Справа № 300/1034/23
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2023-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" червня 2023 р. справа № 300/1034/23
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі судді Микитюка Р.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вудгофф" до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Вудгофф" (надалі також - позивач, ТзОВ "Вудгофф"), 13.03.2023 звернулося до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (надалі також відповідач, ГУ ДПС в Івано-Франківській області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 27.04.2021 року: за №002523/0705, за №002524/0705 та за №002525/0705.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.03.2023 дану позовну заяву залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України та надано десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви (а.с.115-118).
03.04.2023 позивачем зазначені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху недоліки усунуті, відтак ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду 10.04.2023 відкрито провадження у даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.130-131).
Відповідач скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 21.04.2023. У даному відзиві на позовну заяву представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог та просив у задоволенні позову відмовити. Зокрема зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийнято за результатами документальної планової виїзної перевірки позивача за період діяльності з 01.01.2017 по 31.12.2020, під час якої встановлений факт порушення позивачем податкового законодавства (а.с.135-144).
Також на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про залишення позовної заяви ТзОВ "Вудгофф" без розгляду (а.с.158-163).
Ухвалою суду від 01.05.2023 у задоволенні клопотання Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про залишення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Вудгофф" без розгляду - відмовлено (а.с.168-173).
29.05.2023 представник позивача подав суду відповідь на відзив, в якій посилається на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.12.2021 у справі №300/2963/21, яке набрало законної сили за наслідками апеляційного перегляду 12.04.2022, яким позов ТзОВ "Вудгофф" до відповідача задоволено, визнано протиправними дії Головного управління ДПС в Івано-Франківській області щодо проведення документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Вудгофф", результати якої оформлені актом № 1509/09-19-07-05/36894669 від 25.03.2021 року, а також визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 27.04.2021 року: за №002520/0705, за №002521/0705 та за №002522/0705. Вважає, що в цій ситуації відповідач не міг посилатись на норми законодавства, якими встановлені певні карантинні обмеження, як на підставу не допускати позивача до розгляду його заперечень на акт перевірки. Просив позов задовольнити (а.с.176-180).
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, дослідивши докази і письмові пояснення, викладених у заявах по суті справи, встановив такі обставини.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Вудгофф" згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 15.09.2010 зареєстроване в якості юридичної особи. Основними видами діяльності є: 46.21 оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; 10.91 виробництво готових кормів для тварин, що утримуються на фермах. Товариство перебуває на обліку як платник податків у Головному управлінні ДПС в Івано-Франківській області (а.с. 11-21).
На підставі наказу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 12.02.2021 року № 219-П та направлень від 24.02.2021 року за № 353, № 354 та за № 355 працівниками Головного управління ДПС в Івано-Франківській області в період з 25.02.2021 року по 18.03.2021 року проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ "Вудгофф" (а.с.22).
За результатами перевірки складено акт документальної планової виїзної перевірки податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи від 25.03.2021 року за № 1509/09-19-07-05/36894669, відповідно до змісту якого констатовано порушення позивачем, зокрема:
14.04.2021 року ТОВ "Вудгофф" подало до ГУ ДПС в Івано-Франківській області заперечення на акт перевірки від 25.03.2021 року за № 1509/09-19-07-05/36894669 (а.с.81-87).
За результатами розгляду поданого заперечення, відповідачем надано відповідь № 4399/6/09-19-07-01-19 від 23.04.2021 року, в якій зазначено, що висновок акта від 25.03.2021 року за № 1509/09-19-07-05/36894669 залишено без змін (а.с.88-95).
На підставі акту документальної планової виїзної перевірки податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи від 25.03.2021 року за № 1509/09-19-07-05/36894669, відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 27.04.2021 року:
- № 002524/0705, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченої юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості на суму 1020 грн, у тому числі за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 1020 грн (а.с.106);
Не погоджуючись з оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Згідно вимог частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.12.2021 у справі №300/2963/21, яке залишено в силі постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.04.2022 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Вудгофф" до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій щодо проведення документальної планової виїзної перевірки та скасування податкових повідомлень-рішень від 27.04.2021 - задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління ДПС в Івано-Франківській області щодо проведення документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Вудгофф", результати якої оформлені актом № 1509/09-19-07-05/36894669 від 25.03.2021. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 27.04.2021 року: за №002520/0705, за №002521/0705 та за №002522/0705 (а.с.182-190).
У відповідності до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.12.2021 у справі №300/2963/21, зокрема встановлено, що пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України (із наступними змінами та в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), крім: документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків; документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.7 та 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу; фактичних перевірок в частині порушення вимог законодавства в частині: обліку, ліцензування, виробництва, зберігання, транспортування та обігу пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального та спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами -лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, з підстав, визначених підпунктами 80.2.2,80.2.3та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 цього Кодексу.

Інформація про перенесення документальних планових перевірок, які відповідно до плану-графіку проведення планових документальних перевірок мали розпочатися у період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), та на день набрання чинності Законом України Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) не були розпочаті, включається до оновленого плану-графіку, який оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, протягом 10 календарних днів з дня завершення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).

Документальна планова виїзна перевірка позивача, результати якої оформлені актом № 1509/09-19-07-05/36894669 від 25.03.2021, проведена відповідачем в період дії мораторію, введеного постановою КМУ від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2". Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 № 1236 Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 продовжено дію карантину з 19 грудня 2020 року до 28 лютого 2021 року. Постановою Кабінету Міністрів України від 17.02.2021 № 104 Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України продовжено дію карантину до 30.04.2021 року (період, в який було проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ "Вудгофф".

Кабінетом Міністрів України не приймалось рішення про завершення дії карантину з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).

Таким чином, на період проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ "Вудгофф" на території України був встановлений карантин з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), а, відповідно, діяв мораторій на проведення документальних планових перевірок платників податків.

В подальшому, пунктом 4 розділу II Закону України від 17.09.2020 № 909-ІХ Про внесення змін до Закону України Про державний бюджет України на 2020 рік (далі Закон № 909-ІХ ) на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, надано право Кабінету Міністрів України скорочувати строк дії обмежень, заборон, пільг та гарантій, встановлених відповідними законами України, прийнятими з метою запобігання виникненню і поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, крім випадків, коли зазначене може призвести до обмеження конституційних прав чи свобод особи.

При цьому, Законом № 909-ІХ строк дії мораторію на проведення документальних планових перевірок платників податків, встановлений пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України, не змінювався.

Законом № 909-ІХ зміни до пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України не вносилися.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що за наявності чинної норми пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України, проведення відповідачем документальної планової виїзної перевірки ТзОВ "Вудгофф" у період дії карантину суперечить вимогам податкового законодавства, внаслідок чого, дії відповідача щодо проведення документальної планової виїзної перевірки позивача результати якої оформлені актом № 1509/09-19-07-05/36894669 від 25.03.2021, є протиправними.

Також суд зазначив, що наведений підхід було викладено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 21 лютого 2020 року № 826/17123/18, в якій було сформульований такий правий висновок: оскаржуючи наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства про проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

У ще одній палатній справі (постанова від 22 вересня 2020 року у справі №520/8836/18) окрім наведених, Суд обґрунтував відсутність підстав до запропонованого колегією відступу від раніше висловленої правової позиції такими висновками: перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення документальної позапланової перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом та встановлені судами обставини щодо протиправності призначення та проведення відповідачем перевірки, за наслідками якої і було прийнято оскаржуване податкове повідомлення - рішення, є достатніми для висновку про протиправність податкового повідомлення - рішення, а тому відсутня необхідність перевірки порушення позивачем пункту 181.1 статті 181 Податкового кодексу України, як підстави для донарахування суми грошового зобов`язання.

Суд також звертає увагу, що прийняття контролюючим органом оскаржуваних податкових повідомлень-рішень відбулось без урахування права платника податків на участь у процесі прийняття рішення.

Так, згідно пункту 86.7 статті 86 ПК України, закріплено право платника податків або його законного представника бути присутнім під час розгляду заперечень до акту перевірки. Реалізація такого права пов`язується із зазначенням платником податків у своїх запереченнях про бажання взяти участь у їх розгляді.

Однак, відповідачем не забезпечено можливості участі представника позивача при розгляді його заперечення на акт перевірки та надання додаткових пояснень і документів для спростування висновків акту перевірки.

Суд зазначає, що ні Закон України 2япро захист населення від інфекційних хвороб", ні Закон України Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникнення і поширення коронавірусної хвороби (COVID-19)", ні постанова КМУ від 11.03.2020 (із змінами та доповненнями) не обмежували та не могли обмежити право позивача, визначене п.п. 17.1.6 п.17.1 ст. 17, п.86.7 ст. 86 ПК України.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 01.04.2021 у справі №810/1420/16.

Таким чином, суд дійшов висновку про необґрунтованість та безпідставність висновків відповідача в акті перевірки від 25.03.2021 та, як наслідок, протиправності оскаржених податкових повідомлень-рішень від 27.04.2021 №№002523/0705, 002524/0705, №002525/0705.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України Про судоустрій і статус суддів встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до пункту 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994, серія A, №303-A, пункт 29).

Крім того, згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім того, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зазначає, що відповідачем не доказано правомірності оскаржених податкових повідомлень-рішень, при цьому, судом на підставі належних та допустимих доказів встановлена їх протиправність, а тому суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Частина 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Івано-Франківській області на користь ТзОВ "Вудгофф" сплачений судовий збір у розмірі 2684,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №4 від 24.03.2023 (а.с. 128).

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Вудгофф" (, вул. Л. Українки, 36, с. Студінка, Калуський район, Івано-Франківська область, 77334) до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №002523/0705, №002524/0705, №002525/0705 від 27.04.2021 - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області №002523/0705, №002524/0705, №002525/0705 від 27.04.2021.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (, вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вудгофф" (, вул. Л. Українки, 36, с. Студінка, Калуський район, Івано-Франківська область, 77334) сплачений судовий збір в розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні) 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ Микитюк Р.В.