Справа № 502/1876/21
Суддя: Балан М. В.
Дата ухвалення: 2023-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 502/1876/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2023 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого - судді Балан М. В.,

за участю:

секретаря судового засідання Урсул Г.К.

розглянувши справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1

до

командира корабля МОСЗ «Аметист» Регіонального управління Морської охорони адміністрації ДПСУ Ізмаїльського загону Морської охорони капітана третього рангу Ніколенко Вадима Юрійовича

про

скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з адміністративним позовом до командира корабля МОСЗ «Аметист» Регіонального управління Морської охорони адміністрації ДПСУ Ізмаїльського загону Морської охорони капітана третього рангу Ніколенко Вадима Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії РУМО № 280177 від 04.11.2021 року.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що постановою № РУМО 280177 від 04.11.2021 року Командира корабля морської охорони спеціального забезпечення «Аметист» Регіонального управління Морської охорони Адміністрації ДПСУ Ізмаїльського загону Морської охорони капітаном третього рангу Ніколенко В.Ю., позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 119 грн. за ст. 202 КУпАП за те, що 03.11.2021 року о 20:30 год. на 21 км. річки Дунай він перебував у контрольованому прикордонному районі без документів, що посвідчують особу, чим порушив вимоги п.п. 12, 33 Положення про прикордонний режим затверджений постановою КМУ № 1147 від 27.07.1998 року.

Вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною з наступних підстав.

03.11.2021 року о 20:30 год. на 21 км. річки Дунай позивач спільно з провідним державним інспектором відділу рибоохоронного патруля № 2 Державного агентства меліорації та рибного господарства ОСОБА_2 здійснював рибоохоронний рейд, на плавзасобі РП-01 реєстраційний номер SRU-014031 та були зупинені командою корабля морської охорони «Аметист». На вимогу членів оглядової групи Морської охорони було надане службове посвідчення, яке засвідчувало його особу, а інші документи, які посвідчують особу не вимагали. Після огляду човна, членами групи морської охорони, човен, на якому позивач здійснював свій рибоохоронний рейд, було затримано та конвойовано на базу стоянки корабля Морської охорони в затоні Базарчук м. Вилкове.

В порушення вимог ст. 261 КУпАП позивача незаконно затримали, але протокол про адміністративне затримання не складався, в якому зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я та по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу затриманого; час і мотиви затримання.

Про місце перебування особи, затриманої за вчинення адміністративного правопорушення, негайно повідомляються її родичі, а на її прохання також власник відповідного підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган, що також посадовими особа морської охорони ДПСУ зроблено не було.

Ст. 263 КУпАП визначено адміністративне затримання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, може тривати не більш як три години.

Незаконне затримання позивача тривало більше трьох годин, а саме з 20:30 год. 03.11.2021 року до 02:30 год. 04.11.2021 року.

В порушення вимог ст. 268 КУпАП позивачу, як особі яка притягається до адміністративної відповідальності не надали права: знайомитися з матеріалами справи, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Під час складання відносно позивача протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 202 КУпАП йому не дали скористатися його правом викласти свої пояснення в протоколі, так як документи, які засвідчували його особу, а саме посвідчення громадського інспектора було при ньому, що зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, як документ що посвідчує особу.

Під час перевірки їхнього човна членами оглядової групи морської охорони будь які свідки були відсутні, але в протоколі про адміністративне правопорушення свідки правопорушення зазначені з порушенням вимог п. 4 розділу 3 Інструкції з оформлення посадовими особами Державної прикордонної служби України матеріалів справ про адміністративні правопорушення затверджених наказом МВС України від 18.09.2013 № 898, в протоколі не вказано місце проживання свідків правопорушення.

В порушення вимог ст. 285 КУпАП командиром корабля морської охорони Морської охорони спеціального забезпечення «Аметист» Регіонального управління Адміністрації ДПСУ Ізмаїльського загону Морської охорони капітаном третього рангу Ніколенко В.Ю., було винесено відносно позивача постанову № РУМО 280177 від 04.11.2021 року.

Отже, позивач не погоджується із зазначеним рішенням командира корабля морської охорони спеціального забезпечення «Аметист» Регіонального управління Морської охорони Адміністрації ДПСУ Ізмаїльського загону Морської охорони капітана третього рангу Ніколенко В.Ю., бо вважає себе невинним, постанову №РУМО 280177 від 04.11.2021 року необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповними з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків особи яка її винесла фактичним обставинам справи, порушення норм процесуального права.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач капітан третього рангу ОСОБА_3 , будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав, заяв або клопотань на адресу суду від нього не надійшло.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасників справи, повідомлених відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у суді першої інстанції, який проведено без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що узгоджується з положеннями ч. 4 ст. 229 КАС України.

Суд, дослідивши доводи учасників справи та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до протоколу серії РУМО № 280177 від 03.11.2021 року складеного офіцером інструктором (водолаз) другої групи спеціальних дій відділу спеціальних дій штаб сержантом ОСОБА_4 встановлено, що на 21 км р. Дунай у контрольованому прикордонному районі в координатах 45 градусів 24 308 північної широти 029 градусів 33 816 східної довготи о 20 годині 30 хвилин, 03 листопада 2021 року під час несення служби з охорони державного кордону України катером морської охорони BG-17 було виявлено маломірне судно типу «самохідне моторне» РП-01, під час огляду на борту був виявлений громадянин України ОСОБА_1 , який знаходився у контрольованому прикордонному районі без документів, що посвідчують особу. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 12, 33 Положення про прикордонний режим, затверджений постановою КМУ № 1147 від 27.07.1998 року, відповідальність за що передбачена ст. 202 КУпАП. В даному протоколі в графі «документ, що посвідчує особу» зазначено: «службове посвідчення, рибоохоронний патруль ЧН5098, виданий 14.01.2021 року Чорноморським басейновим управлінням державного агентства рибного господарства». На звороті протоколу в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності», вказано: « ОСОБА_1 не згоден з адмінправопорушенням, згідно наказу № 516, здійснював рибоохоронний рейдз громадським інспектором Кірковим Ю.А., який на прохання працівників морської охорони пред`явив посвідчення громадського інспектора. Тех. Огляд закінчено 10.07.2021 року та проводився протягом півроку, про що свідчить свідоцтво № 075903, про придатність до малого судна, строк дії 10.07.2022 року, /а.с.6/.

Згідно постанови № РУМО 280177 від 04.11.2021 року винесеної командиром корабля Морської охорони спеціального забезпечення «Аметист» 3 рангу BG-58 ОСОБА_3 встановлено, що ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 202 КУпАП на накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 119 гривень, /а.с.5/.

Відповідно до п. 2 ст. 2 Положення про прикордонний режим постанови КМУ №1147 від 27.07.98 року контрольований прикордонний район - це ділянка місцевості, яка визначена, як правило, у межах території району, міста, селища та села, прилеглої до державного кордону або до узбережжя моря, що охороняється органами Державної прикордонної служби, а також у межах територіального моря, внутрішніх вод, частини вод прикордонних річок, озер та інших водойм і розташованих у цих водах островів.

Відповідно до п. 7 та п. 10 Постанови КМУ Про прикордонний режим від 27.07.98 № 1147, громадяни України в`їжджають у прикордонному смугу та контрольований прикордонний район, перебувають, проживають або пересуваються в їх межах на підставі документів, що посвідчують їх особу. Особи, зазначені у пунктах 7 та 8 цього Положення, на вимогу уповноважених осіб Державної прикордонної служби та органів Національної поліції, а також членів громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону зобов`язані пред`являти відповідні документи, передбачені цими пунктами.

Відповідно до п. 12 Постанови КМУ Про прикордонний режим від 27.07.98 № 1147 капітанам (судноводіям, стерновим-мотористам) морських і річкових суден, суден флоту рибної промисловості, що не підлягають нагляду класифікаційного товариства, власникам маломірних суден, інших плавзасобів, командирам повітряних суден, начальникам

поїздів і провідникам вагонів, старшим стюардам і стюардам, водіям транспортних засобів забороняється підвозити у контрольований прикордонний район та прикордонну смугу і вивозити з них осіб, які не мають відповідних документів.

Згідно п. 33 Постанови КМУ Про прикордонний режим від 27.07.98 № 1147 випуск маломірних суден, інших плавзасобів у територіальне море, внутрішні води України здійснюється адміністраціями об`єктів базування після належного оформлення згідно з інструкціями про порядок обліку та випуску маломірних суден, інших плавзасобів у територіальне море та внутрішні води України, які затверджуються Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними та Севастопольською міською державними адміністраціями за погодженням з органами охорони державного кордону, в зоні відповідальності яких вони розташовані.

Випуск суден флоту рибної промисловості, що не підлягають нагляду класифікаційного товариства, здійснюється адміністрацією місця базування відповідно до порядку, затвердженого Мінагрополітики за погодженням з Адміністрацією

Держприкордонслужби.

Експлуатація об`єктів базування всіх форм власності та випуск з них маломірних суден та інших плавзасобів без наявності адміністрацій об`єктів базування забороняється.

Маломірні судна, інші плавзасоби можуть виходити (крім засобів розваг на воді, які виходять на відстань до 2 морських миль) у територіальне море та внутрішні води України згідно з інструкціями про порядок обліку та випуску маломірних суден, інших плавзасобів у територіальне море та внутрішні води України за умови завчасного, не пізніше ніж за одну годину до виходу, інформування адміністраціями об`єктів базування, які ними обліковуються, відповідних підрозділів Державної прикордонної служби, у зоні відповідальності яких вони перебувають.

Вихід та плавання суден флоту рибної промисловості, що не підлягають нагляду класифікаційного товариства, після настання темної пори доби, маломірних суден та інших плавзасобів після закінчення навігаційного періоду і настання темної пори доби (за винятком суден, які мають у документах, що підтверджують придатність судна до плавання, відмітку про придатність судна до експлуатації в темну пору доби, та обладнання, яке для нічного плавання визначене Правилами судноплавства на внутрішніх водних шляхах України ( z0872-04 ) та Міжнародними правилами попередження зіткнень суден на морі 1972 року), а також за межі 2 морських миль без відповідних радіоелектронних засобів зв`язку та дозволу на користування ними забороняється. Абзац п`ятий пункту 33 в редакції Постанови КМ N 416 ( 416-2017-п ) від 14.06.2017; із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ N 890 ( 890-2021-п ) від 04.08.2021 \

Забороняється виходити за межі 2 морських миль: маломірним суднам та іншим плавзасобам, в яких ефективна площа розсіювання судна недостатня для його виявлення за допомогою радіолокаційних станцій (радарів) у діапазонах 9 і 3 ГГц (довжина хвилі 3 і 10 сантиметрів), без радіолокаційних відбивачів; суднам флоту рибної промисловості, що не підлягають нагляду класифікаційного товариства, без технічних засобів дистанційного контролю. Абзац шостий пункту 33 в редакції Постанови КМ № 416 ( 416-2017-п ) від

14.06.2017 \

Про повернення з плавання маломірних суден, інших плавзасобів або суден флоту рибної промисловості, що не підлягають нагляду класифікаційного товариства, адміністрація об`єктів базування, місць базування суден флоту рибної промисловості повинна поінформувати не пізніше ніж протягом 30 хвилин із часу повернення підрозділ Державної прикордонної служби, у зоні відповідальності якого вони розташовані. Пункт 33 доповнено новим абзацом згідноз Постановою КМ N 890 ( 890-2021-п ) від 04.08.2021 \

У разі неповернення в установлений час до об`єкта базування маломірних суден,інших плавзасобів, а до місця базування - суден флоту рибної промисловості, що не підлягають нагляду класифікаційного товариства, та відсутності інформації про їх стан і місцеперебування адміністрація об`єктів базування, місць базування суден флоту рибної промисловості зобов`язана негайно поінформувати підрозділ Державної прикордонної служби, у зоні відповідальності якого вони розташовані. Пункт 33 доповнено новим абзацом згідно з Постановою КМ № 890 ( 890-2021-п ) від 04.08.2021 \

Капітани (судноводії, стернові-мотористи) маломірних суден, інших плавзасобів, суден флоту рибної промисловості, що не підлягають нагляду класифікаційного товариства, випуск яких було здійснено з об`єктів базування або з місць базування суден флоту рибної промисловості за межами контрольованих прикордонних районів, під час виходу в територіальне море, внутрішні води України, які розташовані у контрольованих прикордонних районах, зобов`язані не пізніше ніж за 30 хвилин поінформувати підрозділ Державної прикордонної служби, у зоні відповідальності якого буде здійснено такий вихід. Абзац пункту 33 із змінами, внесеними згідно з Постановами КМ № 416 ( 416-2017-п ) від 14.06.2017, N 890( 890-2021-п ) від 04.08.2021 \

Відповідно до п. 1 ст. 2 Положення про прикордонний режим постанови КМУ №1147 від 27.07.98 року документ, що посвідчує особу: для громадян України - паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичний паспорт,службовий паспорт, посвідчення особи моряка, службове посвідчення, посвідчення водія чи інший виданий державним органом документ, який має такі обов`язкові реквізити, як прізвище, ім`я, по батькові, фотокартку, підпис відповідальної посадової особи, відбиток печатки або штампу установи, яка видала документ, дату видачі

Статтею 202 КУпАП передбачена відповідальність за порушення прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску через державний кордон України або режимних правил у контрольних пунктах в`їзду-виїзду.

Згідно ст. 222-1 КУпАП до компетенції уповноважених посадових осіб Органів Державної прикордонної служби України віднесено розгляд адміністративних порушень, передбачених статті 202 КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено в суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Згідно ст. 19 ч. 1 п. 1 цього Кодексу юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Як роз`яснює п. 3 постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України N 2 від 06 березня 2008 року постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, яким серед іншого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (частини 1,2 ст. 7 КУпАП).

Згідно ст. ст. 245, 252 КУпАП України завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення і обов`язком органу, який її розглядає, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом. Оцінка доказів, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні, інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, також має ґрунтуватися на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, на підставі закону.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Положеннями ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Аналогічна правова позиція викладена Верховим Судом у постанові від 14.03.2018 р. у справі № 760/2846/17.

Відповідно до ст. 77 ч. 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Ч. 2 цієї ж статті передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, оцінивши наведені позивачем доводи на підтвердження заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування постанови про адміністративне правопорушення, оскільки доказів, які мали б підтвердити факт порушення позивачем п. 12 та п. 33 Постанови КМУ Про прикордонний режим від 27.07.98 № 1147 та відповідно вчинення адмінінстративного правопорушення, передбаченого ст. 202 КУпАП, відповідачем в межах розгляду даної справи надано не було, а судом таких обставин не встановлено.

Відтак, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 про скасування постанови є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 19, 62 Конституції України, ст. ст. ст. ст. 19, 77, 90, 242, 243, 246, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов - задовольнити.

Постанову серії РУМО №280177 від 04.11.2021 року, винесену командиром корабля МОСЗ «Аметист» Регіонального управління Морської охорони адміністрації ДПСУ Ізмаїльського загону Морської охорони капітаном третього рангу Ніколенко Вадимом Юрійовичем про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 202 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 119,00 гривень - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.202 КУпАП - закрити.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан