Справа № 524/2408/23
Суддя: Предоляк О. С.
Дата ухвалення: 2023-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/2408/23
Провадження №2-а/524/67/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2023 року суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Предоляк О.С., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП ВП №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області Бабенка Олексія Олександровича, Головного управління Національної поліції в Полтавській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

19.04.2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до поліцейського СРПП ВП №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області Бабенка О.О., Головного управління Національної поліції в Полтавській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову зазначає, що 16.03.2023 року поліцейським СРПП ВП №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області Бабенком О.О. винесено постанову серії БАД №149033, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачені ч. 4 ст.121-3, ч. 1 ст. 126, 36 КУпАП України та накладено штраф в сумі 1150 грн.

Вважає вищевказану постанову по справі про адміністративне правопорушення незаконною та такою, що порушує його права та охоронювані законом інтереси, а тому просить її скасувати.

Ухвалою судді від 21.04.2023 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, витребувано документи та запропоновано відповідачу подати відзив на позов та докази.

05.05.2023 року від відповідача Головного управління Національної поліції в Полтавській області надійшли витребувані судом документи та відзив на позов, в якому зазначено про незгоду з позовом з посиланням на факт вчинення позивачем правопорушення.

Позивачем ОСОБА_1 подано клопотання про поновлення строку звернення до суду з позовом про оскарження постанови поліцейського СРПП ВП №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області Бабенка О.О.

Дослідивши матеріали справи та письмові докази, приходжу до наступних висновків.

Вивчивши клопотання про поновлення строку звернення до суду з позовом про скасування постанови та документи додані до нього, приходжу до висновку, що клопотання позивача про визнання поважними причин пропуску строку на оскарження вищевказаної постанови та поновлення пропущеного процесуального строку для її оскарження підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до частини 1 ст.122 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом та іншими законами.

Згідно ст.289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Частиною 2 ст.121 КАС України, передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд, зважаючи на отримання оскаржуємої постанови 11.04.2023 року засобами поштового зв`язку, вважає, що позивач пропустив строк звернення до суду з поважних причин, тому достатньо підстав для поновлення позивачу зазначеного строку.

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом.

Згідно із КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Судом встановлено, що постановою серії БАД №149033 від 16.03.2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.121-3, ч. 1 ст. 126, 36 КУпАП України та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 1190 грн. Підставою винесення постанови стало те, що водій ОСОБА_1 , 16.03.2021 року о 21 год. 07 хв., в с.Потоки по вул. Перемоги, керував транспортним засобом ЗАЗ 968М, д.н.з. НОМЕР_1 , номерний знак якого не підсвічувався та не читався на відстані 20 м., чим порушив п.2.9в ПДР України, а також не мав при собі посвідчення водія, реєстраційного документу на ТЗ та поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1.а, п. 2.1.б, п.2.1. ґ ПДПР України. У постанові зазначено що до неї долучаються відеозаписи з бодікамери.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження по справах про адміністративні правопорушення здійснюється на підставі суворого дотримання законності.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст. 10, 11 КУпАП).

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 35 Закону Україну «Про Національну поліцію»поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі , якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Згідно п.2.9. в ПДР України водієві забороняється: керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий;

У постанові про накладення адміністративного стягнення серії БАД №149033 від 16.03.2023 року, поліцейським зазначено причину зупинки транспортного засобу під керуванням позивача, а саме, порушення водієм п п.2.9в ПДР України.

На підтвердження правомірності притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності відповідачем до суду надано відеозаписи з нагрудної камери поліцейського, які досліджені судом.

Як вбачається з відеозапису з нагрудної камери, наданого відповідачем, на ньому зафіксовано рух автомобіля під керуванням позивача, зупинку транспортного засобу працівниками поліції та процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Однак з даного відеозапису не можливо встановити, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом номерний знак якого не освітлений та не читався на відстані 20 м. Як вбачається з вказаного відеозапису номерний знак ідентифікується та визначаються його символи.

Належнихдоказів правомірності свого рішення відповідач про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП під час розгляду справи судом, в порушення вимог ч.2 ст.77 КАС України, не надав. Сам факт, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ 968М, д.н.з. НОМЕР_1 , номерний знак якого не підсвічувався та не читався на відстані 20 м. належними та допустимими доказами не підтверджено.

Разом з тим, позивач стверджує щодо дотримання ним вимогп.2.9 ПДР України. Зазначає, що номерний знак освітлений належним чином.

Працівники патрульної поліції наділені повноваженнями щодо фіксування події та обставин адміністративного правопорушення, мають відповідні технічні засоби та спеціальні знання, відтак, відповідач мав можливість для формування доказової бази щодо правопорушення, яке описане в оскаржуваній постанові, однак належних доказів правопорушення не надав, а відтак не довів порушення позивачем вимог п. 2.9.в ПДР України.

Таким чином, виходячи з вище наведених фактів, вважаю, що постанова в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 121-3 КУпАП має бути скасована.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати, зокрема при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 2.1ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п.2.4 «а» ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи зазначені в п. 2.1 цих Правил.

Поліцейський мав обґрунтовані підстави зупинити автомобіль позивача і оскільки він дійшов висновку про наявність підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, то, відповідно, правомірно вимагав в позивача пред`явити документи, що посвідчують право керування, реєстраційний документ на транспортний засібта договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Те, що позивач не погоджується з поставленими йому в провину порушеннями ПДР не звільняє його від обов`язку виконати вимоги посадової особи поліції щодо перевірки документів.

З відеозапису з нагрудної камери, наданого відповідачем, встановлено, що поліцейським зазначено причину зупинки транспортного засобу під керуванням позивача. Крім того, на цьому відеозаписі зафіксовано розмову з позивачем, в якій на вимогу поліцейського пред`явити посвідчення водія, реєстраційний документ на ТЗ та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, вказані документи не надав.

Будь-яких доказів наявності у позивача посвідчення водія, реєстраційного документу на ТЗ та поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів під час винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП, так і під час розгляду справи судом, останнім не надано.

На місці події поліцейський за участі позивача провів розгляд справи про адміністративне правопорушення з дотриманням вимог ст.ст. 278,279 КУпАП, та виніс оскаржувану постанову, яка відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. Клопотань ОСОБА_1 не мав та не заявляв.

Таким чином, позивачаправомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

За таких обставин, вважаю за необхідне залишити без задоволення позовні вимоги в частині скасування постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

У зв`язку із частковим задоволенням позову на користь позивача підлягає відшкодуванню витрати зі сплати судового збору у розмірі 268,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.

Керуючись ст.ст.5-10,14,77,139,242-246,250, 295, 297, 286 КАС України, ст.ст.7,121, 126,222,245,246,247,251,254,258,279 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду із позовом про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП ВП №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області Бабенка Олексія Олександровича, Головного управління Національної поліції в Полтавській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії БАД №149033 від 16.03.2023 року, винесену поліцейським СРПП ВП №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області Бабенко О.О. в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

В іншій частині позовні вимоги - залишити без задоволення.

Змінити захід стягнення ОСОБА_1 щодо притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачені ч. 4 ст.121-3, ч. 1 ст. 126, 36 КУпАП України та накласти штраф за ч.1 ст. 126 КУпАП в межах, передбачених санкцією статті в сумі 425 грн.

Штраф підлягає добровільній сплаті протягом 15 днів з дня вручення копії постанови.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу в розмірі 850 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 268,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.С. Предоляк