одеська міська рада, а стягувачем ОСОБА_1 , з примусового виконання виконавчого листа №420/9689/22 від 25.01.2023 року, виданого Одеським окружним адміністративним судом.

Забезпечуючи позов шляхом зупинення дії постанови про накладення штрафу та заборони посадовим особам Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в рамках виконавчого провадження № 71705688 виносити постанову про накладення на Одеську міську раду штрафу у подвійному розмірі та надсилати до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, суд фактично вирішить спір по суті на період розгляду справи та надасть оцінку правомірності дій державного виконавця при винесенні та підстав винесення оскаржуваної постанови, що протирічить завданню правового інституту забезпечення позову.

Суд вважає, що наслідки від незабезпечення даного позову жодним чином не вплинуть на можливість ефективного захисту або поновлення заявником порушених чи оспорюваних прав або інтересів.

Будь-яких об`єктивних доказів, що до моменту ухвалення рішення в адміністративній справі існує, саме, очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, а захист цих прав, свобод або інтересів стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову, чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, до суду не надано.

Керуючись ст.ст.7, 150, 151, 154, 167, 168, 242, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача про забезпечення позову у справі за позовом Одеської міської ради до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.293, 295 КАС України.

Суддя Самойлюк Г.П.