Справа № 810/1105/16
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2023-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2023 року

м. Київ

справа № 810/1105/16

адміністративне провадження № К/9901/37593/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Судді-доповідача - Васильєвої І.А.,

суддів - Хохуляк В.В., Юрченко В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження

касаційну скаргу Вишгородської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області

на постанову Київського окружного адміністративного суду від 10.05.2016 (суддя Терлецька О.О.)

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21.12.2016 (Головуючий суддя Кузьмишина О.М., судді: Глущенко Я.Б., Шелест С.Б.)

у справі № 810/1105/16

за позовом Дочірнього підприємства «Рітейл Іст»

до Вишгородської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2016 року Дочірнє підприємство «Рітейл Іст» (далі - позивач, ДП «Рітейл Іст») звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Вишгородської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (далі - відповідач, Вишгородська ОДПІ ГУ ДФС у Київській області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 27.10.2015 № , № , № 001462204.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 10.05.2016, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.12.2016, адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову Київського окружного адміністративного суду від 10.05.2016 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21.12.2016 і прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Касаційну скаргу обґрунтовано тим, що за результатами перевірки не встановлено факту реального здійснення господарських операцій позивача з ТОВ «Інтер Профі Груп», ТОВ «Глобалторг-юг», ТОВ «Продовольча компанія «Регіон», ТОВ «Лідер Медіа Груп», Amiverda Limited. За твердженнями податкового органу позивачем не включено до складу інших доходів суми поворотної фінансової допомоги, отриманої у 2014 році, що залишаються неповерненими на кінець такого звітного періоду, від нерезидента Amiverda Limited, в результаті чого занижено інші доходи за 2014 рік. Висновки щодо нереальності господарських операцій позивача ґрунтуються на отриманій податковій інформації щодо його контрагентів (акти щодо неможливості проведення зустрічних звірок, бази даних податкового органу). Податковий орган вказує про неможливість підтвердження факту реального виконання господарських зобов`язань з огляду на відсутність у контрагентів позивача необхідних умов для здійснення господарської діяльності.

Позивач процесуальним правом надати письмові заперечення не скористався, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що в період з 26.08.2015 по 06.10.2015 (термін проведення перевірки продовжувався з 23.09.2015 по 06.10.2015 відповідно до наказу від 22.09.2015 № 825), на підставі направлень від 26.08.2015 № 323-329, згідно підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75, пунктів 77.1, 77.4 статті 77, пункту 82.1 статті 82 Податкового кодексу України, відповідно до плану-графіка проведення планових виїзних перевірок суб`єктів господарювання посадовими особами відповідача була проведена планова виїзна перевірка Дочірнього підприємства «Рітейл Іст» з питання дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 13.09.2013 по 31.12.2014, за результатами якої складено акт від 13.10.2015 № 1344/22-4/38903507.

В Акті перевірки зазначено (з урахуванням відповіді на заперечення від 26.10.2015 року № 6279/10/10-31-22-4), що позивачем порушено вимоги:

- підпункту 135.5.5 пункту 135.5 статті 135, пунктів 138.1, 138.2 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання з податку на прибуток підприємств за 2014 рік на суму 4 886 020,00 грн;

- пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198, пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання з ПДВ на загальну суму 383 021,00 грн та завищено від`ємне значення (рядок 19) за грудень 2014 року в сумі 2 180,00 грн.

На підставі Акта перевірки відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення

від 27.10.2015 № , яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств у розмірі 6 107 525,00 грн, з яких за основним платежем у сумі 4 886 020,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафом) у сумі 1 221 505,00 грн;

від 27.10.2015 року № , яким збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ у розмірі 574 531,50 грн, з яких за основним платежем у сумі 383 021,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафом) у сумі 191 510,50 грн;

від 27.10.2015 року № , щодо зменшення розміру від`ємного значення з ПДВ за грудень 2014 року у розмірі 2 180,00 грн.

За наслідками адміністративного оскарження вказані податкові повідомлення-рішення залишено без змін.

Склад податкового правопорушення по взаємовідносинах з Amiverda Limited на думку податкового органу полягає в тому, що відповідач кредиторську заборгованість позивача перед контрагентом - нерезидентом Amiverda Limited кваліфікував як поворотну фінансову допомогу, яку позивач, на думку інспекції, повинен був віднести до складу інших доходів податкової декларації з податку на прибуток як неповернута на кінець звітного податкового періоду - станом на 31 грудня 2014 року, у зв`язку із тим, що експортний контракт від 25 липня 2014 року № 07/14, укладений між ДП «Рітейл Іст» та Amiverda Limited, є удаваним правочином, який вчинений сторонами для приховання іншого правочину - договору поворотної фінансової допомоги, та не встановлення придбання позивачем за звітний період товару, визначеного додатком №1 до Контракту № 07/14 від 25.07.2014 року, в обсягах, достатніх для його подальшого експорту, та вчинення будь-яких інших дій для виконання вимог вказаного Контракту.

Згідно пункту 135.1 статті 135 Податкового кодексу України доходи, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з: доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті; інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

Пункт 135.2 статті 135 Податкового кодексу України встановлює, що доходи визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують отримання платником податку доходів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 135.5.5 пункту 135 статті 135 ПК України інші доходи, зокрема, включають: суми поворотної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, що залишаються неповерненими на кінець такого звітного періоду, від осіб, які не є платниками цього податку (в тому числі нерезидентів), або осіб, які згідно із цим Кодексом мають пільги з цього податку, в тому числі право застосовувати ставки податку нижчі, ніж установлені пунктом 151.1 статті 151 цього Кодексу.

За визначенням підпункту 14.1.257 пункту 14.1 статі 14 ПК України фінансовою допомогою є фінансова допомога, надана на безповоротній або поворотній основі.

Безповоротна фінансова допомога - це: сума коштів, передана платнику податків згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами або без укладення таких договорів; сума безнадійної заборгованості, відшкодована кредитору позичальником після списання такої безнадійної заборгованості; сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності; основна сума кредиту або депозиту, що надані платнику податків без встановлення строків повернення такої основної суми, за винятком кредитів, наданих під безстрокові облігації, та депозитів до запитання у банківських установах, а також сума процентів, нарахованих на таку основну суму, але не сплачених (списаних); сума процентів, умовно нарахованих на суму поворотної фінансової допомоги, що залишається неповерненою на кінець звітного періоду, у розмірі облікової ставки Національного банку України, розрахованої за кожний день фактичного використання такої поворотної фінансової допомоги.

Поворотна ж фінансова допомога - це сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення.

Відповідно до підпункту 136.1 статті 136 Податкового кодексу України суми попередньої оплати та авансів, отриманої в рахунок оплати товарів, виконаних робіт, наданих послуг для визначення об`єкта оподаткування не враховуються.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що між ДП «Рітейл Іст» (Продавець) та Amiverda Limited (Покупець) укладено експортний контракт за № 07/14 від 25.07.2014 року, предметом якого є постачання за межі митної території продуктів харчування у відповідності до Додатку № 1 до нього, а саме макаронні виробі та гриби. Строк поставки складає 90 днів з моменту здійснення покупцем попередньої оплати.

Ціна за товар по дійсному контракту складає 2 866 397 дол. США (п.2.1 контракту). Попередній платіж за товари, що постачаються згідно контракту складає 50%, що в доларах США складає 1 433 198,50. Вказана сума повинна бути перерахована на банківський рахунок продавця протягом 20 банківських днів з моменту отримання покупцем відповідного рахунку - фактура (п.2.2). Строк поставки товару складає 90 днів з моменту здійснення покупцем попередньої оплати в розмірі, вказаному в п.2.2 контракту (п.3.1).

На виконання умов експортного контракту від контрагента - нерезидента Amiverda Limited 29.07.2014 року надійшла попередня оплата у розмірі 1 433 198,50 дол. США, що за офіційним курсом НБУ складала 17 202 951,04 грн.

Позивач здійснював заходи для пошуку та придбання товару який в подальшому повинен був поставлений Amiverda Limited, але не зайшов відповідного товару за ціною, що влаштовувала контрагента позивача, у зв`язку з чим повідомив Amiverda Limited про неможливість виконати даний контракт.

Так, між сторонами було підписано додаткову угоду від 01.10.2014 року, відповідно до якої, у зв`язку із невиконанням продавцем умов контракту, сторони дійшли по взаємній згоді затвердити обов`язок продавця здійснити повернення раніше отриманої попередньої оплати в сумі 1 433 198,5 дол. США не пізніше 20 листопада 2014 року включно шляхом перерахування вище вказаної суми на банківський рахунок покупця.

Позивач 19.10.2014 року здійснив повернення грошових коштів на адресу контрагента - нерезидента Amiverda Limited в розмірі 50 000 дол. США.

Позивач, не змігши погасити заборгованість перед Amiverda Limited до 20.11.2014 року, у зв`язку із чим, сторони 25.11.2014 року підписали додаткову угоду, відповідно до якої, у зв`язку з невиконанням продавцем умов контракту, а також беручи до уваги, що продавцем 19.10.2014 року здійснено часткове повернення коштів у сумі 50 000 дол. США, сторони дійшли по взаємній згоді затвердити обов`язок продавця здійснити повернення раніше отриманої попередньої оплати в cумі 1 383 198,5дол. США не пізніше 25 грудня 2014 року включно шляхом перерахування вищевказаної суми на банківський рахунок покупця.

Позивач не зміг погасити заборгованість перед Amiverda Limited до 25.12.2014 року, тому сторони уклали додаткову угоду від 24.12.2014 року, якою відстрочили повернення раніше отриманої попередньої оплати в сумі 1 383 198,5 дол. США до 30.01.2015 року.

26 грудня 2014 року позивач здійснив повернення грошових коштів на адресу контрагента - нерезидента Amiverda Limited в розмірі 31 977,16 дол. США.

Встановлено, що кредиторська заборгованість за контрактом (за раніше отриманою попередньою оплатою за товар) станом на 31.12.2014 року становила - 1 351 221,34 дол. США.

Положення підпункту 14.1.257 пункту 14.1 статі 14 ПК України не містять застережень щодо можливості розширеного їх тлумачення.

Відтак, судами попередніх інстанцій вірно зазначено, що контракт від 25.07.2014 року № 07/14 укладений між ДП «Рітейл Іст» та Amiverda Limited, не є недійсним правочином, оскільки його недійсність не встановлена ні законом(нікчемний правочин), ні рішенням суду. Тому суд відхиляє доводи відповідача, оскільки вважає їх необгрунтованими, про удаваність правочину, вчиненого сторонами за контрактом від 25.07.2014 року №07/14.

Слід зазначити, що Податковий кодекс України не містить у переліку права податкових органів щодо визнання самостійно правочинів удаваними або недійсними, а тому визнання правочину удаваним можливо тільки при розгляді справи про визнання правочину, який намагалися приховати, недійсним та у податкових органів відсутнє право самостійно в позасудовому порядку, визнавати будь-який правочин удаваним.

У зв`язку з чим висновок податкового органу про приховане фінансування, а саме поворотну фінансову допомогу є безпідставним.

Щодо реальності господарських операцій з ТОВ «Інтер Профі Груп», ТОВ «Глобалторг-юг», ТОВ «Продовольча компанія «Регіон», ТОВ «Лідер Медіа Груп».

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту, згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України, вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну.

Згідно з пунктом 201.4 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов`язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України зазначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи викладені норми Податкового кодексу України, судами попередніх інстанцій вірно зазначено про існування декількох підстав для формування податкового кредиту, а саме: наявність у платника податку - покупця належно оформленої податкової накладної, фактична сплата грошових коштів контрагенту, в сумі визначеній в податковій накладній, а також фактичне виконання господарської операції, за наслідками якої у платника податку на додану вартість виникає право на податковий кредит.

Згідно пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України витрати, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, складаються з: - витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті; - інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; - крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Отже, показники доходів та витрат безпосередньо впливають на об`єкт оподаткування.

Підпунктом 138.1.1 пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України передбачено, що витрати операційної діяльності включають собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об`єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2-140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Відповідно до пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку (підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України).

Із зазначених правових норм вбачається, що податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість та витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток мають бути підтверджені належним чином складеними первинними документами, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції, що стала підставою для формування податкового обліку платника податку.

Отже, формування суб`єктом господарювання податкового кредиту та витрат не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами, законодавство України не ставить в залежність виникнення у платника податку на додану вартість права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб`єктом господарювання.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджено матеріалами справи, висновки акта перевірки ґрунтуються на такому.

ДП «Рітейл Іст» з ТОВ «Інтер Профі Груп» (код ЄДРІІОУ 39035140) було укладено: договір поставки №04-11 від 24.04.2014 року; договір про надання послуг зі збору, обслуговуванню та ремонту металевих візків №04-12 30.04.2014 року; договір про надання послуг №06-34 від 30.06.2014 року щодо визнання політики цін замовника (аналізу структури націнки у розрізі торгівельних точок).

В 2014 році по розрахунках з ТОВ «Інтер Профі Груп» до складу витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування віднесено суму 1601129 грн.

Ірпінською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області отримано від ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві у відповідності до пункту 74.2 статті 74 Податкового кодексу України зібрано податкову інформацію щодо неможливості проведення зустрічної звірки ТОВ «Інтер Профі Груп» (код за ) по взаємовідносинам з покупцями та постачальниками за період з 01.02.2014 року по 31.10.2014 року, згідно якої не підтверджено реальність здійснення господарських операцій за період з 01.02.2014 року по 31.10.2014 року.

Згідно даних підсистеми «Аналітична система (перегляд результатів співставлення), системи АС «Податковий блок», встановлено перелік суб`єктів господарювання - постачальників ТОВ «Інтер Профі Груп» () за період: травень, червень, липень, серпень 2014 року.

Основними постачальниками ТОВ «Інтер Профі Груп» за період: травень - серпень 2014 року були: ТОВ «ПАН-ТЕКС» (). ТОВ «АЙПІТРЕЙД» (), ТОВ «Еко-Сервіс» (код ЄДРПОУ 32'55487), ПП «Діслав» (), ТОВ «Про Сервіс» (), які згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних поставляли на адресу ТОВ «Інтер Профі Груп» послуги з брошування документів, послуги з прибирання приміщень, видалення грибків та плісняв на об`єктах, обслуговування сантехнічного обладнання, обслуговування опалювальних систем, фасування овочів, юридичні послуги.

Отже, податковим органом по ланцюгу постачання встановлено надання різнопланових послуг, що потребують значної чисельності трудових ресурсів та певної кваліфікації працівників. Крім того, встановлено факт підміни номенклатури наданих послуг по ланцюгу постачання.

При дослідженні ланцюга поставки, з частині формування податкового кредиту, до ТОВ «Інтер Профі Груп» не встановлено факту походження ідентифікованих товарів та послуг, що зазначені у видаткових накладних та актах виконаних робіт, які були поставлені на адресу ДП «Рітейл Іст».

Крім того, ДП «Рітейл Іст» мало взаємовідносини з ТОВ «Глобалторг-юг» (код ЄДРПОУ - 38841451) на підставі Договору на поставку Товару від 01.02.2014 року№РІ022149.

В 2014 році по розрахунках з ТОВ «Глобалторг-юг» до складу витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування віднесено суму 56015 грн.

Відповідно до інформації що знаходиться в ІС «Податковий блок» встановлено, що ТОВ «Глобалторг-юг» (код ЄДРПОУ 3884145) знаходиться на обліку в Жовтневій ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області.

Згідно із податковим розрахунком сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (Форма №1ДФ) від 11.08.2014 року №, поданого за 2 квартал 2014 року, кількість працюючих на ТОВ «Глобалторг- юг» у штаті - 1 особа, за цивільно-правовими договорами - 0 осіб.

Відповідно до Фінансового звіту суб`єкта малого підприємництва від 27.02.2014 року №, поданого за 2013 рік, основні засоби станом на 31.12.2013 року відсутні.

Встановлено, що податкові накладні, отримані ТОВ «Глобалторг-юг» від постачальників у травні 2014 року, зареєстровано у кількості 1 шт. (з номенклатурою - маркетингові послуги) на загальну суму ПДВ 75,24 грн., що становить 0,05% від загальної суми задекларовано податкового кредиту.

Інформація щодо придбання товарів (робіт, послуг) у травні 2014 року, згідно даних ЄРПН, відсутня, оскільки формування податкового кредиту у травні 2014- року ТОБ «Глобалторг- юг» здійснено за рахунок податкових накладних (менше 10 тис.грн.) на загальну суму ПДВ 173669,63 грн., що виписані постачальниками, у зв`язку з чим не можливо встановити номенклатуру (ідентифікувати товар) придбаного товару.

За червень 2014 року ТОВ «Глобалторг-юг» задекларовано податкового кредиту у сумі 80508,74 грн. Відповідно до БД ЄРПН встановлено, що податкові накладні, отримані ТОВ «Глобалторг-юг» від постачальників у червні 2014 року, зареєстровано у кількості 1 шт. (з номенклатурою - канцелярія) всього на загальну суму ПДВ 96,54 грн., що становить 0.12% від загальної суми задекларовано податкового кредиту.

Інформація щодо придбання товарів (робіт, послуг) у червні 2014 року, згідно данин ЄРПН відсутня, оскільки формування податкового кредиту у червні 2010 року ТОВ «Глобалторг-юг» здійснено за рахунок податкових накладних (менше 10 тис.грн. на загальну суму ПДВ 80412,20 грн., що виписані постачальниками, у зв`язку з чим не можна встановити номенклатуру (ідентифікувати товар) придбаного товару.

Таким чином, враховуючи неможливість здійснення ТОВ «Глобалторг-юг» () задекларованих обсягів господарських операцій, а також відсутність факту реального одержання товарів (робіт, послуг), наданих на користь ДП «Рітейл Іст», інспекція дійшла висновку, що господарські операції з продажу товарів ТОВ «Глобалторг-юг» () не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна, які економічно необхідні для виконання такого постачання або здійснення діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської, економічної діяльності, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень і транспортних засобів. В зв`язку з цим 1 посадова особа ТОВ «Глобалторг-юг» () не могла фактично здійснювати господарські операції на користь ДП «Рітейл Іст», так як в ланцюгу постачання не встановлено факту реального походження товарів.

Разом з тим, з акта перевірки встановлено, що ДП «Рітейл Іст» мало взаємовідносини з ТОВ «Продовольча компанія «Регіон» () на підставі Договору поставки товару №РІ023124 від 01.02.2014 року.

Ірпінською ОДНІ ГУ ДФС у Київській області отримано від Маріупольської ОДНІ ГУ Міндоходів у Донецькій області у відповідності до пункту 74.2 статті 74 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями) зібрано податкову інформацію від 29.01.2015р. «Про неможливість проведення зустрічної звірки Товариство з обмеженою відповідальністю «Продовольча Компанія «РЕГІОН» () за жовтень., листопад, грудень 2014року.

Відповідно до наданої до перевірки інформації, звітність з ПДВ ТОВ «Продовольча Компанія «РЕГІОН» - має статус «не пройшла камеральну перевірку». Не надано підтверджуючих документів щодо виникнення податкових зобов`язань та податкового кредиту, з т.ч.: головних книг, журналів-ордерів та карток рахунків № 311 «Поточні рахунки у національній валюті», №631 Розрахунки з постачальника та підрядниками», 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями», №70 «Доходи від реалізації», №641 «Розрахунки по податкам», №643 «Податкові зобов`язання», №644 «Податковий кредит», №371 « Розрахунки по авансам виданим», №681 «Розрахунки по авансам отриманим», видаткових накладних, податкових накладних, товарно-транспортних накладних, вантажно-митних декларацій, актів виконаних робіт, тощо.

Відповідач дійшов висновку, що неможливо співставити дані первинних бухгалтерських та інших документів суб`єкта господарювання, що здійснюється органами державної податкової служби з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів їх виду, обсягу і кількості операцій та розрахунків, що здійснювалися, між ними, для з`ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

ДП «Рітейл Іст» мало взаємовідносини з ТОВ «Лідер Медіа Груп» (), а саме було укладено ряд договорів щодо виготовлення, розміщення і розповсюдження рекламної продукції, а також проведення рекламних компаній.

Податковий орган, згідно даних автоматизованої системи «Перегляд результатів співставлення» АІС «Податковий блок», робить висновок про безтоварність таких господарських операцій, оскільки при дослідженні ланцюга поставки, в частині формування податкового кредиту, до ТОВ «Лідер Медіа Груп» () не встановлено суб`єктів господарювання в ланцюзі придбання, які мали взаємовідносини (є власниками) ТЦ «Гулівер», «Комод», «Макрос», «Олімпійський», «Караван», «Аладін», «Арена-Сіті», телеканалів «Інтер», « 1+1», «СТБ», ринок «Троєщина», комунальними підприємствами Київського метрополітену, що вказує на відсутність підтвердження факту реального одержання послуг з розміщення рекламних матеріалів в ефірі телеканалів, станціях Київського метрополітену та моніторах торгових центрів ТОВ «Лідер Медіа Груп» (). Даний факт свідчить про неможливість надання ТОВ «Лідер Медіа Груп» (код ЄДРПОУ 3887:470) для ДП «Рітейл Іст» послуг з розміщення рекламних матеріалів з ефірі телеканалів, станціях Київського метрополітену та моніторах торгових центрів, які зазначені в договорах, актах приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг).

Документи, що підтверджують транспортування товару (плакати, підцінникн, цінники, банери та інше), на адресу ДП «Рітейл Іст» від ТОВ «Лідер Медіа Груп» (), а саме товарно-транспортні накладні, дорожні листи до перевірки не надано.

Суди попередніх інстанцій врахували, що в адміністративні справі №810/3926/15 за позовом ДП «Рітейл Іст» до Ірпінської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 11.06.2015 № задоволено позовні вимоги. Предметом розгляду вказаної справи була проведена Ірпінською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області перевірка позивача по взаємовідносинам з ТОВ «Лідер Медіа Груп» за період 01.07.2014 року по 31.12.2014 року, тобто за період ідентичний до документальної планової виїзної перевірки ДП «Рітейл Іст» від 13.10.2015 року, що є грубим порушенням інспекцію норм чинного законодавства України.

Отже суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що податковим органом аналіз реальності господарських операцій здійснювався виключно на підставі інформації наявної ІС «Податковий блок», актах зустрічних звірок по ланцюгу постачання товару (робіт/послуг) з контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями контрагентів позивача.

В акті перевірки податковий орган вказує на наявність у позивача первинних документів, складених за наслідками проведених господарських операцій, при цьому висновки про відсутність фактичного виконання господарських операцій робить на підставі отриманої податкової інформації.

Враховуючи викладене, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що податковий орган при вирішенні справи не обґрунтовував позицію щодо неправомірності формування позивачем податкового кредиту безтоварністю господарських операцій та не довів суду шляхом надання відповідних доказів (в силу п.83.1 ст.83 Податкового кодексу України: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на органи державної податкової служби) даної обставини.

В касаційній скарзі податковий орган цитує висновки акту податкової перевірки з посиланням на отриману податкову інформацію та не спростовує наявність у позивача документів на підтвердження реальності правочинів, не посилається на дефекти в їх оформленні, які б в своїй сукупності не давали можливість підтвердити зміст та обсяг господарських операцій.

Відповідно до частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин перевіряє правильність застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи і не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваних рішень, судами першої та апеляційної інстанцій було порушено норми матеріального та процесуального права.

Згідно частини 1 статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності до норм матеріального права, постановлено обґрунтовані рішення, в яких повно відображені обставини, що мають значення для справи. Порушень норм матеріального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішень судів попередніх інстанцій не встановлено.

Керуючись статтями 243, 246, 250, 341, 345, 349, 350 , 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Вишгородської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 10.05.2016 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21.12.2016 у справі № 810/1105/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.А. Васильєва
Судді: В.В. Хохуляк
В.П. Юрченко