Справа № 160/7121/21
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2023-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
26 червня 2023 року м. Дніпросправа № 160/7121/21
Суддя-доповідач Третього апеляційного адміністративного суду Семененко Я.В. перевіривши на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу ОСОБА_1
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 липня 2021 року по справі №160/7121/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 липня 2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, в частині визначення дати, з якої має бути призначена пенсія, позивач подав апеляційну скаргу.

Ознайомившись з даною апеляційною скаргою, перевіривши матеріали справи, вважаю, що вказана апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

За змістом п.1 ч.2 ст.295 КАС України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Як свідчать матеріали справи, оскаржуване рішення суду ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні) 09.07.2021. Згідно наявної в матеріалах справи розписки копію повного тексту даного судового рішення позивачу вручено 25.10.2021. Разом з тим, апеляційна скарга позивачем подана поштою лише 19.04.2023, тобто з пропуском строків на апеляційне оскарження, що встановлені ст.295 КАС України.

В апеляційній скарзі позивачем порушено питання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Так, обґрунтовуючи поважність підстав пропуску строку на апеляційне оскарження, скаржник зазначає, що звертався до суду першої інстанції із заявою про роз`яснення оскаржуваного рішення від 09.07.2021, на наслідками розгляду якої судом постановлено ухвалу від 30.03.2023, саме зі змісту якої позивач дізнався, що пенсія йому має бути призначена з 26.02.2020 (а не з 28.11.2019, на чому наполягає позивач в апеляційній скарзі). Зважаючи на таке, оскільки копію зазначеної ухвали позивач отримав 11.04.2023, а з апеляційною скаргою звернувся 19.04.2023, то скаржник вважає, що має право на поновлення пропущеного строку.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши аргументи заяви позивача про поновлення

строку на апеляційне оскарження, вважаю за необхідне відмовити в її задоволенні з огляду на таке.

Частинами першою та другою статті 44 КАС України передбачено, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки. Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Наведеною процесуальною нормою чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку апеляційного оскарження, а також належного оформлення апеляційної скарги. Для цього особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Згідно з частиною першою статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому норми Кодексу адміністративного судочинства України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з врахуванням обставин у справі.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що її подання позивачем зумовлене незгодою останнього із датою (26.02.2020), з якої має бути призначена пенсія. При цьому, як стверджує позивач, обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, про вказану дату останній дізнався лише зі змісту ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.03.3023.

Так, як свідчать матеріали справи оскаржуване рішення по суті спору Дніпропетровським окружним адміністративним судом ухвалено 09.07.2021, копію якого позивач отримав 25.10.2021.

14.03.2023, тобто більше ніж через один рік та чотири місяці після отримання копії, позивач звернувся до суду із заявою про роз`яснення зазначеного судового рішення в частині дати, з якої має бути призначена пенсія (з 28.11.2019 або 26.02.2020).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.03.2023, копію якої позивач отримав 11.04.2023, у задоволенні заяви позивача про роз`яснення судового рішення відмовлено з тієї підстави, що питання щодо дати призначення пенсії позивачу було вирішене судом у межах справи №160/7121/21.Так, як зазначив суд в цій ухвалі, по тексту мотивувальної частини рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.07.2021 року по справі №160/7121/21 вказано: «оскільки датою першого звернення до відповідача з заявою про призначення, нарахування та виплату пенсії на пільгових умовах пенсії є 26.02.2020 року, суд задовольняє позовні вимоги в частині здійснення призначення, нарахування та виплати пенсії лише з 26.02.2020 року, а не з 28.11.2019 року як зазначає позивач».

Отже, постановлення судом ухвали від 30.03.2023, на яку посилається позивач, жодним чином не вплинуло на розуміння змісту оскаржуваного судового рішення від 09.07.2021, зокрема, в частині дати, з якої має бути призначена пенсія позивачу.

19.04.2023, тобто майже через півтора року з моменту вручення копії (25.10.2021), позивач подав апеляційну скаргу на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.07.2021, наполягаючи на тому, що призначення пенсії має відбутися з 28.11.2019.

Слід зазначити, що право на апеляційний та у визначених законом випадках касаційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.

Поновлення встановленого процесуальним законом строку для подання апеляційної скарги здійснюється судом апеляційної інстанції у виняткових, особливих випадках й лише за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на апеляційне оскарження судового рішення.

Доводи скаржника про незрозумілість оскаржуваного судового рішення та звернення у зв`язку із цим до суду із заявою про його роз`яснення не є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки дана обставина носить суб`єктивний характер, тобто є такою, що залежить від волі особи, яка подає апеляційну скаргу, а тому не надає такій особі права у будь-який необмежений час після сплину строку апеляційного оскарження реалізовувати право на апеляційне оскарження судового рішення.

Слід зауважити, що норми Кодексу адміністративного судочинства України не містять виключень або підстав для звільнення учасників процесу від обов`язку надавати докази до суду та доводи ті обставини, які є підставами для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами.

Інших доказів поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції скаржником не зазначено і не надано.

У рішенні ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що у разі якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Таким чином, оскільки скаржником належним чином не підтверджено поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення (25.10.2021) до моменту подання апеляційної скарги (19.04.2023), суд не вбачає підстав для визнання наведених скаржником у заяві про поновлення строку апеляційного оскарження підстав пропуску такого строку поважними, а отже в задоволенні заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовляє.

Згідно ч.3 ст.298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

У зв`язку з викладеним, вважаю за необхідне апеляційну скаргу залишити без руху, встановивши заявнику строк для усунення недоліків, а саме: надати заяву про поновлення строку апеляційного оскарження, в якій вказати інші підстави для поновлення строку з наданням відповідних доказів на обґрунтування заяви.

Керуючись ч.3 ст.298 КАС України, суд-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 липня 2021 року по справі №160/7121/21 відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 липня 2021 року по справі №160/7121/21 залишити без руху.

Встановити скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

Копію ухвали направити скаржнику за допомогою підсистеми ЄСІТС Електронний кабінет, а у разі його відсутності - на офіційну електронну адресу або засобами поштового зв`язку.

Ухвала набирає законної сили 26.06.2023 та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Я.В. Семененко