Справа № 160/7895/23
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 червня 2023 року Справа № 160/7895/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Лозицької І.О.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Солонянської селищної ради, Виконавчого комітету Солонянської селищної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Солонянської селищної ради, Виконавчого комітету Солонянської селищної ради, в якому з урахуванням заяви про зміну предмету позову, позивач просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Солонянської селищної ради та Виконавчого комітету Солонянської селищної ради, яка полягає у не здійсненні належного розгляду заяви ОСОБА_1 від 28.02.2023 року (вхідний №868/0/1-23 від 28.02.2023 року) про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність члену селянського (фермерського) господарства «НАТАША», розробленого на підстави рішення Солонянської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області восьмого скликання (вісімнадцята сесія) № 739-18/VIII від 27.01.2022 року «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за рахунок земель Селянського (фермерського) господарства «НАТАША»;
- зобов`язати Солонянську селищну раду та Виконавчий комітет Солонянської селищної ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.02.2023 року (вхідний №868/0/1-23 від 28.02.2023 року) про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність члену селянського (фермерського) господарства «НАТАША», розробленого на підстави рішення Солонянської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області восьмого скликання (вісімнадцята сесія) № 739-18/VIII від 27.01.2022 року «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за рахунок земель Селянського (фермерського) господарства «НАТАША» та за результатам її розгляду прийняти рішення у формі рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.
В обґрунтування позовних вимог, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, позивач зазначає, що 13.08.2021 року надав письмову заяву до голови Солонянської селищної ради Копейко М.М. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за рахунок землі ФГ «Наташа».
Рішенням Солонянської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області восьмого скликання вісімнадцятої сесії №736-18/VIII від 27.01.2022 року було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою на відведення земельної ділянки у власність за рахунок земель ФГ « ОСОБА_2 ».

Позивачем на підставі рішення від 27.01.2022 року №736-18/VIII було замовлено у ФОП, сертифікованого інженера-землевпорядника ОСОБА_3 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за рахунок земель ФГ «Наташа» (кадастровий номер :01:002:0168).

28.02.2023 року позивач звернувся зі заявою до голови Солонянської селищної об`єднаної територіальної громади Копейко М.М. про затвердження проекту землеустрою.

Як зазначає позивач, до заяви було надано: проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність члену селянського (фермерського) господарства «Наташа», гр. ОСОБА_1 , для ведення фермерського господарства на 59 аркушах; витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-022 від 28.12.2022 року; копію паспорту та довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру.

Однак, як вказує позивач, листом від 10.03.2023 року №02-21-422/0/2/-23 Виконавчого комітету Солонянської селищної ради було повідомлено, що комітет розгляне клопотання ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність члену селянського (фермерського) господарства для ведення фермерського господарства після закінчення воєнного стану, оскільки відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів в України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану» від 24.03.2022 року №2145-ІХ, а саме пункту 5, безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації з землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється.

Таким чином, здійснення передачі земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0168, загальною площею 7,6143 га, з цільовим призначенням для ведення фермерського господарства, яка знаходиться на території Солонянської селищної ради Дніпропетровського району у Дніпропетровській області, є неможливим на даний час згідно діючого законодавства України.

Позивач вважає таку бездіяльність відповідачів щодо неналежного розгляду його заяви протиправною.

Ухвалою суду від 20.04.2023 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, а також встановлено відповідачам строк для надання відзиву на позов та доказів на його обґрунтування.

Заперечуючи проти позову, Виконавчий комітет Солонянської селищної ради (далі відповідач-2) надав свій відзив на позов, який долучено до матеріалів справи.

В обґрунтування своєї позиції відповідач-2 зазначає, що 28.02.2023 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Солонянського селищного голови про затвердження землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність члену селянського (фермерського) господарства «Наташа», на що виконавчим комітетом Солонянської селищної ради була надана відповідь №02-21-422/0/2-23 від 10.03.2023 року, яка обґрунтована тим, що під час дій воєнного стану безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється.

Відповідач-2 пояснює, що Законом України від 24.03.2022 року №2145-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів в України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану», який набрав чинності 07.04.2022 року, внесені зміни до деяких законодавчих актів України, зокрема до Земельного кодексу України.

Таким чином, до припинення (скасування) воєнного стану в Україні діє встановлена законом заборона на безоплатну передачу у приватну власність земель державної та комунальної власності, на надання уповноваженим органом виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, а також розроблення відповідної документації.

Отже, станом на час надання відповіді виконавчим комітетом Солонянської селищної ради Земельним кодексом встановлено додаткову заборону для надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою безоплатної передачі, яка зумовлена встановленням воєнного стану в Україні.

Оскільки перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою є вичерпним, а чинним законодавством не передбачено права суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 Земельного кодексу України, але станом на час звернення позивача із клопотанням Земельним кодексом України (саме у розділі Х «Перехідних положень», а не безпосередньо у статті 118) встановлено додаткову заборону для безоплатної передачі у приватну власність земель державної та комунальної власності, яка зумовлена воєнним станом в Україні, позивачу було повідомлено про розгляд її клопотання після закінчення воєнного стану в Україні.

Відповідач-2 просить в задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.

15.05.2023 року через систему «Електронний суд» від позивача надійшла письмова відповідь на відзив, яка долучена до матеріалів справи.

В обґрунтування своєї позиції позивач зазначає, що предметом позовних вимог в даній справі є винесення органом місцевого самоврядування на підставі ч. 1 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідно до якої рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішення, за результатами розгляду відповідного клопотання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

19.11.2022 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін деяких законодавчих актів України щодо відновлення системи оформлення прав оренди земельних ділянок сільськогосподарських призначення та удосконалення законодавства щодо охорони земель» від 19.10.2022 року № 2698-IX, яким, зокрема внесено зміни до пп. 5 п. 27 розділу Х Земельного кодексу України щодо безоплатної передачі земель державної, комунальної власності у приватну власність.

Позивач пояснює, що цією нормою закону визначили, що забороняється безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі та розроблення такої документації.

Позивач впевнений, що положення цього підпункту не поширюються на безоплатну передачу земельних ділянок у приватну власність власникам розташованих на таких земельних ділянок об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), а також на безоплатну передачу у приватну власність громадянами України земельних ділянок, переданих у користування до набрання чинності цим Кодексом.

При цьому, документами, які підтверджуються у громадянина права користування, можуть бути, зокрема, державні акти на право постійного користування земельними ділянками (ст. 23 Земельного кодексу України в редакції 1992 року, первісна редакція ст. 126 чинного Земельного кодексу України), державні акти на право володіння землею (ст. 23 Земельного кодексу УРСР 1990 року).

Як зазначає позивач, право користування земельною ділянкою підтверджується Державним актом від 01.03.1993 року виданого Радою народних депутатів Солонянського району Дніпропетровської області, ОСОБА_4 надано у постійне користування 17 га землі в межах згідно з планом землекористування.

Землю було надано для ведення селянського (фермерського) господарства, відповідно до Розпорядження представника Президента України від 12.11.1992 року №484.

Позивач пояснює, що в подальшому до зазначеного акту про право постійного користування земельною ділянкою були внесені зміни на підставі Розпорядження представника Президента України від 27.01.1993 року № 47, Розпорядження представника Президента України від 08.07.1993 року, рішенням Солонянського райвиконкому від 15.02.1995 року.

Позивач вказує, що є членом (учасником) Фермерського господарства «Наташа» (), тобто на думку позивача є законним користувачем земельної ділянки.

Враховуючи положення пп. 5 п. 27 розділу Х Земельного кодексу України, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою безоплатної передачі забороняється, процедура розпаювання фермерського господарства передбачає формування ділянок сільськогосподарського призначення з метою їх подальшої безоплатної приватизації. Право на безоплатну передачу земельних ділянок із землі державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства в розмірі земельної частки (паю), наразі, мають тільки ті громадяни яким на праві постійного користування земельні ділянки були передані до 01.01.2002 року.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є членом (учасником) Фермерського господарства «Наташа» (), відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ФГ «Наташа» зареєстрованого у встановленому законом порядку 13.12.1995 року.

30.07.2021 року головою ФГ «Наташа» ОСОБА_4 було надано нотаріально підсвічену згоду на вилучення та передачу у приватну власність членам ФГ «Наташа» земельних ділянок комунальної власності: кадастровий номер :01:002:0119 площею 19,400 га, кадастровий номер :01:002:0140 площею 1,6 га, кадастровий номер №:01:002:0137 площею 9,000 га, кадастровий номер :01:02:0090 площею 17,000 га, загальна площа земельних ділянок 47,000 га.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Солонянської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області восьмого скликання вісімнадцятої сесії №736-18/VIII від 27.01.2022 року позивачу було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою на відведення земельної ділянки у власність за рахунок земель ФГ « ОСОБА_2 ».

Позивачем на підставі рішення від 27.01.2022 року №736-18/VIII було замовлено у сертифікованого інженера-землевпорядника ФОП ОСОБА_3 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за рахунок земель ФГ «Наташа» (кадастровий номер :01:002:0168).

Судом встановлено, що 28.02.2023 року ОСОБА_1 звернувся до голови Солонянської селищної об`єднаної територіальної громади Копейко М.М. із заявою про затвердження проекту землеустрою.

Листом від 10.03.2023 року №02-21-422/0/2/-23 Виконавчого комітету Солонянської селищної ради було повідомлено, що клопотання ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність члену селянського (фермерського) господарства для ведення фермерського господарства буде розглянуто після воєнного стану, оскільки відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів в України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану» від 24.03.2022 року №2145-ІХ, безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації з землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється.

Вважаючи, бездіяльність відповідачів щодо неналежного розгляду заяви, протиправною, позивач звернувся до суду з цією позовною заявою.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

За приписами ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначенні Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Згідно із положеннями ст. 2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; старосту; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення.

За змістом п. 34 ч. 1ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, зокрема, про вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель регулюються, зокрема, Земельним кодексом України та Законом України "Про землеустрій".

За змістом статті 3 Земельного кодексу України земельні відносини в Україні регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною другою статті 4 Земельного кодексу України завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.

Відповідно до частини першої статті 22 Земельного кодексу України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

Згідно з частиною першою статті 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Відповідно до ст. 31 Земельного кодексу України землі фермерського господарства можуть складатися із:

1) земельних ділянок, що належать громадянам України - членам фермерського господарства на праві власності, користування;

2) земельних ділянок, що належать фермерському господарству на праві власності, користування;

в) земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди.

Громадяни - члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю).

Згідно зі ст. 32 Земельного кодексу України громадянам України - членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність надані їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради.

Дія частини першої цієї статті не поширюється на громадян, які раніше набули права на земельну частку (пай).

Частинами першою, другою статті 116 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно з частиною першою статті 117 Земельного кодексу України передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

У рішенні органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність зазначаються кадастровий номер земельної ділянки, її місце розташування, площа, цільове призначення, відомості про обтяження речових прав на земельну ділянку, обмеження у її використанні.

На підставі рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність складається акт приймання-передачі такої земельної ділянки.

Рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність разом з актом приймання-передачі такої земельної ділянки є підставою для державної реєстрації права власності держави, територіальної громади на неї.

Згідно з ч.ч. 9-11 ст. 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Відповідно до абз. 2 п. 4 ч. 3 ст. 186 Земельного кодексу України проекти землеустрою щодо приватизації земель комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій погоджуються рішенням загальних зборів працівників таких підприємств, установ та організацій (іншими суб`єктами, визначеними законодавством) і затверджуються відповідними сільськими, селищними, міськими радами.

За приписами ч. 8 ст. 186 Земельного кодексу України підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

З матеріалів справи вбачається, що позивач, громадянин України, є членом (учасником) Фермерського господарства «Наташа» ().

Відповідно до Державного акту від 01.03.1993 року, виданого ОСОБА_4 Радою народних депутатів Солонянського району Дніпропетровської області, надано у постійне користування 17 га землі в межах згідно з планом користування, для ведення селянського (фермерського) господарства, відповідно до розпорядження представника Президента України від 12.11.1992 року № 484. В подальшому до зазначеного акту про право постійного користування земельною ділянкою були внесені зміни на підставі Розпорядження представника Президента України від 27.01.1993 року № 47, Розпорядження представника Президента України від 08.07.1993 року, рішенням Солонянського райвиконкому від 15.02.1995 року.

Відповідно до статуту Фермерського господарства «Наташа», членами фермерського господарства є: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (голова Фермерського господарства); ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (дружина голови); ОСОБА_6 (донька голови); ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (чоловік доньки голови); ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (рідна сестра голови), ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (племінниця голови).

З матеріалів справи вбачається, що 30.07.2021 року, ОСОБА_4 , будучи Головою та членом Фермерського господарства «Наташа» надав письмову, нотаріально посвідчену, згоду на вилучення та передачу у приватну власність членам ФГ «Наташа» земельних ділянок комунальної власності: кадастровий номер :01:002:0119 площею 19,400 га, кадастровий номер :01:002:0140 площею 1,6 га, кадастровий номер :01:002:0137 площею 9,000 га, кадастровий номер :01:002:0090 площею 17,000 га, загальна площа 47 га.

13.08.2021 року позивач звернувся до Солонянського сільського голови із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за рахунок земель ФГ « ОСОБА_2 ».

Як вже було встановлено судом, рішенням Солонянської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області восьмого скликання вісімнадцятої сесії №736-18/VIII від 27.01.2022 року було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою на відведення земельної ділянки у власність за рахунок земель ФГ « ОСОБА_2 ».

В подальшому, на замовлення позивача сертифікованим інженером-землевпорядником ФОП ОСОБА_3 було виготовлено проект землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки.

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 28.12.2022 року, кадастровий номер :01:002:0168, форма власності комунальна, має площу 7,6143 га.

Надалі, позивач звернувся до відповідача із заявою про затвердження проекту землеустрою, проте останнім було відмовлено, у зв`язку з дією на території України воєнного стану.

Суд зазначає, що у зв`язку із розпочатою військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022р. №64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022р. строком на 30 діб, затвердженого Законом України від 24.02.2022р. № 2102-ІХ.

У подальшому, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 14.03.2022р. №133/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 17.05.2022р. №341/2022, який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22.05.2022р. №2263-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 12.08.2022р. №573/2022, який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.08.2022р. №2500-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України № 58/2023 від 06.02.2023р. «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб - до 20 травня 2023 року.

Указом Президента України від 19.05.2023 року №254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Суд зазначає, що пунктом 5 пункту 27 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України, із змінами, внесеними згідно із Законом № 2698-IX від 19.10.2022р. (набув чинності з 19.11.2022 року), під час дії воєнного стану, визначено, що безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється.

Разом з тим, суд звертає увагу, що положення цього підпункту не поширюються на безоплатну передачу земельних ділянок у приватну власність власникам розташованих на таких земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), а також на безоплатну передачу у приватну власність громадянам України земельних ділянок, переданих у користування до набрання чинності цим Кодексом.

Тобто, право на отримання безоплатно у власність земельних ділянок мають громадяни, яким земельні ділянки були надані до 1 січня 2002р. у користування.

Статтею 122 Земельного кодексу України передбачені повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування.

Частиною 1 ст. 122 Земельного кодексу України, встановлено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок комунальної власності для всіх потреб здійснюється відповідною сільською селищною, міською радою.

Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 14.08.2018 року у справі № 820/5134/17.

Суд звертає увагу, що відповідно до ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Аналіз наведених правових норм дає підстави вважати, що затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки надається відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування. Суд зазначає, що законодавством передбачено, що рішення про затвердження проекту землеустрою або про відмову в затвердженні такого проекту, орган місцевого самоврядування приймає виключно на пленарних засіданнях відповідної ради.

З огляду на вищезазначене суд приходить до висновку щодо протиправної бездіяльності відповідачів, яка полягала у не здійсненні належного розгляду заяви ОСОБА_1 від 28.02.2023 року.

Відповідно до пункту четвертого частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Частиною четвертою статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом четвертим частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Як встановлено судом вище, відповідачі за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 28.02.2023 року не прийняли ані позитивного рішення щодо відведення земельної ділянки у власність члену селянського (фермерського) господарства «НАТАША», розробленого на підстави рішення Солонянської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області восьмого скликання (вісімнадцята сесія) № 739-18/VIII від 27.01.2022 року «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за рахунок земель Селянського (фермерського) господарства «НАТАША», ані рішення про відмову в такому наданні.

Відтак, відповідачі не досліджували клопотання та додані до нього документи на предмет наявності підстав для надання дозволу або відмови у його наданні, тобто не розглянули його по суті.

Таким чином, оскільки подане позивачем клопотання не розглянуто відповідачами по суті належним чином з прийняттям відповідного розпорядчого акту, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню як і вимоги позивача про зобов`язання відповідачів розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.02.2023 року (вхідний №868/0/1-23 від 28.02.2023 року) про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність члену селянського (фермерського) господарства «НАТАША», розробленого на підстави рішення Солонянської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області восьмого скликання (вісімнадцята сесія) № 739-18/VIII від 27.01.2022 року «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за рахунок земель Селянського (фермерського) господарства «НАТАША» та за результатам її розгляду прийняти рішення.

Щодо вирішення питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 1073,60 грн., що документально підтверджується квитанцією №006724786 від 16.04.2023 року.

Враховуючи, що адміністративний позов задоволено, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду підлягає стягненню пропорційно за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів по 536,80 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Солонянської селищної ради, Виконавчого комітету Солонянської селищної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Солонянської селищної ради та Виконавчого комітету Солонянської селищної ради, яка полягає у не здійсненні належного розгляду заяви ОСОБА_1 від 28.02.2023 року (вхідний №868/0/1-23 від 28.02.2023 року) про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність члену селянського (фермерського) господарства «НАТАША», розробленого на підстави рішення Солонянської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області восьмого скликання (вісімнадцята сесія) № 739-18/VIII від 27.01.2022 року «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за рахунок земель Селянського (фермерського) господарства «НАТАША».

Зобов`язати Солонянську селищну раду та Виконавчий комітет Солонянської селищної ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.02.2023 року (вхідний №868/0/1-23 від 28.02.2023 року) про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність члену селянського (фермерського) господарства «НАТАША», розробленого на підстави рішення Солонянської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області восьмого скликання (вісімнадцята сесія) № 739-18/VIII від 27.01.2022 року «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за рахунок земель Селянського (фермерського) господарства «НАТАША» та за результатам її розгляду прийняти рішення у формі рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Солонянської селищної ради (, адреса: 52400, Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Солоне, вул. Гагаріна, 7) на користь ОСОБА_1 (код РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 536, 80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Солонянської селищної ради (, адреса: 52400, Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Солоне, вул. Гагаріна, 7) на користь ОСОБА_1 (код РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 536, 80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 26.06.2023 року.

Суддя І.О. Лозицька