Справа № 240/10964/22
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2023-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/10964/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Гурін Д.М.

Суддя-доповідач - Смілянець Е. С.

26 червня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

в червні 2022 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся в суд із позовом до Головного управління національної поліції України в Житомирській області (відповідача), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Житомирській області щодо невстановлення, ненарахування та не виплати ОСОБА_1 надбавки за роботу в умовах режимних обмежень в розмірі 15 відсотків від посадового окладу за період часу з 17.11.2015 (з дня надання доступу до державної таємниці для роботи з інформацією, що має ступені секретності "цілком таємно" та "таємно") по 30.09.2020 (по день звільнення зі служби в поліції) окрім періоду часу з 22.06.2016 до 08.12.2016;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Житомирській області встановити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавку за роботу в умовах режимних обмежень в розмірі 15 відсотків від посадового окладу за період часу з 17.11.2015 (з дня надання доступу до державної таємниці для роботи з інформацією, що має ступені секретності "цілком таємно" та "таємно") по 30.09.2020 (по день звільнення зі служби в поліції) окрім періоду часу з 22.06.2016 до 08.12.2016.

Житомирський окружний адміністративний суд рішенням від 06.02.2023 позов задовольнив частково. Визнав протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Житомирській області щодо невстановлення, ненарахування та не виплати ОСОБА_1 надбавки за роботу в умовах режимних обмежень в розмірі 15 відсотків від посадового окладу за період служби з 17.11.2015 до 22.02.2016 та з 08.12.2016 до 05.02.2018.

Зобов`язав Головне управління Національної поліції в Житомирській області встановити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавку за роботу в умовах режимних обмежень в розмірі 15 відсотків від посадового окладу за період служби з 17.11.2015 до 22.02.2016 та з 08.12.2016 до 05.02.2018. У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що для встановлення надбавки за роботу з документами, що мають ступені секретності "цілком таємно" та "таємно" не достатньо отримання відповідного доступу та накладення резолюцій на такі документи, а необхідною умовою є безпосередня робота та створення таких документів, які позивач не здійснював, у зв`язку з чим йому і не встановлювалася надбавка.

Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідно до ст. 304 КАС України.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Виходячи з приписів ст.ст. 311, 263 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 у період з 07.11.2015 до 30.09.2020 проходив службу у Головному управлінні національної поліції України в Житомирській області на посадах, включених до номенклатури посад працівників, перебування на яких потребує оформлення допуску та надання доступу до державної таємниці.

ОСОБА_1 надавався доступ до державної таємниці з режимом секретності "таємно" та "цілком таємно" наказами Головного управління національної поліції України в Житомирській області від 17.11.2015 №9 о/с дск , від 30.05.2019 №12д , від 06.09.2019 №21д.

Наказом Головного управління національної поліції України в Житомирській області від 30.09.2020 №271 о/с ОСОБА_1 звільнено з органів Національної поліції за п.2 ч.1 ст.77 Закону України "Про національну поліцію" (через хворобу).

Наказом Головного управління національної поліції України в Житомирській області від 02.10.2020 №34 о/с припинено ОСОБА_1 доступ до інформації, що має ступінь секретності "таємно", "цілком таємно".

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Так, спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Законом України від 21 січня 1994 року №3855-XII "Про державну таємницю" (далі - Закон України "Про державну таємницю"), Положенням про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 15 червня 1994 р. №414 (далі - Положення №414), Порядком та умовами виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.04.2016 № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29 квітня 2016 р. за № 669/28799 (далі - Порядок виплати грошового забезпечення поліцейським №260).

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України "Про державну таємницю" залежно від ступеня секретності інформації встановлюються такі форми допуску до державної таємниці: форма 1 - для роботи з секретною інформацією, що має ступені секретності "особливої важливості", "цілком таємно" та "таємно"; форма 2 - для роботи з секретною інформацією, що має ступені секретності "цілком таємно" та "таємно"; форма 3 - для роботи з секретною інформацією, що має ступінь секретності "таємно", а також такі терміни дії допусків: для форми 1 - 5 років; для форми 2 - 7 років; для форми 3 - 10 років.

Згідно з частиною другою статті 22 Закону України "Про державну таємницю" допуск до державної таємниці надається дієздатним громадянам України віком від 18 років, які потребують його за умовами своєї службової, виробничої, наукової чи науково-технічної діяльності або навчання, органами Служби безпеки України після проведення їх перевірки. Порядок надання допуску до державної таємниці визначається Кабінетом Міністрів України.

Частиною сьомою статті 22 Закону України "Про державну таємницю" визначено, що надання допуску передбачає: визначення необхідності роботи громадянина із секретною інформацією; перевірку громадянина у зв`язку з допуском до державної таємниці; взяття громадянином на себе письмового зобов`язання щодо збереження державної таємниці, яка буде йому довірена; одержання у письмовій формі згоди громадянина на передбачені законом обмеження прав у зв`язку з його допуском до державної таємниці; ознайомлення громадянина з мірою відповідальності за порушення законодавства про державну таємницю.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про державну таємницю" у разі коли за умовами своєї професійної діяльності громадянин постійно працює з відомостями, що становлять державну таємницю, йому повинна надаватися відповідна компенсація за роботу в умовах режимних обмежень, види, розміри та порядок надання якої встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Положення №414 визначає види, розміри і порядок надання компенсації працівникам органів законодавчої, виконавчої та судової влади, органів прокуратури, інших державних органів, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, які за умовами своєї професійної діяльності постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю (далі - особи, які працюють в умовах режимних обмежень) (пункт 1 Положення №414).

Відповідно до пункту 5 Положення №414 такими, що постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю, вважаються особи, які за своїми функціональними обов`язками або на час виконання робіт згідно з укладеними договорами займаються розробленням, виготовленням, обліком, зберіганням, використанням документів, виробів та інших матеріальних носіїв державної таємниці, приймають рішення з цих питань або здійснюють постійний контроль за станом захисту державної таємниці.

Аналіз наведених норм вказує на те, що надання доступу до державної таємниці не є підставою для встановлення відповідної надбавки, оскільки надбавка за роботу в умовах режимних обмежень встановлюється лише особам, які постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю.

Слід також зазначити, що приписами пункту 2 Положення №414, у редакції, що була чинною станом на час виникнення спірних правовідносин, особам, які працюють в умовах режимних обмежень (тобто постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю), установлюється надбавка до посадових окладів (тарифних ставок) залежно від ступеня секретності інформації: відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "особливої важливості", - 20 відсотків; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "цілком таємно", - 15 відсотків; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "таємно", - 10 відсотків.

Відповідно до абзаців першого-четвертого пункту 7 розділу II Порядку виплати грошового забезпечення поліцейським №260, у редакції, що була чинною з 27.05.2016 до 06.06.2017, поліцейським, які проходять службу в умовах режимних обмежень, установлюється надбавка до посадових окладів залежно від ступеня секретності інформації, а саме: відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «особливої важливості», - 20 відсотків; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «цілком таємно», - 15 відсотків; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «таємно», - 10 відсотків.

Згідно абзаців першого-четвертого пункту 7 розділу II Порядку виплати грошового забезпечення поліцейським №260, у редакції, що була чинною з 06.06.2017 до 21.08.2020 поліцейським, які проходять службу в умовах режимних обмежень та за своїми функціональними обов`язками постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю (займаються розробленням, виготовленням, обліком, зберіганням, використанням документів, виробів та інших матеріальних носіїв секретної інформації, приймають рішення з цих питань або здійснюють постійний контроль за станом охорони державної таємниці), установлюється надбавка до посадових окладів залежно від ступеня секретності інформації: відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "особливої важливості", - 20 відсотків; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "цілком таємно", - 15 відсотків; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "таємно", - 10 відсотків.

Відповідно до абзаців першого-четвертого пункту 7 розділу II Порядку виплати грошового забезпечення поліцейським №260, у редакції чинній з 21.08.2020 поліцейським, які проходять службу в умовах режимних обмежень, крім поліцейських, які займають посади в режимно-секретних органах, та за своїми функціональними обов`язками постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю (займаються розробленням, виготовленням, обліком, зберіганням, використанням документів, виробів та інших матеріальних носіїв секретної інформації, приймають рішення з цих питань або здійснюють постійний контроль за станом охорони державної таємниці, установлюється надбавка до посадових окладів залежно від ступеня секретності інформації: відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "особливої важливості", - 20 відсотків; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "цілком таємно", - 15 відсотків; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "таємно", - 10 відсотків.

Отже, можливо дійти висновку, що надбавка до посадових окладів (тарифних ставок) залежно від ступеня секретності інформації встановлюється лише особам, які мають відповідний допуск та постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю, тобто сам по собі допуск до державної таємниці не є підставою для встановлення надбавки.

Положеннями абзаців дев`ятим, десятим пункту 7 розділу II Порядку виплати грошового забезпечення поліцейським №260, у редакції, що була чинною з 27.05.2016 до 06.06.2017, було врегульовано, що установлення надбавки поліцейським за службу в умовах режимних обмежень здійснюється на підставі затверджених керівниками органів поліції номенклатур посад поліцейських, що підлягають оформленню на допуск до державної таємниці. Надбавка за службу в умовах режимних обмежень установлюється поліцейським за займаною посадою наказом по особовому складу на підставі мотивованих рапортів керівників структурних підрозділів відповідного органу поліції, погоджених з режимно-секретним підрозділом цього органу.

Відповідно до абзацу дев`ятого пункту 7 розділу II Порядку виплати грошового забезпечення поліцейським №260, у редакції, що була чинною з 06.06.2017 до 23.03.2018, установлення поліцейським надбавки за службу в умовах режимних обмежень здійснюється наказом керівника органу (міжрегіонального органу) поліції на підставі мотивованих рапортів керівників структурних або відокремлених підрозділів органу поліції, погоджених з режимно-секретним підрозділом цього органу, за умови їх призначення на посаду, яку включено до номенклатури посад відповідного органу поліції, перебування на яких потребує оформлення допуску та надання доступу до державної таємниці, надання йому доступу до державної таємниці та постійної роботи із секретною інформацією або її носіями.

Згідно абзацу дев`ятого пункту 7 розділу II Порядку виплати грошового забезпечення поліцейським №260, у редакції, що була чинною з 23.03.2018 до 21.08.2020, установлення поліцейським надбавки за службу в умовах режимних обмежень здійснюється наказом керівника органу (міжрегіонального органу) поліції на підставі мотивованих рапортів керівників структурних або відокремлених підрозділів органу поліції, погоджених з режимно-секретним підрозділом цього органу, за умови надання йому допуску та доступу до державної таємниці та постійної роботи з відомостями, що становлять державну таємницю.

Відповідно до абзацу тринадцятого пункту 7 розділу II Порядку виплати грошового забезпечення поліцейським №260, у редакції чинній з 21.08.2020, установлення поліцейським надбавки за службу в умовах режимних обмежень здійснюється наказом керівника органу (міжрегіонального органу) поліції на підставі мотивованих рапортів заступників керівника органу - керівникам структурних або відокремлених підрозділів органу поліції, керівників структурних або відокремлених підрозділів органу поліції - іншим поліцейським, погоджених з режимно-секретним органом, за умови надання допуску таким поліцейським та доступу до державної таємниці та постійної роботи з відомостями, що становлять державну таємницю.

Таким чином встановлено, що протягом 2016-2020 років пункт 7 розділу II Порядку виплати грошового забезпечення поліцейським №260 неодноразово зазнавав змін, однак в усіх редакціях підставою призначення надбавки за службу в умовах режимних обмежень є наявність мотивованих рапортів керівників структурних або відокремлених підрозділів органу поліції, а умовою виникнення права на встановлення особі з відповідним допуском надбавки є постійна робота з відомостями, що становлять державну таємницю.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 встановлювалася надбавка в розмірі 15% до посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень наказом Головного управління національної поліції України в Житомирській області від 22.02.2016 №13 о/с (а.с. 21), яка виплачувалася у період з 22.02.2016 до 08.12.2016 (а.с. 17, 31, 67-70).

Згідно матеріалів справи Головне управління національної поліції України в Житомирській області на основі журналів обліку вхідних та підготовлених документів управління карного розшуку Головного управління національної поліції України в Житомирській області надало ОСОБА_1 інформацію про те, що у період з 07.11.2015 до 05.02.2018, перебуваючи на посадах заступника начальника управління кримінальної поліції та заступника начальника управління - начальника відділу розкриття злочинів проти особи, ОСОБА_1 опрацьовано 463 документа з грифом секретності "таємно" та 24 документа з грифом секретності "цілком таємно" (а.с. 17), у період з 05.02.2018 по 30.09.2020, перебуваючи на посаді заступника начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів - опрацьовано 3 документа з грифом секретності "таємно" (а.с. 17).

Водночас, ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 23.01.2023 було витребувано у Головного управління національної поліції України в Житомирській області інформацію та докази про кількість опрацьованих ОСОБА_1 документів із грифом секретності "таємно" та "цілком таємно" у період з 07.11.2015 до 30.09.2020 помісячно; інформацію та докази про встановлення та виплату ОСОБА_1 у період з 07.11.2015 до 30.09.2020 надбавки за роботу в умовах режимних обмежень з документами, що містять державну таємницю.

На виконання ухвали суду Головним управлінням національної поліції України в Житомирській області надано інформацію про те, що у з період з 07.11.2015 до 05.02.2018, ОСОБА_1 опрацьовано 463 документа з грифом секретності "таємно" та 24 документа з грифом секретності "цілком таємно", однак на підставі пункту 747 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 №939, у зв`зку із введенням в Україні воєнного стану, облікові форми були знищені 24.02.2022 (акт знищення від 24.02.2022 №972/14-2022), тому підтверджуючі матеріали (підготовлених) та опрацьованих ОСОБА_1 документів із грифами секретності "цілком таємно" у період з 07.11.2015 до 05.02.2018 помісячно, не представляється можливим. У період з 05.02.2018 до 30.09.2020, відповідно до журналів обліку вхідних та підготовлених документів ОСОБА_1 в серпні 2020 року опрацьовано 3 документа з грифом секретності "таємно" (а.с. 64, 65).

Також, з наведених Головним управлінням національної поліції України в Житомирській області даних суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 у період з 07.11.2015 до 05.02.2018 постійно працював із документами, що становили державну таємницю, зокрема із документами з грифом секретності "таємно" та "цілком таємно", опрацював 463 документа з грифом секретності "таємно" та 24 документа з грифом секретності "цілком таємно", інших даних, які доводили б зворотнє відповідачем до суду не надано. Водночас у період з 05.02.2018 по 30.09.2020 ОСОБА_1 не працював постійно та систематично із документами з грифом секретності "таємно" та взагалі не працював із документами із грифом секретності "цілком таємно", опрацьовані позивачем у зазначений період 3 документи у серпні 2020 року не є системною та постійною роботою із документами, що містять державну таємницю.

Разом з тим встановлено, що ОСОБА_1 у період з 07.11.2015 до 05.02.2018 постійно працював із документами, що становили державну таємницю, зокрема із документами з грифом секретності "таємно" та "цілком таємно", йому мала бути встановлена відповідна надбавка.

При цьому, Головним управлінням національної поліції України в Житомирській області не доведено, що ОСОБА_1 у період з 07.11.2015 до 05.02.2018 не працював постійно із документами, що становили державну таємницю. На ухвалу суду про витребування доказів від 23.01.2023 Головне управління національної поліції України в Житомирській області надало інформацію про те, що не має можливості надати інформацію щодо кількості помісячно опрацьованих ОСОБА_1 документів, що становили державну таємницю, у зв`язку зі знищенням облікових форм. Водночас, Головне управління національної поліції України в Житомирській області повідомило суд про те, що ОСОБА_1 згідно журналів обліку, у період з 05.02.2018 до 30.09.2020 опрацьовано у серпні 2020 року 3 документи, що становили державну таємницю, та відповідно доведено, що у наведений період ОСОБА_1 не працював постійно із документами, що становили державну таємницю, у зв`язку з чим були відсутні підстави для встановлення відповідної надбавки .

Також, згідно матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 була встановлена та виплачувалася надбавка за роботу з документами, що становили державну таємницю у період з 22.02.2016 до 08.12.2016, а не з 22.06.2016 до 08.12.2016, як стверджує позивач.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що Головним управлінням національної поліції України в Житомирській області не доведено правомірність бездіяльності щодо невстановлення та невиплати ОСОБА_1 надбавки за роботу з документами, що становили державну таємницю у періоди з 17.11.2015 до 22.02.2016 та з 08.12.2016 до 05.02.2018, та доведено правомірність бездіяльності щодо невстановлення та невиплати ОСОБА_1 надбавки за роботу з документами, що становили державну таємницю у період з 05.02.2018 до 30.09.2020, у зв`язку з чим позов задоволено частково.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, колегія суддів вважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Драчук Т. О. Полотнянко Ю.П.