Справа № 752/9606/22
Суддя: Колдіна О. О.
Дата ухвалення: 2022-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 752/9606/22
Провадження № 2-а/752/300/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.11.2022 року Голосіївський районий суд м.Києва у складі:

головуючого судді Колдіної О.О.,

з участю секретаря Ракоїд Є.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції УПП у Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції Тодоріки Максима Володимировича, третя особа: Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови,

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до відповідача та просила суд скасувати постанову ЕАР №5662036 від 25.07.2022 року.

В обґрунтування позову зазначає, що 25.07.2022 року інспектором патрульної поліції УПП у Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції Тодорікою Максимом Володимировичем було винесено стосовно позивача постанову ЕАР №5662036 за ч.1 ст.122 КУпАП України, про порушення п.12.9 Б ПДР.

Вказує, що постанова є протизаконною та такою, що винесена з порушенням ЗУ «Про Національну поліцію». Зазначає, що у відповідача були відсутні докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а тому інспектор не мав права притягати позивача до відповідальності.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 05.08.2022 року відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін

На адресу суду надійшла заява про залучення третьої особи - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 23.09.2022 року залучено до справи у якості третьої особи Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції.

На адресу суду також надійшло клопотання третьої особи про повернення позовної заяви без розгляду, оскільки позивачем у даній справі є ОСОБА_1 , а оскаржуваною постановою було притягнуто до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_2 .

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 25.07.2022 року Інспектором УПП в Одеській області майором поліції Тодорікою Максимом Володимировичем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №5662036, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 340,00 грн.

В той же час, з позовною заявою до суду звернулась ОСОБА_1 , представником якої вказано Лисенко Болеслава Михайловича, повноваження якого в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.4 КАС України, позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, або адміністратор за випуском облігацій, який подає позов до адміністративного суду на захист прав, свобод та інтересів власників облігацій відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки", а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В силу положень ст.5 КАС України кожна особа має право звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

В контексті завдань адміністративного судочинства (статті 2 КАС України) звернення до суду є способом захисту порушених прав, свобод або законних інтересів позивача. Тому особа повинна довести (а суд - встановити), що їй належать права, свободи або законні інтереси, за захистом яких вона звернулася до суду. Права, свободи та законні інтереси, які належать конкретній особі (особам) є предметом судового захисту.

Заінтересованість повинна мати правовий характер, який виявляється в тому, що рішення суду повинно мати правові наслідки для позивача.

Заінтересованість повинна мати об`єктивну основу. Юридична заінтересованість не випливає з факту звернення до суду, а повинна передувати йому.

Позивач, звертаючись до суду, не обгрунтовує в чому полягає порушення її прав з боку відповідача, оскільки оскаржувана постанова винесена відносно іншої особи.

Верховний Суд України у своїй постанові від 11 листопада 2015 року у справі № 2а-2885/12/1470 висловив правову позицію, що право оскаржити індивідуальний акт має особа, якої він стосується.

Позивач оскаржила рішення суб`єкта владних повноважень, яке є правовим актом індивідуальної дії. Такі правові акти породжують права й обов`язки тільки для тих суб`єктів (чи визначеного цим актом певного кола суб`єктів), яким його адресовано.

Право на захист це самостійне суб`єктивне право, яке з`являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оскарження останнього.

Таким чином, відсутність у будь-кого, в тому числі і позивачів, прав чи обов`язків у зв`язку із оскаржуваним рішенням не породжує для останніх і права на захист, тобто, права на звернення із адміністративним позовом.

Оскільки позивач не довела будь-якими доказами, що оскаржуване рішення стосуються безпосередньо її прав та інтересів, суд приходить до висновку про безпідставність заявлених позовних вимог, в зв`язку з чим позов не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9,33,44-3,251,254,258,268, КУпАП, ст. ст. 6, 9, 72-77,286, 297 КАС України суд,

в и р і ш и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції УПП у Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції Тодоріки Максима Володимировича, третя особа: Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови відмовити.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, встановленого цим Кодексом.

Рішення відповідно до ст.286 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржено протягом 10 днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду через Голосіївський районний суд м.Києва.

Суддя