Справа № 127/14042/23
Суддя: Ковбаса Ю. П.
Дата ухвалення: 2023-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/108/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2023 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Ковбаса Ю.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП відділення поліції № 1 Могилів-Подільського РВП сержанта поліції Дністрянського Івана Васильовича та Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови серії БАД № 282506 від 06.05.2023, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до поліцейського СРПП відділення поліції № 1 Могилів-Подільського РВП сержанта поліції Дністрянського І.В. та ДПП НП України, про скасування постанови серії БАД № 282506 від 06.05.2023, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позивач мотивував адміністративний позов наступним.

06 травня 2023 року, поліцейським СРПП відділення поліції №1 Могилів-Подільського РВП сержантом поліції Дністрянським І.В., було винесено постанову про адміністративне правопорушення серії БАД № 282506, про те, що 06.05.2023 о 12:15год. в м. Ямпіль по вул. Свободи, біля буд. № 91, водій ОСОБА_1 керував автомобілем NISSAN JUKE, д.н.з. НОМЕР_1 , перед зупинкою не подав сигналу світловим показником повороту відповідного напрямку руху, чим порушив вимоги п. 9.2.А ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 122 КУпАП та піддано штрафу в розмірі 510,00грн.

На думку позивача постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на те, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки він правопорушення у якому його визнав винним інспектор поліції не здійснював та ПДР України не порушував.

Також позивач в поданому до суду позові вказував, що 06.05.2023 він рухався на автомобілі по вул. Свободи в м. Ямпіль. Праворуч та ліворуч були припарковані автомобілі, дорожнє покриття було без розмітки. Тому його автомобіль рухався десь ближче до середини дороги, з врахуванням невеликої ширини проїзної частини дороги, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними. Швидкість автомобіля становила близько 25 км/год.

Проїжджаючи повз автомобіль, який був припаркований зліва по руху, ОСОБА_1 раптово побачив в лівому дзеркалі заднього виду, що на швидкості мотоцикліст намагається його обігнати, протискаючись між припаркованим та його автомобілями.

За мить мотоцикліст промайнув повз передні ліві двері його автомобіля і виступаючими деталями мотоцикла зачепив переднє ліве крило автомобіля над переднім лівим колесом, в результаті втратив керування, мотоцикл рухнув на землю і разом із водієм мотоцикла та пасажиром по інерції сковзав по асфальту наперед автомобіля. ОСОБА_1 терміново зупинився, інстинктивно кермо спрямував вправо. Від зіткнення на передньому лівому крилі - залишилася вм`ятина.

Згідно п. 9.2.А ГІДР України, - водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: а/ перед початком руху і зупинкою.

Проте він не починав рух і не зупинявся. ОСОБА_1 рухався по вулиці і не зупинявся та не змінював напрямок руху, а, отже, у нього не було необхідності подавати сигнал «світловим показником повороту відповідного напрямку руху». Дані обставини підтверджуються фотографіями місця події, які позивач додав до позовної заяви.

Крім того, інспектором грубо порушено вимоги законодавства при складанні постанови та безпідставно не враховано його пояснення щодо невинуватості у вчиненні правопорушення. Крім того, позивач стверджує, що інспектор поліції Дністрянський І.В. при винесені постанови не керувався жодними доказами, які б підтверджували його вину у скоєнні правопорушення, а також, не було роз`яснено його права та не забезпечено їх реалізацію, в тому числі право на правову допомогу адвоката, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання тощо.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, однак про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином в порядку, визначеному ч. 2 ст. 268 КАС України.

Поліцейський СРПП відділення поліції №1 Могилів-Подільського РВП сержант поліції Дністрянський І.В. в судове засідання не з`явився, в той час як він був неодноразово належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи та не повідомив суд про поважність причини своєї неявки, відзив проти позову не надіслав.

Представник ДПП НП України, в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи про причини неявки суд не повідомив, відзив проти позову не надіслав.

Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій. Відповідно до ч. 2 ст. 268 КАС України учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Повно та всебічно з`ясувавши обставини в адміністративній справі, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами, відповідно та при дотриманні норм матеріального і процесуального права, суд приходить до наступного висновку.

Як зазначається в оскаржуваній постанові в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 282506, 06.05.2023, в м. Ямпіль по вул. Свободи, біля буд. № 91, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «NISSAN JUKE», р/н НОМЕР_1 , перед зупинкою не подав сигналу світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, чим порушив вимогу п. 9.2.а ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень.

Частиною другою ст. 122 КУпАП передбачено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 9.2(а) ПДР України, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: а) перед початком руху і зупинкою.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За умовами ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Судом встановлено, що жодних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, відповідач суду не надав, в судове засідання не з`явився та не подав у визначений судом строк відзив на позовну заяву.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Враховуючи принцип змагальності адміністративного процесу та встановлений КАС України обов`язок відповідача щодо доказування правомірності свого рішення, суд вирішує спір на основі викладених в позові аргументів та з`ясованих в судовому засіданні обставин.

Неподання відповідачем відзиву на позов суд кваліфікує як визнання позову.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку, що у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до переконання, що адміністративний позов є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Згідно з положенням частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, підлягає стягненню з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 сплачений ним при зверненні до суду судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

А також, як вбачається із платіжного документа від 15.05.2023 (код документа 9305-6370-6402-8948) про сплату судового збору, під час звернення позивача ОСОБА_1 до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом про скасування постанови серії БАД № 282506 від 06 травня 2023 року про накладення адміністративного стягнення, останній сплатив судовий збір у розмірі 1073 гривні 60 копійок.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини третьої статті 4 Закону №3674-VІ за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, сплачується судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на час звернення позивача до суду складає 1073 гривні 60 копійок.

В той же час, частиною п`ятою статті 4 Закону № 3674 передбачено, що розмір судового збору, який підлягає стягненню у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на даний час складає 536 гривень 80 копійок.

При цьому, у вищевказаній постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №543/775/17 висловлено правовий висновок про те, що «… З огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб».

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 5 ст. 242 КАС).

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01 січня 2023 року складає 2684 гривні.

Враховуючи вищенаведене, за подання позовної заяви позивачу в даному випадку необхідно було сплатити судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок (2684 х 0,2).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Отже, приймаючи до уваги вищевикладене, вважаю, що позивачу ОСОБА_1 слід повернути судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок, як помилково сплаченого.

На підставі наведеного, керуючись ст. 33, 122, 293 КУпАП, ст. 90, 77, 227, 228, 241 246 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії БАД № 282506 від 06.05.2023 у справі проадміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Провадженні по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити, зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок,як помилково сплачений згідно платіжного документа від 15.05.2023 (код документа 9305-6370-6402-8948).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: поліцейський СРПП відділення поліції № 1 Могилів-Подільського РВП сержант поліції Дністрянський Іван Васильович, адреса місця роботи: вулиця Соборна, 120, місто Ямпіль, Вінницька область;

Відповідач: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, , адреса: вулиця Федора Ернста, 3, місто Київ, 03048.

Суддя